Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"12" грудня 2014 р.
Дніпровський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді
Ластовки Н.Д.,

при секретарі
Фузік Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Дніпровського
районного суду м. Києва цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «Приватбанк»
звернувся до суду з позовом про
стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості
за договором від 04.02.2011 року на загальну
суму 25700,00 грн., а також судових витрат
по сплаті судового збору в розмірі 257,00
грн., мотивуючи свої вимоги тим, що
відповідачем порушено умови
зазначеного договору в частині
своєчасного повернення кредиту, сплати
відсотків за його користування,
комісії та штрафу, що є предметом
позовних вимог.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, однак, надав суду
заяву, де підтримує позов в повному
обсязі та просить суд розглянути
справу у його відсутність в заочному
провадженні.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, повідомлявся належним чином
шляхом направлення судових повісток на
адресу, вказану в позовній заяві,
причини неявки суд не повідомив,
заперечень проти позову не надавав.

На підставі ч.1 ст.224 Цивільного
процесуального кодексу України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

За таких обставин, враховуючи думку
представника позивача, який подав
заяву про розгляд справи в заочному
провадженні, суд визнав можливим
провести заочний розгляд справи у
відсутність учасників судового
процесу на підставі наявних у справі
доказів та ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши зібрані по справі докази у їх
сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Судом встановлено, що 04.02.2011 року між
позивачем та ОСОБА_1 був укладений
договір у вигляді заяви про приєднання
до умов та правил надання банківських
послуг, за умовами якого, відповідачу
було надано грошові кошти у сумі 18000,00
грн., базовою відсотковою ставкою за
кредитним лімітом на момент підписання
договору в розмірі 30% на рік. (а.с.6).

Крім того, відповідача ознайомлено з
умовами і правилами надання
банківських послуг, з якими він
погодився, про що свідчить його підпис
в заяві про видачу коштів на кредитну
картку.

Відповідно до умов і правил надання
банківських послуг, підписання
договору являється прямим і безумовним
погодженням відповідача відносно
прийняття любого розміру кредитного
ліміту, встановленого банком.

Крім того, в умовах і правилах надання
банківських послуг між сторонами
погоджено суму обов'язків держателя
платіжної картки по оплаті
встановлених банком тарифами, а саме
відсотків за користування кредитом, в
тому числі за використання
простроченим кредитом і овердрафтом,
плати за випуск/обслуговування
платіжної картки, інших комісій і
штрафних санкцій.

В статті 611 Цивільного кодексу України
зазначено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема у вигляді сплати
винною особою неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до вимог ст.526 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору, актів
цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до вимог ст. 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Тому, відповідно до вимог ст.ст. 1048, 1049
Цивільного кодексу України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі, що були передані йому
позикодавцем) та сплатити відсотки за
користування коштами у строк та в
порядку, що встановлені договором.

У зв'язку з порушенням відповідачем
ОСОБА_1 умов договору, позивачем надані
розрахунки по заборгованості за
договором, станом на 30.09.2014 року (а.с. 4-5),
за якими сума заборгованості з боку
відповідача становить 25700,00 грн., яка
складається з:

- загальної заборгованості за
кредитом - 17308,05 грн.,

- відсотків за користування кредитом -
6191,95 грн.,

- заборгованість по комісії - 500,00 грн.,

- штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.

- штраф (процентна ставка) - 1200,00 грн.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що позов Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості підлягає
задоволенню в повному обсязі, а саме
стягненню з відповідача суми
простроченої заборгованості по
кредиту в розмірі - 25700,00 грн.

Відповідно до ст.88 Цивільного
процесуального кодексу України суд
присуджує з відповідача ОСОБА_1 на
користь позивача понесені судові
витрати по сплаті судового збору в сумі
257,00 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
526, 549, 611, 625, 629, 1048, 1049, 1054 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 10, 58, 88, 208, 212-215, 218,
224-226, 232-233, 294 Цивільного процесуального
кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приватбанк»
заборгованість за договором на
загальну суму 25700,00 грн., судові витрати
по сплаті державного мита в сумі 257,00
грн., а всього загальною сумою 25957
(дев'ятнадцять п'ять тисяч дев'ятсот
п'ятдесят сім) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
Дніпровським районним судом м. Києва за
письмовою заявою відповідача про
перегляд заочного рішення, яка може
бути подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

С у д д я: