АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 грудня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого
Половінкіної Н. Ю.

суддів Савчук
М.В., Бреславського О.Г.

секретаря
Давньої Я.А.

за участю позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2,
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод
у користуванні земельною ділянкою,
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
Хотинської міської ради Чернівецької
області про визнання рішення органу
місцевого самоврядування та
державного акту на право власності на
земельну ділянку недійсними за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Хотинського районного суду
Чернівецької області від 30 жовтня 2014
року,

встановила:

ОСОБА_1 у червні 2014 року звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою.

Вказував, що є власником земельної
ділянки, розташованої по АДРЕСА_1
площею 0,1420 га цільовим призначенням
для ведення особистого селянського
господарства, кадастровий номер
:01:019:0151.

На підставі рішення 7 сесії 6 скликання
Хотинської міської ради від 13 липня 2001
року №100/7/11відділом Держкомзему у
Хотинському районі Чернівецької
області видано державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯК
№194285 13 квітня 2012 року.

Посилаючись на самовільне зайняття
ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0645 га,
просив зобов'язати ОСОБА_4 усунути
перешкоди у користуванні земельною
ділянкою, що розташована по АДРЕСА_1
площею 0,1420 га цільовим призначенням
для

№22ц-1675 2014 рік
Головуючий у 1 інстанції Єфтеньєв О.Г.

Категорія 45
Доповідач Половінкіна Н.Ю.

ведення особистого селянського
господарства кадастровий номер
:01:019:0151 шляхом звільнення.

Під час розгляду справи ОСОБА_4
звернувся до суду з зустрічним позовом
до ОСОБА_1, Хотинської міської ради
Чернівецької області про визнання
рішення органу місцевого
самоврядування та державного акту на
право власності на земельну ділянку
недійсними.

Зазначав, що рішенням Хотинської
міської ради №446/28/10 від 20 серпня 2010
року йому надано в тимчасове
користування на умовах оренди терміном
на п'ять років земельну ділянку площею
0,06 га по АДРЕСА_2 для ведення
городництва.

Вказував, що зазначена земельна
ділянка передана у власність ОСОБА_1 на
підставі рішення 7 сесії 6 скликання
Хотинської міської ради №100/7/11 від 13
липня 2011 року

Посилаючись на те, що його право
користування земельною ділянкою не
припинено, просив визнати рішення 7
сесії 6 скликання Хотинської міської
ради від 13 липня 2001 року №100/7/11про
передачу у власність ОСОБА_1 земельної
ділянки площею 0,1420 га та державний акт
на право власності на земельну ділянку
серії ЯК №194285, виданий ОСОБА_1 13 квітня
2012 року недійсними.

Рішенням Хотинського районного суду
Чернівецької області від 30 жовтня 2014
року позов ОСОБА_1 задоволено,
постановлено зобов'язати ОСОБА_4
усунути перешкоди в користуванні
земельною ділянкою, що розташована по
АДРЕСА_1 площею 0,1420 га цільовим
призначенням для ведення особистого
селянського господарства кадастровий
номер :01:019:0151 шляхом звільнення.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_4 про скасування рішення органу
місцевого самоврядування та визнання
недійсним державного акту на право
власності на земельну ділянку
відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить
рішення Хотинського районного суду
Чернівецької області від 30 жовтня 2014
року скасувати, ухвалити нове рішення,
яким у позові ОСОБА_1 відмовити,
зустрічний позов ОСОБА_4 задовольнити,
посилаючись на порушення норм
матеріального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга ОСОБА_4 підлягає відхиленню з
наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої
інстанції керувався положеннями ч.1 та 2
ст.125 ЗК України та дійшов висновку, що
підлягає захисту право власності
ОСОБА_1 на земельну ділянку шляхом
зобов»язання ОСОБА_4 усунути перешкоди
у користуванні земельною ділянкою, що
розташована по АДРЕСА_1 площею 0,1420 га
цільовим призначенням для ведення
особистого селянського господарства
кадастровий номер :01:019:0151,
звільнивши її.

Водночас суд першої інстанції вважав
встановленим, що рішенням 7 сесії 6
скликання Хотинської міської ради від
13 липня 2001 року №100/7/11про передачу у
власність ОСОБА_1 земельної ділянки та
державним актом на право власності на
земельну ділянку серії ЯК №194285,
виданим ОСОБА_1 13 квітня 2012 року, право
ОСОБА_4 користування земельною
ділянкою не порушено.

На обґрунтування таких висновків суд
першої інстанції зазначив, що ОСОБА_4 не
набуто право користування земельною
ділянкою.

Такі висновки суду першої інстанції
стверджуються матеріалами справи.

На підставі ч.1 ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

ОСОБА_4, звертаючись до суду,
обставинами, якими обґрунтовувалися
позовні вимоги, зазначав набуття права
користування спірною земельною
ділянкою на підставі рішення 28 сесії
Хотинської міської ради Чернівецької
області від 20 серпня 2010 року №446/28/10 про
надання в користування на умовах
оренди строком на 5 років земельної
ділянки із земель запасу Хотинської
міської ради для ведення городництва
по АДРЕСА_2 площею 0,06 га.

Статтею 93 ЗК України передбачено, що
право оренди земельної ділянки - це
засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для
провадження підприємницької та іншої
діяльності, оренда земельної ділянки
може бути короткостроковою - не більше 5
років та довгостроковою - не більше 50
років.

За змістом ст.6 Закону України «Про
оренду землі» орендарі набувають права
оренди земельної ділянки на підставах
і в порядку, передбачених Земельним
кодексом України, Цивільним кодексом
України, цим та іншими законами України
і договором оренди землі. Право оренди
земельної ділянки підлягає державній
реєстрації відповідно до закону.

В статті 124 ЗК України зазначено, що
передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування згідно з їх
повноваженнями, визначеними статтею 122
цього Кодексу.

Статтею 125 ЗК України в редакції від 25
жовтня 2001 року, що набрав чинності з 1
січня 2002 року, встановлено, що право
власності та право постійного
користування на земельну ділянку або
право оренди земельної ділянки виникає
після одержання її власником або
користувачем документа, що посвідчує
право власності чи право постійного
користування земельною ділянкою та
його державної реєстрації. Право на
оренду земельної ділянки виникає після
укладення договору оренди і його
державної реєстрації.

Згідно зі ст.126 цього Кодексу в редакції
від 25 жовтня 2001 року, що набрав чинності
з 1 січня 2002 року, право власності на
земельну ділянку і право постійного
користуванні земельною ділянкою
посвідчується державними актами.

Право оренди земельної ділянки
посвідчується договором оренди землі,
зареєстрованим відповідно до закону.

Із зазначених норм випливає, що набуття
права постійного користування
земельною ділянкою супроводжується
діями зацікавленої особи щодо
одержання документа, що посвідчує це
право, та державної реєстрації.

Як роз»яснив Пленум Верховного Суду
України у пп.в, г п.18 постанови від 16
квітня 2004 року №7 «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» з 1 січня 2002 року відповідно до
ст.125 ЗК право користування земельною
ділянкою виникало після одержання її
власником або землекористувачем
документа, що посвідчує право
власності чи право постійного
користування або укладення договору
оренди, їх державної реєстрації та
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості), а з 2 травня 2009
року у відповідності із Законом
України від 5 березня 2009 року №1066-УІ
право власності на земельну ділянку, а
також право постійного користування та
право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав; громадяни та
юридичні особи зберігають право на
земельні ділянки (пункт 7 розд.Х
«Перехідні положення» ЗК), одержані
ними до 1 січня 2002 року у власність, у
тимчасове користування або на умовах
оренди в розмірах, що були раніше
передбачені чинним законодавством.

Ураховюучи наведене, рішення 28 сесії
Хотинської міської ради Чернівецької
області від 20 серпня 2010 року №446/28/10 про
надання ОСОБА_4 в користування на
умовах оренди строком на 5 років
земельної ділянки із земель запасу
Хотинської міської ради для ведення
городництва по АДРЕСА_2 площею 0,06 га не
відносяться до документів, що
посвідчують право на земельну ділянку.

Представники відповідача ОСОБА_2,
ОСОБА_3 під час розгляду справи
апеляційним судом визнали обставини не
укладення ОСОБА_4 договору оренди
земельної ділянки.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
недоведеність порушення права ОСОБА_4
на спірну земельну ділянку,
відсутність підстав для визнання
рішення 7 сесії 6 скликання Хотинської
міської ради від 13 липня 2001 року
№100/7/11про передачу у власність ОСОБА_1
земельної ділянки площею 0,1420 га та
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯК №194285,
виданий ОСОБА_1 13 квітня 2012 року
недійсними.

Відповідно до вимог ст. 78 ЗК України
право власності на землю - це право
володіти, користуватися і
розпоряджатися земельними ділянками.

За змістом ст. 152 ЗК України держава
забезпечує громадянам та юридичним
особам рівні умови захисту прав
власності на землю. Власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Встановлено, що на підставі
рішення 7 сесії 6 скликання Хотинської
міської ради від 13 липня 2001 року
№100/7/11відділом Держкомзему у
Хотинському районі Чернівецької
області видано ОСОБА_1 державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯК №194285 13 квітня 2012 року.

Актом прийомки-передачі межових знаків
на зберігання від 10 квітня 2014 року
встановлено самовільне зайняття
ОСОБА_4 земельної ділянки, що
розташована по АДРЕСА_1 цільовим
призначенням для ведення особистого
селянського господарства кадастровий
номер :01:019:0151 площею 0,0645 га (а.с.5).

Згідно із ч. 3 ст. 152 ЗК України захист
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється шляхом:
визнання прав; відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав; визнання
угоди недійсною; визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків;
застосування інших, передбачених
законом, способів.

Отже, право ОСОБА_1 на володіння,
користування та розпорядження
земельною ділянкою підлягає захисту
шляхом зобов'язання ОСОБА_4 усунути
перешкоди у користуванні земельною
ділянкою, що розташована по АДРЕСА_1
цільовим призначенням для ведення
особистого селянського господарства
кадастровий номер :01:019:0151 та
звільнення.

За таких обставин рішення Хотинського
районного суду Чернівецької області
від 30 жовтня 2014 року постановлено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Хотинського районного суду
Чернівецької області від 30 жовтня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: