Справа № 199/1500/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

28 жовтня 2014 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.,

при секретарі Голубніченко В.О.,

за участі представника позивача -
адвоката ОСОБА_1,

представника відповідача - адвоката
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в
м.Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до Автотранспортного
підприємства « 11228», ОСОБА_5 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до Автотранспортного
підприємства « 11228», ОСОБА_5 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, зазначивши, що йому на праві
власності належить автомобіль марки
MERCEDES BENZ D, державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, 1986 року випуску.
Зазначений автомобіль позивач купив за
64 000 грн. для використання його як
маршрутне таксі. З відповідачем ОСОБА_5
позивач був знайомий приблизно
чотирьох років. Відповідач був
приватним підприємцем та працював на
маршрутному таксі близько трьох років.
10.09.2011 позивач, як власник вказаного
автомобіля, передав відповідачу ОСОБА_5
автомобіль в розпорядження.
Відповідальність за цілісність та
схоронність автомобіля була покладена
на ОСОБА_5 В серпні 2012 року останній в
телефонному режимі повідомив позивача,
що його автомобіль працює на маршруті
та управляє ним водій ОСОБА_6 В кінці
серпні 2012 року відповідач повідомив
позивача, що відбулося ДТП з участю
його автомобіля, який зазнав значних
пошкоджень. Крім того ОСОБА_5 запевнив
позивача, що він відремонтує
автомобіль та що автомобіль до ремонту
буде знаходитися на стоянці АТП 11228. В
кінці вересня 2013 року відповідач
ОСОБА_5 повідомив позивача, що
автомобіль пропав зі стоянки АПТ 11228 та
де він знаходиться йому не відомо.
ОСОБА_5 в телефонному режимі повідомляв
позивача, що відшкодує йому повну
вартість автомобіля, однак до
теперішнього часу відповідач не
виконав свої обіцянки. Оскільки
автомобіль перебував на стоянці
відповідача АТП 11228, то останній, на
думку позивача, несе відповідальність
за схоронність автомобіля.

Таким чином позивач просить стягнути
солідарно з відповідачів у рахунок
відшкодування матеріальної шкоди 64 000
грн. 00 коп.; у рахунок відшкодування
моральної шкоди 15 000 грн. та судовий
збір - 640,00 грн.

Позивач ОСОБА_3 позов підтримав, надав
пояснення аналогічні викладеним у
позовній заяві.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому
засідання надала пояснення аналогічні
змісту позовних вимог, на задоволенні
позову наполягала.

Представник відповідача
Автотранспортного підприємства « 11228» -
адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні
проти задоволення позову заперечувала
та просила суд відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог в їх
частині до АТП 11228, оскільки позовні
вимоги позивачем не доведено.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання
не з'явився, про місце, дату та час
судового розгляду справи був
сповіщений належним чином, про причини
саме своєї неявки суд не повідомив.

Крім того, суд зважує на те, що дана
справа перебуває в провадженні суду з 25
лютого 2014 року. Справа неодноразово
відкладалася, про що відповідач ОСОБА_5
повідомлявся належним чином. Протягом
часу розгляду справи письмових
заперечень та доказів якими відповідач
би обґрунтовував свою незгоду із
позовом, суду не надано.

Надаючи заяву щодо відкладення
розгляду справи 24 квітня 2014 року,
відповідач ОСОБА_5 причин своєї неявки
суду не повідомив, доказів поважності
причин неявки його у судове засідання
суду не надав. В подальшому рухом по
справі не цікавився.

Конвенцією про захист прав людини і
основоположних свобод, ратифіковану
Законом України від 17 липня 1997 року
№475/97-ВР , а саме п. 1 ст. 6 установлено, що
кожен має право на справедливий і
публічний розгляд його справи впродовж
розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом, який вирішить спір щодо його
прав та обов'язків цивільного
характеру

За змістом рішення
Констуційного Суду України від 13
грудня 2011 року № 17-рп/2011 у справі №
1-9/2011 вжиття заходів для прискорення
процедури розгляду справ є обов'язком
не тільки держави, а й осіб, які беруть
участь у справі; Європейський суд з
прав людини в рішенні від 7 липня 1989
року у справі "Юніон Аліментаріа
Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив,
що заявник зобов'язаний демонструвати
готовність брати участь на всіх етапах
розгляду, що стосуються безпосередньо
його, утримуватися від використання
прийомів, які пов'язані із зволіканням
у розгляді справи, а також максимально
використовувати всі засоби
внутрішнього законодавства для
прискорення процедури слухання.

Суд вважає, що відповідач ОСОБА_5
зловживає своїми правами та затягує
розгляд справи, у зв'язку з чим суд
ухвалив вирішити справу на підставі
наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши представників сторін,
допитавши свідків ОСОБА_8, ОСОБА_3,
дослідивши матеріали справи, приходить
до наступного.

Судом встановлено, що на підставі
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу позивачу ОСОБА_3
на праві власності належить автомобіль
MERCEDES-BENZ, Автобус-D, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, 1986 року
випуску.

13 вересня 2011 року на даний автобус був
виданий тимчасовий реєстраційний
талон НОМЕР_2 на право користування,
згідно заяви власника ОСОБА_3 на ім'я
ОСОБА_5, який оформив ліцензію серії
НОМЕР_3 на надання послуг з внутрішніх
перевезень пасажирів автобусами,
строком дії 11.04.2012 - необмежений.

В серпні 2012 року відбулася
дорожньо-транспортна пригода з участю
автомобіля MERCEDES-BENZ, Автобус-D, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, який на
праві власності належить ОСОБА_3, в
результаті чого автомобілю «MERCEDES-BENZ,
Автобус-D, державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, були завдані пошкодження,
чим саме позивачу ОСОБА_3, як власнику
заподіяно матеріальні збитки.

Дані обставини підтверджуються
поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до довідки-рахунку серії
КІМ № 822968, виданою Новомосковським ЦНП
№1209 підпорядкованого УДАІ ГУ МВС
України в Дніпропетровській області,
вартість ремонту автомобіля «MERCEDES-BENZ,
Автобус-D, державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, який на праві власності
належить позивачу ОСОБА_3 складає 13 770
грн. 00 коп. (а.с. 77).

Таким чином, оскільки автомобіль було
передано відповідачу ОСОБА_5, то саме з
нього на користь позивача ОСОБА_3
підлягає відшкодуванню матеріальна
шкода в розмірі 13 770 грн. 00 коп. Доказів
спричинення шкоди в розмірі 64 000 грн.,
позивачем суду не надано.

Щодо вимог позивача з приводу
відшкодування шкоди з
«Автотранспортного підприємства «
11228», суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
автомобіль марки «MERCEDES-BENZ, тип-
Автобус-D, жовтого кольору, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 в ТДВ
«ДАТП-11228» на зберіганні не перебував,
договору зберігання на вказаний
транспортний засіб підприємство не
укладало, крім того не надавало послуги
з ремонтування вищезазначеного
транспортного засобу. ОСОБА_5 в
трудових відносинах з ТДВ «ДАТП 11228» не
перебував. Крім того у договірних
правовідносинах стосовно
обслуговування та ремонтування
транспортних засобів відповідач
ОСОБА_5 з ТДВ «ДАТП-11228» теж не
перебував, що підтверджується
відповіддю ТДВ «ДАТП 11228» на запит суду
від 11.09.2014 (а.с.85). Позивачем дані
обставини не спростовані та не
доведено спричинення йому
матеріальної шкоди з боку АПТ 11228.

Що стосується позовних вимог позивача
з приводу стягнення моральної шкоди,
суд зазначає наступне.

За змістом ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої в наслідок порушення її
прав і така шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.23 ЦК України
моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Згідно вимог ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
законом.

Як роз'яснює Пленум Верховного Суду
України в п.5 своєї постанови №4 від 31
березня 1995 року «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» (з послідуючими
змінами) при вирішенні спору про
відшкодування моральної шкоди суд
обов'язково повинен з'ясувати:
наявність такої шкоди, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачу моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру.

Суд вважає, що в результаті пошкодження
майна позивача, яке до теперішнього
часу йому в належному вигляді не
повернено саме ОСОБА_5, останнім
спричинено моральну шкоду позивачу.

Виходячи з принципу розумності та
справедливості, суд вважає, що позовні
вимоги в частині відшкодування
моральної шкоди підлягають частковому
задоволенню та з відповідача ОСОБА_5 на
користь позивача ОСОБА_3 на
відшкодування моральної шкоди
підлягає стягненню 1000 грн. 00 коп. В
іншій частині позову слід відмовити.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача ОСОБА_5 також підлягає
стягненню на користь позивача судовий
збір в сумі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 214, 215, 218, 222
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до Автотранспортного
підприємства « 11228», ОСОБА_5 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3
матеріальну шкоду в розмірі 13 770
(тринадцять тисяч сімсот сімдесят) грн.
00 коп. та моральну шкоду в розмірі 1000
(одна тисяча) грн., а всього 14 770
(чотирнадцять тисяч сімсот сімдесят)
грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3
понесені ним судові витрати у вигляді
сплаченого судового збору в розмірі 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп.

В іншій частині позову - відмовити.

З повним текстом рішення суду сторони
можуть ознайомитися 31 жовтня 2014 року.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
міста Дніпропетровська. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Копію судового рішення із викладом
вступної та резолютивної частин видати
учасникам процесу негайно після його
проголошення.

Суддя
О.Б.Подорець