Справа № 359/4867/14-ц Головуючий у І
інстанції Саган В.М.Провадження №
22-ц/780/6697/14 Доповідач у 2
інстанції Суханова Є.М.Категорія 47
УХВАЛА

Іменем України

26 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді: Суханової Є. М.,

суддів: Воробйової Н.С., Мережко М.В.,

при секретарі: Франюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві матеріали
цивільної справи з апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 22 жовтня 2014 року за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про зменшення розміру
аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року позивач ОСОБА_2
звернувся до суду із даним позовом, в
якому просить зменшити розмір
аліментів, утримуваних з нього за
рішенням Бориспільського
міськрайонного суду № 1005/7146/2012 р. від
07.08.2012 р., на користь ОСОБА_3 на утримання
дитини ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частити
заробітної плати до 16 від заробітної
плати щомісячно, зробити перерахунок
аліментів виплачених за весь період
часу починаючи з 18.07.2012 р., враховуючи
те, що з лютого 2013 р. по липень 2013 р. він
не працював і не мав інших доходів.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, та пояснив, що рішенням
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 07.08.2012 року з
нього стягнуто аліменти на утримання
дитини доньки ОСОБА_4 у розмірі 13
частини його заробітку щомісячно до
досягнення дитиною повноліття. На
підставі вищевказаного рішення суду
видано виконавчий лист про стягнення
аліментів. Зазначив, що в ОСОБА_2 крім
доньки ОСОБА_4, є ще донька від першого
шлюбу ОСОБА_5, на яку позивач
добровільно та своєчасно сплачує
грошові кошти в розмірі 700 грн.

При цьому сума утримуваних аліментів
становить більш ніж 50 % його заробітку,
що перевищує встановлену законом
частку та відповідно унеможливлює їх
сплату. В зв'язку з цим, просив
задовольнити позовні вимоги та
зменшити розмір аліментів.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав, пояснив, що з тексту
рішення суду від 07.08.2012 року про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів на утримання дитини
вбачається, що позивач ОСОБА_2 позовні
вимоги визнав та погодився на
стягнення аліментів на утримання
доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини
щомісячно. Також зазначив, що
добровільна сплата коштів на утримання
доньки ОСОБА_5, не є утримання згідно
виконавчого листа, і не може бути
доказом того, що сплачуються аліменти
на дитину більше 50 % заробітку. Вважає,
що підстав для зменшення розміру
аліментів не має, а тому просив
відмовити в задоволенні позову.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 22 жовтня 2014 року в позові ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів
відмовлено.

Не погодившись з висновками наведеними
в рішенні суду, апелянт звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення суду скасувати та ухвалити по
справі нове рішення, яким задовольнити
його позовні вимоги.

Колегія суддів вислухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги вважає, що вона не
обґрунтована та не підлягає
задоволенню.

Судом першої інстанції було
встановлено наступні обставини та
застосовано законодавство, яке
регламентує виниклі між сторонами
правовідносини.

Ч. 1 ст. 192 СК України передбачає, що
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або за домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року №3 "Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справи щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів"
розмір аліментів, визначений судовим
рішенням або за домовленістю між
батьками, суд може змінити за позовом
платника або одержувача аліментів у
зв'язку зі зміною матеріального чи
сімейного стану, погіршення чи
поліпшення здоров'я когось із них.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач ОСОБА_2 з 08.09.2004 року перебував у
шлюбі з ОСОБА_6.( а.с. 11).

В шлюбі народилася дитина, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
відповідним свідоцтвом про
народження.(а.с. 8).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу,
виданого відділом РАЦС Дарницького
районного управління юстиції у м. Києві
04.03.2010 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6
розірвано 04 березня 2010 року, про що в
Книзі реєстрації розірвань шлюбів
зроблено відповідний актовий запис за
№ 194. (а.с. 12).

Встановлено, що сторони по справі
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в
зареєстрованому шлюбі з 17.07.2010 року,
який розірвано рішенням
Бориспільського міськрайонного суду
від 07.08.2012 року.( а.с. 4, 5, 10).

Від даного шлюбу сторони мають дитину
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.(а.с. 9).

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 07.08.2014 року з ОСОБА_2 стягнуто на
користь ОСОБА_3 аліменти на утримання
доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3
частини його заробітку( доходу)
щомісячно, починаючи з 18.07.2012 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Із вищезазначеного рішення вбачається,
що відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов визнав, згоден на
стягнення з нього аліментів в розмірі
1/3 частини його заробітку (доходу).

Згідно довідки ТОВ « Укрлогістика» № 123
від 16.10.2014 року, ОСОБА_2 працює в ТОВ «
Укрлогістика» з 01.07.2013 року по даний час
на посаді - керуючий складом. З липня 2014
року по даний час, згідно його заяви від
31.07.2014 року, утримуються аліменти на
утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 в сумі 700 грн.,
щомісячно.

Відповідно до ч. 3 ст. 187 Сімейного
Кодексу, на підставі заяви одного з
батьків аліменти можуть бути
відраховані і тоді, коли загальна сума,
яка підлягає відрахуванню на підставі
заяви та виконавчих документів,
перевищує половину заробітної плати,
пенсії, стипендії, а також якщо з нього
вже стягуються аліменти на іншу дитину.

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до обґрунтованого висновку, з
яким погоджується колегія суддів, що
здійснення відрахувань із заробітної
плати позивача у вигляді стягнення
аліментів на утримання його дітей, не
суперечить діючому законодавству
України та спростовує доводи апелянта
стосовно того, що загальний розмір
відрахувань із заробітної плати
позивача не може перевищувати 50%.

Ч. 1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Колегією суддів не встановлено
юридично значимих обставин, визначених
ч. 1 ст. 192 СК України для зміни розміру
аліментів, стягнутих за рішенням суду.

Інших обставин або фактів, які б могли
призвести до скасування рішення суду
та ухвалення нового рішення суду про
задоволення позовних вимог
позивача-апелянта, передбачених
вимогами ст. 309 ЦПК України, не
встановлено.

Апеляційна скарга не обґрунтована та
задоволенню не підлягає.

Згідно з вимогами ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, суд
приходить до висновку про необхідність
відмовити позивачу в задоволенні його
вимог .

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 293, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 22 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: