АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
інстанції - Ярошенко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Іванченко М.М.,
Кабанченко О.А.

при секретарі Осмолович В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства
«Інтеграл-банк» на заочне рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 25 вересня 2014 року в справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Інтеграл-банк» до ОСОБА_1
про стягнення грошових коштів за
невиконання зобов`язань за договором, -

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В.,
пояснення представника позивача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення боргу, мотивуючи
свої вимоги тим, що 29.12.12 року між
сторонами укладено Договір про
відступлення права вимоги № 833/5,
відповідно якого позивач передає
ОСОБА_1 право вимоги за кредитним
договором № 833 від 06.08.08 року, укладеним
між позивачем та ТОВ «СБА ЛТД», за ціною
250 000 доларів США.

Так, як відповідач у строк
визначений договором не сплатив 250 000
Доларів США, позивач просив про
стягнення цієї суми в судовому порядку
та неустойки передбаченої договором.

Рішенням Деснянського районного
суду м. Києва в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням,
представник позивача подав апеляційну
скаргу в якій посилався на невірне
застосування судом норм матеріального
права, а саме ст. 1077, 1078 ЦК України, які
регулюють відносини за договором
факторингу, а між сторонами склались
інші правовідносини, а саме договір
цесії, на який вказані норми на думку
апелянта не поширюються. Також скарга
містить доводи з приводу не
відповідності висновків суду
встановленим обставинам в частині не
виконання умов договору позивачем,
оскільки позивач передав відповідачу
копії кредитного договору за яким
передав право вимоги, що
підтверджується відповідним актом
прийому-передачі, а відповідач
визначені договором кошти не сплатив.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
постановленого рішення в цій частині,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Судом встановлено, що 29.12.12 року між
сторонами укладено Договір про
відступлення права вимоги № 833/5,
відповідно якого позивач
зобов'язувався передати ОСОБА_1 право
вимоги за кредитним договором № 833 від
06.08.08 року, укладеним між позивачем та
ТОВ «СБА ЛТД», після сплати останнім 250
000 доларів США, за офіційним курсом НБУ
на день здійснення платежу.

Відповідно до п. 1.3 вказаного договору
первісний кредитор та новий кредитор
дійшли згоди, що жодних додаткових
платежів, окрім 250 000 доларів США, не
встановлюється та встановлюватись у
подальшому не може. При сплаті цієї
суми протягом строку, встановленого п.
2.1 Договору, Первісний кредитор не
матиме жодних претензій до Нового
кредитора та Боржника по сплаті інших
сум.

Судом було встановлено, що банк не
передав відповідачу оригінали
документів за якими повинно було
перейти право вимоги, тобто договір не
відбувся, і право вимоги залишилось у
первісного кредитора, який має право
вимагати від боржника повернення сум
по кредиту.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду так як він в повній мірі
відповідає встановленим обставинам
справи та вимогам Закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що на
вказані правовідносини не поширюються
норми права застосовані судом колегія
не приймає, тому, що за умовами
укладеного між сторонами договору,
перехід права вимоги за кредитним
договором до відповідача
обумовлювався вчиненням конкретних
дій, в тому числі і сплати визначеної
договором суми.

Так, як визначена договором сума не
була сплачена, відповідно відповідач
відмовився від укладення договору та
придбання прав вимоги за плату, а тому
суд першої інстанції правомірно
відмовив в задоволенні позову.

Посилання в скарзі на те, що позивач
виконав свою частину договору,
передавши копію кредитного договору за
яким передавалось право вимоги,
колегія суддів не приймає, тому, що суду
першої інстанції на підтвердження
вказаної обставини жодні докази
позивачем не подавались.

Прийняття акту прийому-передачі копій
документів на стадії апеляційного
розгляду відповідно до ст. 303 ЦПК
України не допускається, тому, що
позивач не навів жодної поважної
причини не подання вказаного доказу до
районного суду.

З огляду на викладене, колегія
погоджується з висновком суду про те,
що позивач не довів, що ними була
виконана частина договору, яка
зобов`язувала їх в день підписання
договору передати копію кредитного
договору , доповнень до нього та
виписок по рахунку, що було передбачено
п. 3.2. договору, а відповідно відповідач
відмовився від виконання свого
обов`язку по виплаті грошових коштів.

Погоджуючись з рішенням суду, колегія
також виходить з вимог ч.4 ст. 538 ЦК
України відповідно до якої, якщо
зустрічне виконання обов`язку
здійснено однією із сторін, незважаючи
на невиконання другою стороною свого
обов`язку, друга сторона повинна
виконати свій обов`язок.

Так, як позивач в даній справі не
передав оригінали кредитного договору
та інших документів за якими
передавалось право вимоги, з
врахуванням того, що кошти від
відповідача не поступили, (тобто з
врахуванням невиконання другою
стороною своїх зобов`язань) відповідач
, відповідно до ч.4 ст. 538 ЦК України не
повинен виконувати свій обов`язок.

Суд першої інстанції повно встановив
обставини, що мають значення для даної
справи. Висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Підстави для задоволення скарги
відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Інтеграл-банк» відхилити.

Заочне рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 25 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів після набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: