Справа № 359/7278/14-ц Головуючий у І
інстанції Журавський В.В.Провадження №
22-ц/780/6651/14 Доповідач у 2
інстанції Воробйова Н.С.Категорія 1
УХВАЛА

Іменем України

01 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Верланова С.М., Березовенко Р.В.

при секретарі Бобко О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 10 жовтня 2014 року
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
Бориспільської міської ради, треті
особи: реєстраційна служба
Бориспільського міськрайонного
управління юстиції, управління
Держземагентства у Бориспільському
районі про скасування рішення про
припинення права власності на будинок,
скасування рішення Бориспільської
міської ради, скасування державної
реєстрації земельної ділянки та прав
на неї,-

встановила :

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з даним позовом, посилаючись на те,
що він є спадкоємцем 7/12 частин
житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті
в 2003 році ОСОБА_5.

В 2006 році він звернувся до КП
Бориспільської міської ради Київської
області «Бориспільське міське бюро
технічної інвентаризації» та замовив
технічну інвентаризацію
вищезазначеного будинку з надвірними
будівлями для оформлення витягу із
Реєстру прав на нерухоме майно та
наступної подачі цього витягу
нотаріусу. Однак, спеціаліст БТІ
зафіксував, що будинок знесено, а
інвентаризація та реєстрація
допоміжних господарських будівель, які
залишились, не передбачені, в зв'язку з
чим у видачі витягу було відмовлено.

Земельна ділянка, на якій знаходилось
домоволодіння, спадкодавцем у
власність чи користування не
оформлювалось, однак остання нею
користувалась. Позивач також
користувався і на даний час
користується вказаною земельною
ділянкою.

В червні 2014 року йому стало відомо, що
на земельну ділянку, якою він
користується, оформлено право
власності на ім'я ОСОБА_4

Оскільки, його право власності на
будинок АДРЕСА_1 було припинено
неправомірно - без його заяви, як
наслідок, він не міг оформити право
власності на земельну ділянку під
будинком, в зв'язку з чим просив
відновити становище, яке існувало до
порушення прав позивача, скасувавши
рішення КП Бориспільської міської ради
Київської області «Бориспільське
міське бюро технічної інвентаризації»
про припинення права на зазначений
вище будинок, рішення Бориспільської
міської ради Київської області №
2749-31-VІ від 11.12.2012 року про надання
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність, рішення
Бориспільської міської ради Київської
області № 3736-43-VІ від 19.11.2013 року про
затвердження проекту землеустрою та
передачу безоплатно у власність
земельної ділянки в АДРЕСА_1, державну
реєстрацію земельної ділянки з
кадастровим номером :07:009:0126,
проведену Бориспільським управлінням
Держземагентства 08.10.2013 року, та
державну реєстрацію права власності на
земельну ділянку з кадастровим номером
:07:009:0126, проведену реєстраційною
службою Бориспільського
міськрайонного управління юстиції
20.12.2013 року.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду від 10 жовтня 2014
року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просив
скасувати рішення суду з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального і процесуального права
та ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволені позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
строк позовної давності для звернення
до суду за захистом своїх прав щодо
оскарження рішення КП Бориспільської
міської ради Київської області
«Бориспільське міське бюро технічної
інвентаризації» про припинення права
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
пропущений.

Такий висновок відповідає обставинам
справи та вимогам законодавства.

Судом встановлено, що матері позивача
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
належало на праві власності, зокрема,
7/12 частин жилого будинку АДРЕСА_1 з
відповідною частиною надвірних
будівель, згідно свідоцтва про право на
спадщину за законом від 11.10.1996 року
(а.с.12).

Інші 5/12 частин жилого будинку АДРЕСА_1 з
відповідною частиною надвірних
будівель належало ОСОБА_6 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 25.06.1981 року.

Земельна ділянка, яка була в
користуванні співвласників будинку
АДРЕСА_1 не приватизована. Згідно з
витягом з Державного кадастру про
земельну ділянку, зазначена земельна
ділянка віднесена за категорією до
земель житлової та громадської
забудови, форма власності-комунальна.

Позивач 11.03.2003 року звернувся до
Бориспільської міської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини за законом після
смерті матері ОСОБА_5, до складу якої
входило також 7/12 частин зазначеного
вище будинку (а.с.11).

З метою оформлення права власності на
частину спадкового будинку ОСОБА_2 у 2006
році замовив технічну інвентаризацію
жилого будинку АДРЕСА_1 з відповідною
частиною надвірних будівель для
оформлення витягу з Реєстру прав на
нерухоме майно та наступної подачі
цього витягу нотаріусу.

Однак, у видачі витягу було відмовлено,
так як будинок АДРЕСА_1 був відсутній,
оскільки був знесений в 2006 році. 08.09.2006
року у зв»язку із знесенням будинку
скасовано право власності на
зазначений будинок (а.с.16-17).

Як видно з матеріалів справи, 30.08.2006
року ОСОБА_7 звернулася із заявою до
органів БТІ про закриття розділу
реєстрації прав та реєстраційної
справи на житловий будинок АДРЕСА_1,
який належав померлим ОСОБА_6 та ОСОБА_5

З довідки Бориспільського бюро
технічної інвентаризації вбачається,
що право власності ОСОБА_8 на 5/12 частин
житлового будинку та право власності
ОСОБА_5 на 7/12 частин будинку, що
знаходився на земельній ділянці
АДРЕСА_1 скасовано 08.09.2006 року у зв»язку
зі знесенням будинку (а.с.16-17).

На обґрунтування позову, з яким ОСОБА_2
звернувся до Бориспільського
міськрайонного суду 21 липня 2014 року,
останній посилався на те, що в 2006 році
він звернувся до КП Бориспільське БТІ
та замовив технічну інвентаризацію для
оформлення витягу з реєстру на
житловий будинок АДРЕСА_1 та наступної
подачі його нотаріусу. За результатами
виїзду на місце спеціаліст БТІ
зафіксував, що будинок знесено ( а.с.6)
.Після смерті спадкодавці ОСОБА_9
позивач користувався земельною
ділянкою, яка знаходилася під
домоволодінням (0,068 га), на земельній
ділянці знаходиться погріб та
колодязь, а також він обробляв город,
на вирощував плоди для власного
проживання. Оскільки він, як власник
частини будинку, свого дозволу на його
знесення не надавав та не звертався із
заявою про припинення прав власності,
він має право на користування ділянкою,
яка знаходилася під будинком, а тому
дії відповідачів порушили його права,
які він просив захистити в судовому
порядку (а.с.6, 7 - 9).

З огляду на викладене, колегія вважає
правильним висновок суду про те, що
позивач про порушення свого права щодо
фіксації знесення будинку та
скасування права власності на нього
дізнався у 2006 році, після проведення
спеціалістом БТІ відповідних дій, а з
позовом до суду звернувся лише в липні
2014 року, а тому в силу положень ч.1 ст.257
та ч.1 ст.261 ЦК України він пропустив
строк позовної давності для звернення
до суду за захистом свого права.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_2
на те, що він лише в травні 2014 року
дізнався, що розділ на успадкований ним
будинок в органі реєстрації прав
закрито спростовуються матеріалами
справи.

Доводи апеляційної скарги про
незаконне позбавлення права власності
позивача на земельну ділянку, на якій
був розташований спірний будинок не
заслуговують на увагу, оскільки спірна
земельна ділянка на момент знесення
будинку була неприватизованою та не
входила до маси спадкового майна, а
право власності на частину будинку в
порядку спадкування за законом
позивачем не оформлено і на час
прийняття рішення №3736-43-VI від 19.11.2013
року про затвердження проектів
землеустрою та передачу у власність
земельної ділянки ОСОБА_4 перебувала у
комунальній власності. У зв»язку з цим,
суд обґрунтовано вважав, що передача у
власність земельної ділянки
відповідачці є правомірною та
відповідає вимогам закону, який був
чинним на час прийняття рішення.

Крім того, заяви на отримання дозволу
на розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність орієнтовною площою 0,10 га по
вулиці Чубинського, 30 в місті Борисполі
Київської області ОСОБА_2 згідно вимог
чинного законодавства до
Бориспільської міської ради не
подавалася.

За таких обставин, вимоги щодо
скасування рішення Бориспільської
міської ради Київської області №
2749-31-VІ від 11.12.2012 року « Про надання
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність», рішення
Бориспільської міської ради Київської
області № 3736-43-VІ від 19.11.2013 року «Про
затвердження проекту землеустрою та
передачу безоплатно у власність
земельної ділянки в АДРЕСА_1,»
скасування державної реєстрації
земельної ділянки з кадастровим
номером :07:009:0126, проведеної
Бориспільським управлінням
Держземагентства 08.10.2013 року та
державну реєстрацію права власності на
земельну ділянку з кадастровим номером
:07:009:0126, проведену реєстраційною
службою Бориспільського
міськрайонного управління юстиції
20.12.2013 року є необґрунтованими.

Інших доводів, які спростовували б
законність і обґрунтованість
постановленого судом рішення
апеляційна скарга в собі не містить.

Враховуючи те, що судом першої
інстанції повно і всебічно з'ясовані
всі обставини справи, доказам дана
належна правова оцінка, а постановлене
рішення відповідає вимогам
матеріального і процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 10 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: