Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/3792/14
Головуючий у 1-й інстанції Гнатик Г.Є.
Суддя-доповідач Краснокутська О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого Осоцького І.І.

суддів Краснокутської
О.М.

Воробйової І.А.

при секретарі Мосіної О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу з
апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 на рішення
Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 28 липня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про
стягнення суми за договором позики,
трьох відсотків річних, інфляційних
втрат, -

ВСТАНОВИЛА :

У травні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
боргу за договором позики, трьох
відсотків річних, інфляційних втрат.

В обґрунтування позову зазначав,
що 14 листопада 2012 року він надав
відповідачу в борг грошову суму у
розмірі 16 550 грн., про що відповідачем
власноручно була написана розписка,
відповідно до якої відповідач був
зобов'язаний повернути суму позики не
пізніше 16 листопада 2012 року.

До теперішнього часу відповідач
боргу не повернув. Загальна сума трьох
відсотків річних до договору позики
складає 257 грн. 09 коп.. Інфляційне
збільшення суми боргу до договору
позики складає 49 грн. 65 коп.

Посилаючись на зазначені
обставини , просив суд стягнути з
відповідача на його користь 16 856 грн. 74
коп., з яких: 16 550 грн. 00 коп. основного
боргу за розпискою, 257 грн. 09 коп. - три
відсотки річних та 49 грн. 65 коп. -
інфляційній нарахування та стягнути
судовий збір.

Рішенням Хортицького районного
суду м. Запоріжжя від 18.09.2013р.,залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Запорізької області від 04 .12.2013р., позов
ОСОБА_5 задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5
3000гр.основного боргу,61гр.19коп- 3%
річних,9 гр.00коп.-інфляційні втрати,
229гр.41коп. -судові витрати,а всього
3299гр.60коп.В іншій частині у задоволені
позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 09 квітня 2014року
рішення Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 18.09.2013р., ухвала
апеляційного суду Запорізької області
в частині відмови в позові ОСОБА_5
скасовані, справа в цій частині
передана на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Під час нового розгляду справи у
червні 2014 року ОСОБА_5 звернувся з
заявою про збільшення позовних
вимог,збільшивши розмір 3% річних до
761гр.75коп.,інфляційні втрати - 1191гр.60коп.
та остаточно просив стягнути з
відповідача 18 503 грн. 35 коп., з яких: 16 550
грн. 00 коп. основного боргу за
розпискою, 761 грн. 75 коп. - три відсотки
річних та 1191 грн. 60 коп. - інфляційній
нарахування та стягнути судові витрати
по справі.

Рішенням Хортицького районного
суду Запорізької області від 28 липня 2014
року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_5 16 550 грн. за договором позики, три
відсотки річних від простроченої суми
761 грн. 75 коп., інфляційні втрати у сумі 1
191 грн. 60 коп., 229 грн. 41 коп. сплачений
судовий збір, а всього 18 503 грн. 35 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3
в особі представника ОСОБА_4 подав
апеляційну скаргу в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права, просить скасувати рішення суду
та ухвалити нове рішення , яким
відмовити в задоволені позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню за таких підстав.

Згідно до вимог ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Згідно до вимог ст.. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення,яким суд,виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з»ясованих
обставин ,на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і
заперечень,підтверджених тими
доказами,які були досліджені в
судовому засіданні.

Оскаржуване рішення не у повній мірі
відповідають зазначеним вимогам
закону.

Згідно до вимог ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі,визначені
родовими ознаками,а позичальник
зобов»язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів(суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Згідно до вимог ч.2 ст.1047 ЦК України на
підтвердження договору позики та його
умов може бути представлена розписка
позичальника або інший документ,який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Згідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини,на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, крім
випадків,встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено і
підтверджується матеріалами справи
те,що 14.11.2012р. позивач ОСОБА_5 надав у
борг відповідачу ОСОБА_3 грошові кошти
в сумі 16550гр.,що підтверджується
розпискою від 14.11.2012р.,складеною
власноручно відповідачем ,із якої
вбачається,що він отримав від ОСОБА_5 у
борг зазначену суму, строк повернення
грошових коштів за договором позики- до
16.11.2012року(а.с.2).

Відповідач борг не повернув.

Заперечуючи проти позову,відповідач
посилався на те,що договір позики не
укладався,а розписка написана ним у
вз»язку із тим,що він,працюючи у ТОВ
«Арсенал - Центр»,засновником якого є
позивач, втратив гроші,які за
квитанціями повернув частково.

Належних доказів про це відповідач
суду не надав,заявивши лише про
наявність його звернення до
правоохоронних органів,проте саме по
собі звернення не може вважатись
належним доказом у справі у розумінні
ст.58 ЦПК України. Будь-яких інших
належних та допустимих доказів щодо
оспорення договору позики відповідач
суду не надав.

Надані судовій колегії ксерокопії
матеріалів кримінального провадження
№ 0000302 за ознаками
злочину,передбаченого ст. 191ч.1 КК
України за заявою ТОВ «Арсенал-центр»
відносно ОСОБА_3, у тому числі
ксерокопії прибуткових касових
ордерів,постанови про закриття
кримінальної справи,пояснення ОСОБА_3
про обставини його звинувачення не
можуть бути взятими до уваги, оскільки
не стосуються обставин щодо спору про
стягнення боргу за договором позики у
даній справі.

Наявність боргу відповідача
ОСОБА_3перед ТОВ»Арсенал-Центр» не
спростовує факт укладення ним договору
позики з ОСОБА_5.і отримання

грошей у борг.

Суд у відповідності до вимог ст.
212,214 ЦПК України, надавши належної
оцінки доказам у справі у їх
сукупності, дійшов правильних
висновків про те,що 14.11.2012р сторони у
справі уклали договорі позики, за яким
відповідач взяв у борг у позивача гроші
в сумі 16550гр. на строк до 16.11.2012р.,проте
гроші не повернув. Суд правильно не
взяв до уваги посилання відповідача на
внесення ним коштів у ТОВ
«Арсенал-Центр»і надані квитанції,
оскільки укладений договір не
передбачає здійснювати розрахунки
відповідача з ТОВ «Арсенал-Центр», а
тому не можуть ці дії вважатись
належним виконанням боржником своїх
зобов»язань перед позикодавцем ОСОБА_5
за договором позики.

Згідно до вимог ст.526 ЦК України
зобов»язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу,інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог,що звичайно ставляться.

Згідно до вимог ч.1 ст.1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики,він зобов»язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.625 ЦК України
боржник,який прострочив виконання
грошового зобов»язання, на вимогу
кредитора зобов»язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми,якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Правильно встановивши фактичні
обставини справи і застосувавши норми
матеріального закону,які
врегульовують спірні правовідносини
між сторонами, суд першої інстанції
разом із тим у порушення вимог
процесуального закону, не врахувавши
те,що рішення суду першої інстанції від
18 вересня 2013року,яким було стягнуто з
відповідача 3000гр. суму основного боргу
за договором позики,3% річних в сумі
9гр.,інфляційні втрати- 229гр.41коп.,
ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України від 09 квітня 2014року в цій
частині було залишено в силі,а
скасовано рішення лише в частині
відмови у задоволені позовних вимог,
неправильно визначив суму боргу,що
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача.

Оскільки під час розгляду справи
позивачем було збільшено суму 3% річних
до 761гр.75коп.,інфляційні втрати -
1191гр.60коп. та остаточно позивач просив
стягнути з відповідача 18 503 грн. 35
коп.,проте з відповідача на його
користь судом вже стягнуто 3000гр. суму
основного боргу за договором позики,3%
річних в сумі 61гр.19коп.інфляційні
втрати- 9гр.,то з урахуванням стягнутих
сум з відповідача на користь позивача
належить стягнути: суму основного
боргу за договором позики:
13550гр.(16550гр.-3000гр.), 3% річних:
700гр.56коп..(761гр.75коп.- 61гр.19коп.),
інфляційні втрати :
1182гр.60коп.(1191гр.60коп.-9гр.00коп.), а всього
належить стягнути борг в сумі
15433гр.16коп.

Судовий збір стягнуто рішенням
суду,яке набрало законної сили.

З огляду на зазначене, рішення суду
підлягає зміні з постановленням в цій
частині нового рішення .

Керуючись ст.ст. 307,309 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4задовольнити
частково.

Рішення Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 28 липня 2014 року у цій
справі змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 за
договором позики 15433гр.16коп.
(п»ятнадцять тисяч чотириста тридцять
три гривні 16 коп.).

Виключити із рішення суду стягнення з
ОСОБА_3 судового збору в сумі 229гр.41коп.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: