Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/4015/14
Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач: Боєва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати
з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Запорізької області
у складі:

Головуючого:
Боєвої В.В.,

Суддів Денисенко
Т.С., Коваленко А.І.,

при секретарі: Хомяк
К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 24 березня 2014 року в справі
за позовом Приватного акціонерного
товариства «Український Страховий
Дім» до ОСОБА_2 про стягнення
страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2013 року ПрАТ «Український
Страховий Дім» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
страхового відшкодування.

Позивач зазначав, що 08 травня 2012 року
між ОСОБА_3 та ПАТ "Державний ощадний
банк України" було укладено договір
№86541 про відкриття фізичній особі
карткового рахунку та здійснення його
розрахунково-касового обслуговування
за дебетово-кредитною схемою, згідно із
яким банк відкрив ОСОБА_3 картковий
рахунок на відновлювальну кредитну
лінію, а останній зобов'язується
погашати кредит і відсотки за його
користування.

26 липня 2011 року між ПАТ "Державний
ощадний банк України" (далі - Банк) і
ПрАТ «Український Страховий Дім» було
укладено договір добровільного
страхування кредиту, наданого банком
ОСОБА_3, тобто, предметом договору
страхування є майнові інтереси Банка
(страхувальника). У серпні 2013 року Банк
звернувся до Страховика із заявою про
настання страхового випадку та виплату
страхового відшкодування у зв'язку із
невиконанням ОСОБА_3 своїх зобов'язань
за кредитним договором - у зв'язку із
його смертю. У зв'язку з цим, згідно із
умовами договору страхування
позивачем було визнано заявлену подію
страховим випадком і здійснено виплату
Банку страхового відшкодування в
розмірі 8 864,47 грн. а саме, простроченої
заборгованості за картковим рахунком
ОСОБА_3, що підтверджується платіжним
дорученням № 1885 від 30 вересня 2013 року.

Таким чином, до ПрАТ «Український
Страховий Дім» перейшло право на
отримання від спадкоємця ОСОБА_3
компенсації завданих збитків - суми
виплаченого страхового відшкодування
за кредитним договором, укладеним
ОСОБА_3 та Банком. Оскільки спадщину
після померлого прийняла ОСОБА_2, то до
ПрАТ «Український Страховий Дім»
перейшло право на отримання саме від
неї компенсації завданих збитків -
суми виплаченого позивачем банку
страхового відшкодування в розмірі 8 864
грн. 47 коп.

Посилаючись на ці обставини, ПрАТ
«Український Страховий Дім» просив
стягнути з відповідача на їх користь
компенсацію завданих збитків - суму
виплаченого страхового відшкодування
в розмірі 8 864,47 грн., і відшкодування
витрат на сплату судового збору за
подання цієї позовної заяви в розмірі
229,40 грн.

Заочним рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 24 березня 2014 року позов
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПрАТ
«Український Страховий Дім» суму
страхового відшкодування 8864 грн. 47 коп.,
судові витрати в розмірі 229,40 грн.

Ухвалою Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 27 червня 2014 року заява
ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення
залишена без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2
подала апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
представника відповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

У відповідності до статті 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

При вирішенні спору суд першої
інстанції посилався на приписи статті
27 Закону України «Про страхування»,
якою передбачений перехід до
страховика прав страхувальника щодо
особи, відповідальної за заподіяні
збитки.

Задовольнивши позов, суд виходив з
того, що до страховика перейшло право
на отримання від ОСОБА_2 - спадкоємця
померлого боржника, яка прийняла
спадщину, компенсації завданих
збитків, а саме суми виплаченого ПрАТ
"Український Страховий Дім" Банку
страхового відшкодування в розмірі
відшкодування 8864 грн. 47 коп. та судових
витрат - 229,40 грн.

Основні доводи апеляційної скарги
зводяться до того, що відповідач не
брала участі в судовому засіданні в
суді першої інстанції, а тому була
позбавлена можливості надати свої
заперечення та докази.

Крім того, при апеляційному розгляді
справи представник апелянта вказував
на те, що між позивачем та відповідачем
відсутні будь-які правовідносини, а
правовідносини, які виникли в
результаті укладення ПАТ "Державний
ощадний банк України" та ПрАТ
«Український Страховий Дім» договору
добровільного страхування кредиту,
наданого банком ОСОБА_3, не допускають
правонаступництва.

Такі доводи апеляційної скарги не
знайшли підтвердження при
апеляційному розгляді справи.

Судом встановлено і підтверджується
матеріалами справи, що 08 травня 2012 року
між ОСОБА_3 та ПАТ "Державний ощадний
банк України" було укладено договір №
86541 про відкриття фізичній особі
карткового рахунку та здійснення його
розрахунково-касового обслуговування
за дебетово-кредитною схемою, згідно із
яким банк відкрив ОСОБА_3 картковий
рахунок (для зарахування пенсії) та з
можливістю отримувати кредитні кошти з
відновлювальною кредитною лінією, а
останній зобов'язується погашати
кредит і відсотки за його користування
(а. с. 12-16).

26 липня 2011 року між ПАТ "Державний
ощадний банк України" (далі - Банк) і
ПрАТ «Український Страховий Дім» було
укладено Договір добровільного
страхування кредитів КР-11 № 0014.
(соціальні пенсіонери). Згідно п. 2.1.
предметом цього Договору є майнові
інтереси Страхувальника (Банка), що не
суперечать чинному законодавству
України та пов'язані з невиконанням або
неналежним виконанням позичальниками
своїх договірних зобов'язань за
Кредитними угодами, що укладені між
Страхувальником та Позичальниками з
типовою формою якої Страховика
ознайомлено. За п. 2.2. цей Договір
розповсюджується на Кредитні угоди, що
діють з урахуванням вимог п. 2.4 цього
Договору, зокрема, на договори про
відкриття фізичній особі карткового
рахунку та здійснення його
розрахунково-касового обслуговування
за дебетово-кредитною схемою і у рамках
якого страховиком на страхування був
прийнятий у тому числі ризик
невиконання або неналежного виконання
ОСОБА_3, як позичальником Банку, своїх
договірних зобов'язань (а. с. 5-10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть (а. с. 24 )

У серпні 2013 року Банк звернувся до
Страховика із заявою про настання
страхового випадку та виплату
страхового відшкодування у зв'язку із
невиконанням ОСОБА_3 своїх зобов'язань
за кредитним договором - у зв'язку із
його смертю

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 Договору
страхування страховим випадком є факт
завдання Банку збитків внаслідок
невиконання або часткового
невиконання позичальником своїх
зобов'язань по поверненню суми кредиту
та/або сплати процентів за
користування кредитом в строки та на
умовах, що передбачені в конкретній
кредитній угоді, внаслідок
неплатоспроможності позичальника. Під
неплатоспроможністю позичальника
сторони розуміють невиконання
позичальником умов кредитної угоди по
своєчасній сплаті кредиту та/або
процентів за користування кредитом
понад 10 (десять) календарних днів з
будь-яких причин (а. с. 6).

У зв'язку з цим, згідно із умовами
договору страхування позивачем було
визнано заявлену подію страховим
випадком (страховий акт № КР-11/0014/ГО-Зп2)
і здійснено виплату Банку страхового
відшкодування в розмірі 8 864,47 грн. а
саме - у вигляді простроченої
заборгованості за картковим рахунком
ОСОБА_3, що підтверджується платіжним
дорученням № 1885 від 30 вересня 2013 року
(а. с. 28-29).

Згідно вимог ст. 27 Закону України "Про
страхування" до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до вимог п. 32 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ "Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин" № 5 від 30
березня 2012 року з урахуванням
положення статті 1282 ЦК спадкоємці
боржника за умови прийняття спадщини є
боржниками перед кредитором у межах
вартості майна, одержаного у спадщину.
При цьому спадкоємці несуть
зобов'язання погасити нараховані
відсотки і неустойку тільки в тому
випадку, якщо вони вчинені
позичальником за життя. Інші
нараховані зобов'язання фактично не
пов'язані з особою позичальника і не
можуть присуджуватися до сплати
спадкоємцями.

Відповідно до цих вимог законодавства
України до страховика перейшло право
на отримання від спадкоємця ОСОБА_3
компенсації завданих збитків - суми
виплаченого страхового відшкодування.

01.10.2013 року Страховик направляв
письмову вимогу (претензію) на адресу
Мелітопольської державної
нотаріальної контори та на адресу
спадкоємця померлого Боржника (а. с. 30-31;
32-35).

Страховиком 08.10.2013 року отримано
відповідь про знаходження спадкової
справи у приватного нотаріуса ОСОБА_4 ;
10.10.2013 року Страховик одержав відповідь
від приватного нотаріуса ОСОБА_4 з якої
вбачається, що після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 видано свідоцтво
про право на спадщину на нерухоме майно
дочці померлого - ОСОБА_2, яка
зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1 (а.
с. 37).

Отже, до страховика перейшло право на
отримання від ОСОБА_2, як спадкоємця,
що прийняв спадщину, компенсації
завданих збитків, а саме суми
виплаченого ПрАТ "Український
Страховий Дім" Банку страхового
відшкодування в розмірі 8 864,47 грн.

17.10.2013 року Страховик знову направив за
цією адресою ОСОБА_2 вимогу про
відшкодування завданих збитків (а. с. 38).

З огляду на те, що у відповідності до
діючого законодавства, відшкодування
збитків може здійснюватися лише в
межах вартості прийнятого у спадщину
майна, судом першої інстанції
витребувано та досліджено копію
спадкової справи, з якої вбачається, що
ОСОБА_2 10.07.2013 року отримала свідоцтво
про право на спадщину за законом.
Спадщина, на яку видано це свідоцтво,
складається з 1/4 частини квартири
АДРЕСА_2, вартість спадкового майна
складає 56412 грн. (а. с. 81-105).

Таким чином, стягнення з відповідача 8
864,47 грн. у відшкодування збитків є в
межах вартості прийнятого у спадщину
майна, а тому висновок суду першої
інстанції щодо стягнення збитків у
вказаному розмірі зі спадкоємця
померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_2 - відповідає
вимогам закону та обставинам справи. .

Інші доводи апеляційної скарги не
дають підстав для встановлення
неправильного застосування судом
першої інстанції норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права.

За таких обставин судова колегія
вважає, що підстав для скасування
рішення суду першої інстанції не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 24 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: