Справа №493/2096/14-ц
Провадження № 2/493/691/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.10.2014 року

Балтський районний суд Одеської
області в складі :

головуючого-судді
БОДАШКО Л.І.,

при секретарі
ТИХОНОВІЙ Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Балта
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання права власності на житловий
будинок з господарськими будівлями,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з
позовом, в якому просить визнати угоду
купівлі-продажу житлового будинку з
господарськими будівлями, укладену між
нею та відповідачами, дійсною, такою, що
відбулася, та визнати за нею право
власності на житловий будинок (на плані
позначено літ. А) загальною площею 40,1 м2,
житловою площею 29,6 м2 з верандою (літ. а),
верандою (літ. б), господарськими
будівлями, а саме - літньою кухнею (літ.
Б), погребом з шиєю (літ. Б1, б1), сараєм
(літ. Г), вбиральнею (літ. В), огорожею №1,
воротами №2, огорожею №4, хвірткою №3,
сходами №6, розташований на земельній
ділянці площею 600 м. кв. по АДРЕСА_1 який
раніше належав відповідно чоловіку і
батькові відповідачів ОСОБА_4,
померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
стверджуючи, що 02.09.2014 року вона уклала
з відповідачами угоду купівлі-продажу
вище вказаного житлового будинку з
господарськими будівлями, згідно якої
сплатила відповідачам гроші у сумі 80000
грн., про що складена відповідна
розписка, а відповідачі передали їй
правовстановлюючі документи,
технічний паспорт на будинок, сам
житловий будинок з господарськими
будівлями, пообіцяли з'явитися до
нотаріальної контори для оформлення
угоди купівлі-продажу, але до
теперішнього часу відповідачі
ухиляються від належного оформлення
угоди, до нотаріальної контори не
з'являються, крім того, відповідачі
ОСОБА_2, ОСОБА_3, як спадкоємці першої
черги за законом, після смерті свого
відповідно чоловіка і батька ОСОБА_4
фактично прийняли спадщину, але
свідоцтва про право на спадщину за
законом встановленим порядком не
отримали.

Вказані вище обставини позбавили
позивача права володіти,
користуватися, розпоряджатися
придбаним нерухомим майном, з приводу
чого вона змушена звернутися до суду з
позовом, надала суду заяву, в якій свої
заявлені вимоги підтримав у повному
обсязі, просить розглянути справу без
її участі.

Відповідачі до судового
засідання не з'явилися, але надіслали
на адресу суду заяви, в яких позов
визнали в повному обсязі, підтвердили
викладені в позові обставини, в тому
числі і небажання оформити угоду
купівлі-продажу у нотаріуса, просять
справу розглянути за їх відсутності.

Розглянувши матеріали справи, суд
вважає, що позов обґрунтований і
підлягає задоволенню в повному обсязі
з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
відповідно чоловікові і батькові
відповідачів ОСОБА_4 на праві приватної
власності згідно договору дарування
від 21.11.2009 року, посвідченого приватним
нотаріусом Балтського районного
нотаріального округу Одеської області
ОСОБА_5, реєстр №2986, належав житловий
будинок з господарськими будівлями,
розташований на земельній ділянці
площею 600 м. кв. по АДРЕСА_1 після смерті
ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
його дружина ОСОБА_2 і син ОСОБА_3, як
спадкоємці першої черги за законом,
фактично прийняли спадщину, але,
встановленим порядком, свідоцтва про
право на спадщину за законом у вигляді
житлового будинку з господарськими
будівлями не отримали, що сторони
уклали між собою договір
купівлі-продажу вище вказаного
житлового будинку від 02.09.2014 року,
згідно якого відповідачі продали, а
позивач придбала вище вказаний
житловий будинок за 80000 грн. і по акту
прийому-передачі від 02.09.2014 року
відповідачі передали, а позивач
прийняла житловий будинок з
господарськими будівлями, що
відповідно до розписки, складеної
відповідачами, вони отримали від
позивача вище вказану суму грошей і
взяли на себе зобов'язання оформити
угоду належним чином у нотаріальній
конторі.

Згідно рекомендацій, викладених у п.13
Постанови пленуму Верховного суду
України від 6 листопада 2009 року №9 «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними», вирішуючи спір про
визнання правочину, який підлягає
нотаріальному посвідченню, дійсним,
судам необхідно враховувати, що норма
частини другої статті 220 ЦК України не
застосовується щодо правочинів, які
підлягають і нотаріальному
посвідченню, і державній реєстрації,
оскільки момент вчинення таких
правочинів відповідно до статей 210 та 640
ЦК України пов'язується з державною
реєстрацією, тому вони не є укладеними
і не створюють прав та обов'язків для
сторін. При розгляді таких справ суди
повинні з'ясувати, чи підлягає правочин
обов'язковому нотаріальному
посвідченню, чому він не був
нотаріально посвідчений, чи дійсно
сторона ухилилася від його посвідчення
та чи втрачена така можливість, а також
чи немає інших підстав нікчемності
правочину.

Судом з'ясовано, що відповідно до ст. 657
ЦК України (із змінами, внесеними
згідно із Законами № 1878-VI(1878-17) від
11.02.2010, № 2756-VI(2756-17) від 02.12.2010) договір
купівлі-продажу житлового будинку або
іншого нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню, а
відповідно до ст. 640 ЦК України, договір,
що підлягає нотаріальному посвідченню,
є укладеним з дня такого посвідчення.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідачі ухилилися від
нотаріального посвідчення договору,
про що повідомили у клопотанні про
розгляд справи без їх присутності, де
вказали, що наміру з'явитися до
нотаріуса для посвідчення договору у
них немає, тому втрачена можливість
посвідчення вище вказаного договору у
нотаріуса, а також встановлено, що
інших підстав нікчемності правочину в
даному випадку немає.

За таких обставин суд вважає за можливе
застосувати до спірних правовідносин
між сторонами вимог ч.2 ст.220 ЦК України,
оскільки сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами,
відбулося повне виконання умов
договору, але відповідачі ухилилися
від його нотаріального посвідчення,
тому суд може визнати дійсним договір
купівлі-продажу, укладений 02.09.2014 року
між ОСОБА_1 з однієї сторони та ОСОБА_2,
ОСОБА_3 з іншої сторони.

Що стосується визнання права власності
на нерухоме майно, то як встановлено ч.3
ст.334 ЦК України, право власності на
майно за договором, який підлягає
нотаріальному посвідченню, виникає у
набувача з моменту такого посвідчення
або з моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 220, 334, 640, 657, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.
ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити в повному обсязі.

Визнати дійсною і такою, що
відбулася угоду купівлі-продажу
житлового будинку з господарськими
будівлями, розташованого по АДРЕСА_1
укладену між ОСОБА_1 з однієї сторони та
ОСОБА_2, ОСОБА_3 з іншої сторони.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на житловий будинок (на плані позначено
літ. А) загальною площею 40,1 м2, житловою
площею 29,6 м2 з верандою (літ. а), верандою
(літ. б), господарськими будівлями, а
саме - літньою кухнею (літ. Б), погребом з
шиєю (літ. Б1, б1), сараєм (літ. Г),
вбиральнею (літ. В), огорожею №1,
воротами №2, огорожею №4, хвірткою №3,
сходами №6, розташований на земельній
ділянці площею 600 м. кв. по АДРЕСА_1 який
раніше належав ОСОБА_4, померлому
ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Балта Одеської
області.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції в 10-денний строк з дня
проголошення рішення.

СУДДЯ