Справа № 464/8667/14-ц
пр.№ 2/464/1857/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

01.12.2014 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді
Борачка М.В.

при секретарі
Гарасимович Ю.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Львові справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення
стягнення на предмет іпотеки та
виселення,-

в с т
а н о в и в :

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з
позовом, в якому просить звернути
стягнення на майно, що належить ОСОБА_1,
а саме однокімнатну квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 31,2 кв.м., житловою
площею 17,0 кв.м. шляхом продажу на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження з початковою
ціною встановленою на рівні, не нижчому
за звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій, для
задоволення грошових вимог ПАТ
«Укрсоцбанк» в сумі 22437,09 доларів США та
5577,76грн., виселити відповідача з даної
квартири, стягнути із відповідача
судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що згідно з
кредитним договором від 01 квітня 2008
року №600/03.3-74 ПАТ «Укрсоцбанк», надав
ОСОБА_1 кредит на суму 45000 доларів США зі
сплатою процентної ставки за кредитом
13,5% річних з кінцевим терміном
повернення до 30.03.2018 року. Також для
забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_1 за кредитним договором, 01.04.2008 р.
між банком та ОСОБА_1 було укладено
Іпотечний договір, відповідно до яких
останній передав в іпотеку
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 31,2 кв.м., житловою
площею 17,0 кв.м. Позивач добросовісно
виконав свої зобов'язання за кредитним
договором, однак ОСОБА_1 свої
зобов'язання не виконав, внаслідок чого
виникла заборгованість в розмірі 22437,09
доларів США та 5577,76грн., відповідно для
захисту своїх прав та погашення
заборгованості позивач звертається до
суду для звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, подав до суду
заяву в якій позов підтримав в повному
обсязі, просить справу розглядати у
його відсутності, проти заочного
розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про час та місце розгляду
справи, причини неявки суду не
повідомив. Враховуючи наведене та
відсутність заперечень зі сторони
позивача, суд вважає за можливе на
підставі ст. 224 ЦПК України провести
заочний розгляд справи на підставі
наявних у справі доказів.

Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного запису
не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши дійсні обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальнику у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно ст.612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Судом встановлено, що 01 квітня 2008 року
між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
№600/03.3-74, згідно якого позивач надав
відповідачу кредит на суму 45000 доларів
США зі сплатою процентної ставки за
кредитом 13,5% річних з кінцевим терміном
повернення до 30.03.2018 року.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 порушив
зобов'язання по кредитному договору,
допустивши порушення термінів
повернення кредитних коштів у зв'язку з
чим, станом на 21.07.2014 року загальна сума
заборгованості перед позивачем за
кредитним договором №600/03.3-74 становить
22437,09 доларів США та 5577,76грн., з яких 20422,21
доларів США - сума заборгованості за
кредитом, 2014,88 доларів США - сума
заборгованості за відсотками, 2754,37грн. -
пеня за несвоєчасне повернення
кредиту, 1282,64грн. - пеня за несвоєчасне
повернення відсотків, 1540,75грн. -
заборгованість за комісіями.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
01.04.2008 р. між позивачем та відповідачем
було укладено Іпотечний договір,
відповідно до яких відповідач ОСОБА_1
надав в іпотеку позивачу нерухоме
майно, а саме однокімнатну квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 31,2 кв.м.,
житловою площею 17,0 кв.м.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно з умовами п. 2.4.3, 4.1 іпотечних
договорів позивач, у разі невиконання
або неналежного виконання боржником
умов основного зобов'язання, має право
звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 33 Закону
України «Про іпотеку» у разі
невиконання боржником основного
зобов'язання іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно ч. 3 ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» звернення стягнення на
предмет іпотеки може здійснюватися,
зокрема, на підставі рішення суду.

Оцінюючи обставини справи у їх
сукупності, суд приходить до висновку
про те, що внаслідок невиконання ОСОБА_1
своїх зобов'язань щодо сплати кредиту
позивач має право на звернення
стягнення на предмет іпотеки, а вимоги
в цій частині є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про
іпотеку» у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки в рішенні суду повинен
бути зазначений і спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом проведення
публічних торгів або із застосуванням
процедури продажу, встановленої ч. 1 ст.
38 цього Закону, яка передбачає право
іпотекодержателя на продаж предмета
іпотеки будь-якій особі покупцеві.

Згідно з п.п. 4.7.2. договору іпотеки, у
разі звернення стягнення на предмет
іпотеки на підставі рішення суду,
реалізація предмета іпотеки
здійснюється, зокрема шляхом продажу
предмета іпотеки на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження.

Приймаючи до уваги, що такий порядок
звернення стягнення закону не
суперечить та відповідає умовам
укладеного між сторонами договору, суд
приходить до висновку про те, що ця
вимога позивача підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України
«Про іпотеку» одночасно з рішенням про
звернення стягнення на предмет іпотеки
суд за заявою іпотекодержателя вправі
винести рішення про виселення
мешканців, якщо предметом іпотеки є
житловий будинок або житлове
приміщення.

За ст. 40 Закону України «Про іпотеку»
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення є підставою для виселення
всіх мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Виселення проводиться
у порядку, встановленому законом.

У відповідності до ч. 3 ст. 109 ЖК УРСР
звернення стягнення на передане в
іпотеку жиле приміщення є підставою
для виселення всіх громадян, що
мешкають у ньому, за винятками,
встановленими законом. Після прийняття
кредитором рішення про звернення
стягнення на передане в іпотеку жиле
приміщення всі громадяни, що мешкають у
ньому, зобов'язані на письмову вимогу
кредитора або нового власника цього
жилого приміщення добровільно
звільнити його протягом одного місяця
з дня отримання цієї вимоги. Якщо
громадяни не звільняють жиле
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Судом встановлено, що у квартирі, яка є
предметом іпотеки, зареєстрований та
проживає відповідач.

З матеріалів справи вбачається, що
22.07.2014 року на адресу відповідача
направлялася вимоги про звільнення
квартири, яка є предметом іпотеки для
можливості звернення на неї стягнення
шляхом продажу. Однак, така залишена
відповідачем без реагування.

Оскільки проживання відповідача у
квартирі, на яку звертається стягнення,
перешкоджатиме реалізації предмета
іпотеки, суд приходить до висновку про
необхідність виселення відповідача з
спірної квартири.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача слід стягнути понесені
позивачем судові витрати, а саме
судовий збір в розмірі 2914,55 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
525, 526, 530, 546, 553, 572, 611, 612, 625, 1050, 1054
Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 33,
39, 40 Закону України «Про іпотеку», ст. 109
Житлового кодексу УРСР, ст.ст. 10, 60, 88, 208,
209, 212-215, 218, 224-226 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

в и р
і ш и в:

позов Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
та виселення - задоволити.

В рахунок погашення заборгованості
перед Публічним акціонерним
товариством «Укрсоцбанк» за кредитним
договором №600/03.3-74 від 01 квітня 2008 року
в розмірі 22437,09 доларів США та 5577,76грн.,
звернути стягнення на предмет іпотеки,
а саме: однокімнатну квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 31,2 кв.м., житловою
площею 17,0 кв.м., яка належить ОСОБА_1,
шляхом продажу майна Публічним
акціонерним товариством «Укрсоцбанк»
на прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження з початковою
ціною встановленою на рівні, не нижчому
за звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій.

Виселити ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» судовий збір в сумі 2914,55
грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особою, у
відсутності якої таке було
постановлено, - протягом того ж строку з
дня отримання його копії.

Головуючий
Борачок М.В.