АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року
м. Київ

колегія суддів Судової палати з
розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в
складі :

головуючого Болотова
Є.В.,

суддів: Білич
І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі
Прохоровій В.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 29 серпня 2014 року,

встановила:

У лютому 2014 року ОСОБА_2звернулась до
суду з позовом, у якому просила
визначити їй додатковий строк для
подання заяви про прийняття спадщини
після померлого ОСОБА_4

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік
Після його смерті відкрилася спадщина
на квартиру АДРЕСА_1.

Зазначала, що не була обізнана про
смертьчоловіка, тому пропустила строк
для подання заяви про прийняття
спадщини.

Також посилалась на те, що в останній
період спливу цього строку вона
перебувала на стаціонарному лікуванні
в закладі охорони здоров'я.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 29 серпня 2014 року позов
ОСОБА_2 про визначення додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини задоволено.

Визначено ОСОБА_2додатковий
трьохмісячний строк для подання заяви
про прийняття спадщини після померлого
ОСОБА_4 з дня набрання рішенням суду
законної сили.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення суду і ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позову в повному обсязі, посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представника позивача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, виходив з того, що
позивачка пропустила строк для подання
заяви про прийняття спадщини з
поважних причин, а саме: у зв'язку із
хворобою та у зв'язку з її
необізнаністю про смерть спадкодавця.

Проте погодитися з зазначеними
висновками суду не можна.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів спадкової справи, що 09
лютого 2011 року ОСОБА_4 складено заповіт,
згідно з яким все своє майно, а саме:
квартиру АДРЕСА_1, він заповів дочці
ОСОБА_3 (а.с. 65).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер.

Після його смерті, 29 травня 2013 року
ОСОБА_3 подала заяву про прийняття
спадщини ( а.с. 59 ).

18 листопада 2013 року із заявою про
прийняття спадщини, після померлого
ОСОБА_4, звернулась ОСОБА_2

Відповідно до листа Першої Київської
державної нотаріальної контори від
18.11.2013 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі
свідоцтва про права на спадщину за
законом на квартиру АДРЕСА_1, оскільки
нею пропущений шестимісячний строк для
подання заяви про прийняття спадщини.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_2 зазначила,
що до нотаріальної контори із заявою
про прийняття спадщини вона не
звернулась у встановлені законом
строки, оскільки не була обізнана про
смерть чоловіка, до того ж вона
перебувала на стаціонарному лікуванні
в період з 23 вересня 2013 року по 18 жовтня
2013 року, що підтверджується випискою з
історії хвороби стаціонарного хворого
№14958 (а.с. 10- 11).

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Отже, відповідно до вимог закону строк
на прийняття позивачкою спадщини
розпочався 19 квітня 2013 року та сплинув
18 жовтня 2013 року.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не
подав заяву про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв її. За
письмовою згодою спадкоємців, які
прийняли спадщину, спадкоємець, який
пропустив строк для прийняття
спадщини, може подати заяву про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори за місцем відкриття спадщини.
За позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Як встановлено судом першої інстанції
ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному
лікуванні в період з 23 вересня 2013 року
по 18 жовтня 2013 року.

Доказинаявності перешкод для
прийняття спадщини в період з 19 квітня
2013 року до 22 вересня 2013 року в
матеріалах справи відсутні.

Пленум Верховного Суду України в п. 24
постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про
судову практику у справах про
спадкування» роз'яснив, що, вирішуючи
питання визначення особі додаткового
строку, суд досліджує поважність
причини пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно виходити
з того, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Висновки суду про поважність причин
пропуску строку для подання заяви про
прийняття спадщини, а саме
необізнаність ОСОБА_2 про смерть
ОСОБА_4, є помилковими та не можуть бути
підставою для задоволення позовних
вимог.

Перебування позивачки на
стаціонарному лікуванні в закладі
охорони здоров'я в період з 23 вересня 2013
року по 18 жовтня 2013 року, не свідчить
про наявність істотних труднощів для
спадкоємця для звернення з відповідною
заявою до нотаріальної контори і тим
більше не є причиною, пов'язаною з
об'єктивними, непереборними, істотними
труднощами для спадкоємця на вчинення
цих дій.

Більше того, зазначена обставина не
вплинула на можливість звернення
позивачки з відповідною заявою до
нотаріальної контори у встановлені
строки, оскільки, як вбачається із
змісту позову, в цей період вона також
не знала про смерть спадкоємця.

Отже, наведеніпозивачкою причини
пропуску строку для прийняття спадщини
не є поважними для надання судом
додаткового строку для прийняття
спадщини, а протилежний висновок суду
першої інстанції є помилковим.

Відповідно до п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду від 29 серпня 2014
року постановлено з порушенням норм
матеріального права, відтак підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в позові.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 1, п. 4 ч. 1,
ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 314 Цивільного
процесуального кодексу України,
колегія суддів

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 29 серпня 2014 року
скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий
Болотов Є.В.

Судді:
Білич І.М.

Поліщук Н.В.