Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/5347/14
Головуючий у 1 інстанції Калюжна В.В.
Суддя-доповідач Краснокутська О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Пільщик Л.В.,

Суддів: Краснокутської О.М.,

Сапун О.А.,

При секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 28 жовтня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4 про зменшення
розміру аліментів.

В обґрунтування позову позивач
зазначав, що рішенням
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 09 жовтня 2013 року з нього
на користь відповідачки стягнуто
аліменти на утримання неповнолітньої
доньки ОСОБА_4 в розмірі 700 грн. щомісяця
до досягнення дитиною повноліття.

Також у позовній заяві зазначив,що у
зв'язку з тим, що від підприємницької
діяльності позивач не отримував
прибутку, 07 квітня 2014 року була
проведена державна реєстрація
припинення підприємницької діяльності
ОСОБА_3, про що свідчить повідомлення
реєстраційної служби Запорізького
міського управління юстиції.

З 08 квітня 2014 року позивач стояв на
обліку як безробітній в Запорізькому
міському центрі зайнятості та
відповідно до довідки № 3030 від 03 червня
2014 року отримував кошти в розмірі 658, 65
грн.

02 червня 2014 року між позивачем та ТОВ
«Науково-дослідна виробнича фірма
«ЕКОУніверсал» укладений трудовий
контракт, відповідно до якого він
приймався на посаду інженера з окладом
1500 грн. Відповідно до довідки про
доходи № 37 від 14 липня 2014 року, за
період роботи з 02 червня 2014 року по 30
червня 2014 року нарахована заробітна
плата в розмірі 1341, 98 грн.

На даний час матеріальне становище
позивача погіршилося, що унеможливлює
сплачувати аліменти у встановленому
судом розмірі, що призводить до
заборгованості.

На підставі викладеного позивач просив
суд зменшити розмір стягнутих
аліментів на користь ОСОБА_4, на
утримання неповнолітньої доньки -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 700 грн.
щомісяця до ? частини від заробітку
(доходу), але не менше 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
щомісячно, до досягнення дитиною
повноліття.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 28
жовтня 2014 року позовні вимоги залишено
без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року №3 "Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справи щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів"
розмір аліментів, визначений судовим
рішенням або за домовленістю між
батьками, суд може змінити за позовом
платника або одержувача аліментів у
зв'язку зі зміною матеріального чи
сімейного стану, погіршення чи
поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відмовляючи ОСОБА_3 у задоволенні вимог
про зменшення розміру аліментів, суд
першої інстанції виходив із того, що
доказів про погіршення свого
матеріального стану позивач не надав, а
те, що позивач за власною ініціативою
припинив підприємницьку діяльність та
звільнився з роботи не свідчать про
погіршення його матеріального стану.

Такі висновки відповідають обставинам
справи і набутим доказам, а тому судова
колегія їх вважає обґрунтованими.

Судом встановлено і з матеріалів
справи вбачається, рішенням
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 09 жовтня 2013 року стягнено
з ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини
у розмірі 700 гривень щомісяця.

Позивач припинив підприємницьку
діяльність та 07 квітня 2014 року
здійснено державну реєстрацію
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

Після припинення підприємницької
діяльності, ОСОБА_3 з 08 квітня 2014 року по
01 червня 2014 року перебував на обліку
Запорізькому міському центрі
зайнятості та в період з 08 квітня 2014
року по 21 травня 2014 року отримав дохід в
сумі 658 грн. 65 коп.

З 02 червня 2014 року ОСОБА_3 був прийнятий
на роботу в НДВФ «ЕКОУніверсал» на
посаду інженера, за червень нарахована
заробітна плата у розмірі 1341, 98 грн.

З наданої позивачем копії трудової
книжки вбачається, що позивач
звільнений з вказаної посади 28 липня 2014
року на підставі п.1 ст. 36 КЗпП за угодою
сторін.

Після звільнення з попереднього місця
роботи ОСОБА_3 з 30 липня 2014 року
перебуває на обліку як безробітний у
Запорізькому міському центрі
зайнятості та йому щомісячно
нараховується допомога по безробіттю у
розмірі 544 гривні, що менше, ніж
визначений судом розмір аліментів.

Таким чином із набутих у справі доказів
вбачається те,що припинення позивача
у зайнятті підприємницькою діяльністю
і подальше звільнення його з роботи
були здійснені з його власної
ініціативи, а тому не можуть
розцінюватись як об»єктивне і
незалежне від його волі погіршення
матеріального стану,що дає можливість
зменшення розміру стягнутих з нього
аліментів.

Інших доказів погіршення свого
матеріального становища позивач суду
не надав. Крім того позивачем
пред»явлені вимоги про стягнення з
нього аліментів на утримання
неповнолітньої дитини в 1/4 частці від
його доходу, проте за змістом вимог
ст.184 СК України якщо платник аліментів
має нерегулярний, мінливий дохід , суд
за заявою платника або одержувача може
визначити розмір аліментів у твердій
грошовій сумі.

Дані про одержання позивачем допомоги
по безробіттю є тимчасовими і не
несуть у собі інформації щодо
стабільних розмірів його доходу,тому
визначення аліментів у розмірі 1/4
частки доходу позивача є неможливим.

З огляду на зазначене, судова колегія
вважає правильним висновок суду про
відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги, про те, що
позивач не в змозі сплачувати аліменти
в твердій грошовій сумі в розмірі 700
грн., з тих підстав,що він отримує
допомогу по безробіттю в розмірі 544 грн.
на місяць , не можуть бути взятими до
уваги, оскільки зазначені обставини не
є об'єктивно непереборними, а позивач є
працездатним , не має інших осіб на
своєму утриманні , а також відсутні
інші істотні обставини,які б
унеможливлювали сплату аліментів у
встановленому судом розмірі.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду щодо відсутності
підстав для зменшення розміру
аліментів не спростовують, оскільки є
повторенням обставин, якими позивач
обґрунтовував свої позовні вимоги,
всебічна оцінка яким була дана судом
першої інстанції і зводяться лише до
особистої незгоди з висновками суду
щодо їх оцінки.

Судом повно і всебічно з'ясовані
обставини справи,що мають для неї
значення,висновки відповідають цим
обставинам і набутим доказам, характер
правовідносин між сторонами
визначений правильно, норми
матеріального і процесуального права
не порушені, застосовані вірно,
постановлено законне і обґрунтоване
рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2014 року у
цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: