Номер провадження: 22-ц/785/9600/14
Головуючий у першій інстанції Середа
Доповідач Колесніков Г. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Колеснікова Г.Я.,

суддів - Вадовської Л.М., Ващенко
Л.Г.,

при секретарі - Орловій С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 12 серпня 2014 року у цивільній справі
за позовом комунального підприємства
«Теплопостачання міста Одеси» (далі -
КП «Теплопостачання м. Одеси») до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
спожиту теплову енергію,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року КП «Теплопостачання м.
Одеси» звернулось до суду із
зазначеним позовом.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що
ОСОБА_3 є споживачем послуг з
центрального опалення та отримує
послуги з постачання теплової енергії
на опалення та гарячої води за адресою:
АДРЕСА_1. У порушення п.п.18, 20 «Правил
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення»,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 21 липня 2005 року №
630, не сплачує за спожиту теплову
енергію за період з листопада 2006 року
по березень 2014 року, внаслідок чого у
останній виникла заборгованість у
розмірі 15193,99 грн.

Посилаючись на наведені обставини КП
«Теплопостачання м. Одеси» просило
стягнути з відповідача заборгованість
у розмірі 15193,99 грн. (а.с. 2-3).

Відповідач позов не визнала,
посилаючись на те, що договір про
надання послуг між нею та позивачем не
укладався, тому ніяких зобов'язань
перед позивачем вона немає. Також
зазначала, що послуг з центрального
опалення від позивача вона не отримує
понад 30 років. Крім того, іншою
підставою для відмови у задоволенні
позову вважала пропуск позивачем
строку позовної давності (а.с.17).

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 12 серпня 2014 року позов КП
«Теплопостачання м. Одеси» задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь КП
«Теплопостачання м. Одеси»
заборгованість у розмірі 6903,66 грн., а
також 243, 60 грн. судового збору (а.с. 25).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального
права.

Сторони в судове засідання не
з'явились.

Про місце день та час явки в судове
засідання сповіщені належним чином, що
відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не
перешкоджає розгляду справи (а.с.53, 54).

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість ріщення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Предметом позовних вимог є
встановлення факту наявності обов'язку
здійснювати відповідачем оплату за
опалення та гаряче водопостачання
квартири АДРЕСА_1 за величиною, яка
встановлена тарифом (у тому числі при
знижених параметрах якості).

Обов'язок здійснювати названу плату
виникає з факту володіння квартири,
розташованої в житловому будинку та
приєднаної, згідно
проектно-будівельної документації, до
системи централізованого опалення.

Факт вступу позивачем у володіння
названим приміщенням, породжує,
засновані на конклюдентних діях,
обов'язки, що виникають з договірних
відносин (публічного договору та
договору на приєднання: ст.ст. 626, 633, 634,
638 ЦК України, ст.162 ЖК України, абз. 2 ч. 1
ст.1, ч. 6 ст.19 Закону України від 2 червня
2005 року № 2633-IV «Про теплопостачання»;
БНіП 08.01-89 «житлові будинки», БНіП 02.04-05
«опалення», ДБН В.2.2-15 2005).

При цьому, обов'язок та зобов'язання
презюмируются (ст.ст. 203, 204 ЦК України),
тобто вважаються наявними, якщо
відповідач не доведе тільки одну
обставину - відсутність факту
володіння приміщенням (роз'яснення
НКРЕ від 3 грудня 2002 року № 05-33-11/3714).

Встановлено, що ОСОБА_3 проживає в
АДРЕСА_1.

Балансоутримувачем будинку є КП «ЖКС
«Пересипський».

На ОСОБА_3 відкрито особливий рахунок,
як на абонента КП «Теплопостачання м.
Одеси», яке надає мешканцям будинку
послуги з теплопостачання (а.с.2).

ОСОБА_3 не здійснює плату за
теплопостачання та станом на березень
2014 року, згідно наданого позивачем
розрахунку, її заборгованість складає
15193, 99 грн.

Зазначена заборгованість виникла за
період з 1 листопада 2006 року до 1 березня
2014 року включно (а.с.2).

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з
надання позивачем послуг з постачання
теплової енергії та фактичного їх
споживання відповідачем, утворення
заборгованості з надання послуг із-за
не проведення оплати відповідно до
встановлених тарифів на послуги та
обов'язку відповідача, як споживача
послуг, оплачувати отримані послуги
щомісячно за затвердженими в
установленому законом порядку
тарифами. Суд стягнув заборгованість в
загальній сумі 6903,66 грн. з правильним
застосуванням строків позовної
давності (за період з 1 квітня 2011 року).

Висновки суду першої інстанції в цій
частині відповідають обставинам
справи та вказують на правильне
застосування норм матеріального права.

Доводи відповідача щодо відсутності у
неї обов'язку сплати за опалення та
гаряче водопостачання, з огляду на не
укладення письмово договору про
надання послуг з теплопостачання є
безпідставними.

Послуги з постачання теплової енергії
є комунальними послугами.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Згідно ст. 24 Закону України «Про
теплопостачання», ст. 20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги», п. 8
Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою КМ України від 21 липня 2005
року № 630, укладення договору з
теплопостачальною організацією на
постачання теплової енергії є
обовязком споживача.

ОСОБА_3 не надала доказів того, що
намагалася укласти з позивачем договір
на надання послуг з теплопостачання. За
таких обставин, враховуючи положення
закону щодо обов'язку безпосередньо
споживача по укладенню договору,
ухилення ОСОБА_3 від укладення договору
не звільняє її від сплати за фактично
надані та спожиті комунальні послуги,
оскільки обов'язок по сплаті цих послуг
випливає перш за все із закону.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
теплопостачання» споживач повинен
щомісячно здійснювати оплату
теплопостачальній організації за
фактично отриману теплову енергію.

ОСОБА_3 не надала доказів неналежного
надання послуг чи не отримання таких у
період з квітня 2011 року до березня 2014
року або не укладення договору з
теплопостачання з вини
теплопостачальної організації тощо.

З огляду на обставини справи, діюче
в сфері житлово-комунального
господарства законодавство,
відсутність договору на надання послуг
не є безумовною підставою для відмови
в позові про стягнення заборгованості
плати за фактично надані та спожиті
послуги.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень
(ч.3 ст. 10 ЦПК України).

Позивач заявлені вимоги довів,
відповідач такі не спростовував.

Наявність в квартирі відповідача
бойлера, а також відсутність в квартирі
приладів обліку не є підставою для
відмови від оплати за опалення та
гаряче водопостачання.

Посилання апелянта на те, що вона
оплату за спожиту теплову енергію
ніколи не здійснювала, також не може
вважатися доказом неотримання нею
послуг з постачання теплової енергії.

Надані позивачем, за клопотанням
відповідача, акти-претензії за 2004-2008
роки, хоча і не є належними доказами у
даному спорі, свідчать про неналежний
стан внутрішньо будинкових мереж
(стояків), які знаходяться на
техобслуговуванні балансоутримувача
будинку - КП «ЖКС «Пересипський», до
якого ОСОБА_3, для захисту своїх прав та
інтересів, вправі звернутися з
відповідною вимогою або з відповідним
позовом до суду.

Надаючи письмові заперечення проти
позову відповідач не повідомила суд
першої інстанції про те, що вона є
інвалідом другої групи та звільнена
від сплати судового збору відповідно
до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про
судовий збір», що потягло за собою
помилковий висновок суду про
присудження позивачу з відповідача
судових витрат. (а.с.17).

Згідно доданої до апеляційної скарги
довідки МСЕК №016691 серія 2-18 ОБ від 4
серпня 2004 року ОСОБА_3 встановлена
безстроково друга група інвалідності
(а.с.37).

За таких обставин рішення суду першої
інстанції в частині стягнення з ОСОБА_3
на користь КП «Теплопостачання м.
Одеси» судового збору в розмірі 243, 60
грн. підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4
ч. 1 ст. 309, 313, ч.2 ст. 314, ст..ст. 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 12 серпня 2014 року в частині
стягнення з ОСОБА_3 на користь
комунального підприємства
«Теплопостачання міста Одеси» судових
витрат у розмірі 243, 60 грн. скасувати.

Відмовити комунальному підприємству
«Теплопостачання міста Одеси» у
стягненні з ОСОБА_3 судового збору в
розмірі 243, 60 грн.

Рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 12 серпня 2014 року в частині
стягнення з ОСОБА_3 на користь
комунального підприємства
«Теплопостачання міста Одеси»
заборгованості в розмірі 6903, 66 грн.
залишити без змін.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/

Судді:
/підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя апеляційного суду

Одеської області
Г.Я.
Колесніков