overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 572/5172/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2014 року

Сарненський районний суд Рівненської області

головуючий суддя -
БОЛОТВІНА Л.О.

при секретарі -
СОСЮК І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В
И В :

ОСОБА_1 заявила позов про стягнення з ОСОБА_2 14 частину його заробітку на утримання сина ОСОБА_3, оскільки він дитину не утримує, однак має змогу це робити, так як працює в ТОВ Перлина Поділля в м. Білогір»я
Хмельницької обл.

Позивачка підтримала позовні вимоги в судовому розгляді, дала пояснення по їх суті.

Відповідач в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлений про справу 4.11.2014 р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки, заяви про причини неявки та заперечень проти позову не подав.

Вислухавши позивачку, дослідивши зібрані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до свідоцтва про народження сторони мають сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до свідоцтва про шлюб сторони перебувають в шлюбі з 24.05.2013 р., проживають окремо, дитина проживає з відповідачкою.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом також встановлено, що відповідач ухиляється від утримання сина ОСОБА_3 та має змогу його утримувати, так як працює, заперечень щодо цього він суду не надав.

Тому є підстави для стягнення аліментів в розмірі 14 частини заробітку відповідача на утримання дитини.

На підставі ст.ст. 180-183, 191
Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 213-215, ст. 226 ЦПК України суд -

В И Р І Ш
И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2, 1992 р.н. на користь ОСОБА_1, 1994 р.н. аліменти в розмірі 14 частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку на утримання сина,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 23.10.2014 р. до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської обл. через Сарненський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2014 року суддя Подільського районного суду м.Києва Гребенюк В. В. , розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі № 758/10412/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства
«Банк «Український капітал» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Подільського районного суду м.
Києва від 27.10.2014 року заяву було залишено без руху, оскільки заявником не викладені обставини якими обґрунтовується заява, зокрема, не зазначено з яких конкретно підстав, передбачених ч. 4 ст. 369 ЦПК України, боржник просить визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.
Крім того, чинним законодавством не передбачено при розгляді даного питання, можливість скасування постанов державного виконавця. Крім того, заявником визначено осіб як в позовному провадженні, в той час, як при розгляді даної заяви, визначені заявником особи, зазначаються як зацікавлені особи.

Заявнику було надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання
Ухвали.

27.10.2014 року на адресу заявника направлялась Ухвала Подільського районного суду м. Києва від 27.10.2014 року.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, заявником Ухвалу
Подільського районного суду м. Києва від 27.10.2014 року отримано 03.11.2014 року.

У встановлений в Ухвалі Подільського районного суду м. Києва від 27.10.2014 року строк недоліки заяви не усунуто.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до Ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього
Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.
Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Виходячи з наведеного, заява підлягає визнанню неподаною та поверненню.

Керуючись ст.ст. 121, 293 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі № 758/10412/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства
«Банк «Український капітал» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, визнати неподаною та повернути її разом з доданими до неї матеріалами.

Роз'яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвалу може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Подільський районний суд м. Києва.
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяВ. В. Гребенюк
пр. № 2/759/5845/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Миколаєць І.Ю.

при секретарі
Руденко Ю.Ф.

за участю позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

представника відповідача (Київського міського Голови) Комарницького
В.С.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні клопотання позивача про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
Київського міського голови Кличка
Віталія Володимировича, Київської міської державної адміністрації про скасування розпорядження та поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

03.10.2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати розпорядження
Київського міського голови від 01.09.2014 року № 206 «Про звільнення ОСОБА_1», а також просить поновити його а роботі в
КП «Київжитлоспецексплуатація» на посаді директора на умовах визначених контрактом від 18.04.2014 р. укладеного
Виконавчим органом Київської міської ради (КМДА) з ОСОБА_1

У судовому засіданні представник позивача до початку розгляду справи по суті звернувся із заявою про забезпечення доказів, в якій просить витребувати від Департаменту фінансів
КМДА документи які підтверджують:

1. Як змінювалась кількість орендарів та суми їх заборгованості помісячно з 01.04.2014 р. по 01.09.2014 р.;

2. На підставі яких документів
Департамент фінансів зробив висновок про збільшення розміру заборгованості по орендних платежах з 30084,9 тис. грн. до 31152,7 тис. грн. і період зростання такої заборгованості.

Представник відповідача заперечує проти задоволення даного клопотання.

Вислухавши думку сторін, суд вважає, що у задоволенні заяви про витребування доказів слід відмовити виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Одним із способів забезпечення доказів, згідно ч.2 ст.133 ЦПК України, є витребування доказів.

Крім того докази - це фактичні дані, що відповідають вимогам належності справи, допустимі і достовірні, а також достатності. Суд вважає, що дані, які просить витребувати позивач та його представник можуть стати відомими лише після проведення перевірки (проведення аналізу). Тобто ці дані не є такими, що існують у цей період часу і можуть стати фактичними лише за певних умов, що унеможливлює їх витребування.

Отже представник позивача просить забезпечити докази шляхом їх витребування, але не вказує, які конкретно документи потрібно витребувати від Департаменту фінансів
КМДА.

На підставі викладеного, керуючись ст.137 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів, відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя :
Номер провадження 2/754/5660/14
У Х В А Л А

про відкриття провадження

"09" вересня 2014 р. Суддя
Деснянського районного суду м. Києва
Мальченко О.В., розглянувши позовну ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" про стягнення заробітної плати,

в с т а н о в и в :

Позовна заява відповідає вимогам ст.ст.119-120 ЦПК України, підсудна
Деснянському районному суду м. Києва.
Підстави для відмови у відкритті провадження у справі відсутні.

Керуючись ст. 122 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" про стягнення заробітної плати.

Призначити справу до розгляду в судовому засіданні на 07.10.2014р. о 10 год. 00 хв.

Ухвала в частині недотримання правил підсудності може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст.ст. 294, 295 ЦПК України.

Суддя:

.
ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА провадження №
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2014 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коренюк А.М., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Дана заява підлягає поверненню із наступних підстав.

Ст.ст. 119, 120 ЦПК України встановлені вимоги до заяви при подачі її до суду.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 11 листопада 2014 року дана заява залишена без руху та надано строк для усунення недоліків - п»ять днів з дня отримання заявником ухвали.

Заявник належним чином повідомлений про залишення заяви без руху для усунення недоліків, що підтверджується зворотнім повідомленням рекомендованого листа, врученого під особистий підпис 20 листопада 2014 року.

Проте, станом на час постановлення ухвали позивачем недоліки не усунені у цілому, а саме: не надано платіжного документа про належну сплату судового збору - 243 грн. 60 коп., а не 121 грн. 80 коп., як сплачено позивачем.

Суддя рекомендує уважно ставитися до документів, які направляються до суду, перевіряти їх відповідність ст.ст. 119, 120
ЦПК України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 121
ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не усуне недоліки по позовній заяві, остання вважається неподаною та повертається заявнику. Про повернення заяви суддя постановляє ухвалу
(частина 4 статті 121 ЦПК України).

На підставі вищенаведеного та, керуючись ч. 2, 4 ст. 121 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, вважати неподаною, та разом із доданими до неї документами повернути заявнику.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Рада» згідно платіжного доручення № 1969 від 02 вересня 2014 року, УДК у Дарницькому районі м. Києва, кредит рахунок 0003, рахунок отримувача - 38021179, кошти судового збору у сумі 121 (сто двадцять одна) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Роз»яснити заявнику положення ч. 5 ст. 121
ЦПК України про те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:

Коренюк А.М.
Номер провадження 2/754/6610/14
У Х В А Л А

Іменем України

09.12.2014 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Грегуль О.В.

при секретарі - Фідрі Н.І.

розглянувши у відкритому судому засіданні в м. Києві справу за позовом публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

29.10.2014 року до суду надійшов вищевказаний позов, у якому позивач, посилаючись на неналежне виконання відповідачем договірних зобов'язань, просить стягнути з останнього: 26655 грн. - заборгованості по кредиту, процентам і комісії, визначеної станом на 04.08.2014 року.

Після відкриття провадження у справі і до початку розгляду справи по суті, виявилось, що позов прийнято з порушенням правил підсудності.

Зокрема, у відповідь на запит суду, надійшло повідомлення адресно-довідкового підрозділу ГУДМС
УДМС України в м. Києві про те, що відповідач з 26.12.2013 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, тобто, за межами
Деснянського району м. Києва.

Згідно з ч. 1 ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до п. 1 і п. 2 ч. 1 ст. 116 ЦПК
України, суд передає справу на розгляд іншого суду, якщо: до початку розгляду справи по суті задоволено клопотання відповідача, зареєстроване місце проживання або перебування якого раніше не було відоме, про передачу справи за місцем його проживання
(перебування); після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву прийнято з порушення правил підсудності.

Позивач свого представника в судове засідання не направив, зазначивши у позові прохання про розгляд справи за відсутності його представника.

Відповідач у судове засідання не з'явився і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою, вказаною у позові.

З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169 ЦПК
України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає за можливе, вирішити питання про передачу справи на розгляд за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва за відсутності представника позивача і відповідача.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне.

Позов прийнято з порушення правил підсудності.

З урахуванням вищевикладеного, правові підстави для розгляду справи по суті
Деснянським районним судом м. Києва, відсутні.

За таких обставин, справа підлягає передачі на розгляд за підсудністю до
Дніпровського районного суду м. Києва.

Керуючись ст. 116 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, передати на розгляд за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва.

Передачу справи здійснити після закінчення строку на оскарження ухвали, а в разі подання скарги - після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п'яти днів з дня з отримання копії ухвали.

СУДДЯ:
РІШЕННЯ

Іменем України

(повне рішення суду виготовлено 09.12.2014 року)

09.12.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого - судді Грегуль О.В.

при секретарі - Фідрі Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Києві справу за заявою
ОСОБА_1, заінтересована особа: управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

29.10.2014 року заявник, звернувшись до суду з вищевказаною заявою, просить встановити факт його роботи по ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС в зоні відчуження з 15.05.1986 року по 31.05.1986 року, посилаючись на те, що встановлення даного факту йому необхідне для оформлення пенсії.
Встановити даний факт у позасудовому порядку, неможливо.

У судовому засіданні заявник свою заяву підтримав і просив про її задоволення.

Заявник заінтересованої особи, заперечував проти задоволення заяви заявника.

Вислухавши пояснення заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне.

Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії довідки спеціалізованого монтажного управління
«Укренергомонтаж» від 28.09.1992 року № 544, заявнику виплачувалась заробітна плата за роботу в населених пунктах: м.
Припять - ІV - енергоблок, м. Чорнобиль промрлощадка зони відчуження в період з 15.05.1986 року по 31.05.1986 року.

Відповідно до наявної у матеріалах справи копії посвідчення, заявник є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році.

Зазначені і наявні в матеріалах справи письмові докази, ніким не спростовувались.

Враховуючи вищевикладені докази, суд вважає, що факт роботи заявника по ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС в зоні відчуження з 15.05.1986 року по 31.05.1986 року, знайшов своє підтвердження.

За таких обставин, заява заявника підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 7 ст. 235 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

При подачі позову, заявник був звільнений від сплати судового збору, тому, судовий збір у даному випадку, покладається на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 4-11, 209, 213-215, 256-259 ЦПК
України,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з 15.05.1986 року по 31.05.1986 року дійсно працював безпосередньо в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС.

Судовий збір покласти на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ:
Номер провадження 2/754/7014/14
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

10.12.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого судді - Ярошенко С.В.,

при секретарі - Ткаченко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Мотивувала свої вимоги тим, що 28.06.87 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя.

Зазначала, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально.

В судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд враховуючи вимоги ст. ст. 77, 224 ЦПК
України визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача по справі та ухвалити заочне рішення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28.06.87 року Відділом
ДРАЦС Голосіївського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 991.

Від шлюбу дітей не мають.

Відповідно до ст. 112 Сімейного
Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 77, 88, 212-215, 224 ЦПК
України, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу
України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 28.06.87 року Відділом
ДРАЦС Голосіївського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 991, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у сумі 243,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду міста Києва через
Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Головуючий
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" жовтня 2014 р.суддя Дніпровського районного суду м. Києва ЛАСТОВКА Н.Д., вивчивши матеріали справи за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Дніпровського районного суду м. Києва надійшла справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовну заяву слід повернути позивачу відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК
України, згідно якого заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно до ч. 2 ст. 110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також, у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що сторони від шлюбу мають повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Тобто, на утриманні позивач не має малолітніх або неповнолітніх дітей.

Окрім того, позивачем не надано доказів того, що вона не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Вищевказані обставини унеможливлюють позивача подати позов до суду на підставі п. 2 ст. 110 ЦПК України, а тому в даному випадку необхідним є застосування та визначення загальної підсудності передбаченої ст. 109 ЦПК
України.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою:
АДРЕСА_1, що не відноситься до
Дніпровського району м. Києва.

Враховуючи ту обставину, що відповідач не зареєстрований і не проживає у
Дніпровському районі м. Києва, то позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу не підсудна
Дніпровському районному суду м. Києва і може бути подана позивачем до відповідного суду за місцем реєстрації чи за зареєстрованим місцем проживання відповідача відповідно до ст. 109 ЦПК
України.

Сплачений судовий збір за подачу позову до суду у розмірі 243 грн. 60 коп. підлягає поверненню відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 109, 110, 121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - позивачеві.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. (двісті сорок три грн. 60 коп.), що сплачено відповідно до квитанції № 0.0.308874284.1 від 20.10.2014 року у Київському відділенні ПАТ «Приват Банк» на рахунок 0005.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва протягом 5-ти днів з моменту її отримання.

Суддя: