Справа № 405/5216/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2014 року Ленінський районний суд м.
Кіровограда у складі:

головуючого судді
Плохотніченко
Л.І.

при секретарі
Іванову А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 -
відповідач -1, ОСОБА_3 - відповідач- 2,
ОСОБА_4 - відповідач -3 про усунення
перешкод в користуванні майном шляхом
примусового виселення

В С Т
А Н О В И В:

Позивач звернулася з позовом в
Ленінський районний суд м. Кіровограда
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення
перешкод в користуванні майном шляхом
примусового виселення зазначивши, що
вона є власником квартири АДРЕСА_1.
Вказану квартиру вона придбала з
прилюдних торгів, проте не має змоги
вселитися у квартиру з причини
проживання в неї відповідачів.

Вважаючи порушеними свої права та
інтереси позивач звернулася з даним
позовом до суду.

Позивач та представник позивача у
судове засідання з`явилися, позовні
вимоги підтримали та посилаючись на
викладені в позові обставини просили
позовні вимоги задовольнити.

Відповідачі 2 та 3 у судове засідання
з`явилися, позовні вимоги не визнали,
надали письмові заперечення проти
позовних вимог та в задоволенні позову
просили відмовити.

Відповідач - 2 за довіреністю від
відповідача -1, позовні вимоги не
визнала, надала письмові заперечення
проти позовних вимог та в задоволенні
позову просила відмовити.

В подальші судові засідання
відповідачі не з'являлися, проте були
належним чином повідомлені про день,
час та місце розгляду справи. На
підтвердження поважності причин
неявки до суду, будь-яких документів
відповідачами не надано.

З урахуванням викладених обставин,
відповідно до ст. 169 ЦПК України суд
ухвалив продовжити розгляд справи за
даної явки, на підставі доказів, які
містяться у справі.

Заслухавши пояснення позивача та її
представника, дослідивши матеріали
справи та надавши оцінку доказам у їх
сукупності суд вважає позовні вимоги
обгрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до свідоцтва про право
власності від 26.12.2013 року, посвідченого
приватним нотаріусом Кіровоградського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрованого за № 1887, позивач є
власником квартири квартири АДРЕСА_1.
Дана квартира придбана позивачем на
підставі акту -продажу з прилюдних
торгів нерухомого майна, затвердженого
начальником Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Кіровоградського міського управління
юстиції Донцовим О.С. від 18.12.2013 року та
раніше належала на праві особистої
приватної власності відповідачу-1.

Згідно з Витягом з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності від 26.12.2013
року, власником квартири АДРЕСА_1 є
позивач.

У відповідності до паспорта
громадянина України, позивач є
зареєстрованою за адресою: м.
Кіровоград, АДРЕСА_2. Разом з тим, згідно
з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» реєстрація місця
проживання чи місця перебування особи
або її відсутність не можуть бути
умовою реалізації прав і свобод,
передбачених Конституцією, законами чи
міжнародними договорами України, або
підставою для їх обмеження.

Відповідно до ст. 41 Конституції
України, кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Право власності є
непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України
власникові належить право володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено,
що власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

У відповідності до ч.1 ст.383 ЦК
України власник житлового будинку,
квартири має право використовувати
помешкання для власного проживання,
проживання членів своєї сім`ї, інших
осіб і не має право використовувати
його для промислового виробництва.

Згідно з ч.2 ст. 386 ЦК України власник,
який має підстави передбачити
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Як передбачено ст. 157 ЖК України
членів сім`ї власника житлового
будинку (квартири) може бути виселено у
випадках, передбачених частиною першою
статті 116 цього Кодексу. Виселення
провадиться в судовому порядку без
надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст. 99 Житлового кодексу
України - піднаймав і члени його сімї, а
також тимчасові жильці зобов'язані
негайно звільнити займане жиле
приміщення. У разі відмови вони
підлягають виселенню в судовому
порядку. Виселення проводиться без
надання іншого жилого приміщення.

При розгляді позову про витребування
власником свого майна суд врахував, що
власник у будь-якому випадку має право
повернення (віндикація) свого майна з
чужого незаконного володіння, на що
звернуто увагу суддів п. 4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №20
від 22.12.1995 року зі змінами та
доповненнями внесеними Постановою
Пленуму Верховного Суду України № 15
від 25.05.1998 року.

З урахуванням викладених обставин,
суд дійшов висновку, що обставини
викладені у позові знайшли своє
підтвердження в ході судового
розгляду, є обґрунтованими, доведеними,
а тому порушене право позивача
підлягає захисту шляхом задоволення
даного позову.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 10, 11, 57 - 60, 79, 88, 169, 213-215, 218 ЦПК
України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про усунення перешкод в
користуванні майном шляхом
примусового виселення, - задовольнити
повністю.

Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з
квартири АДРЕСА_1 без надання іншого
жилого приміщення.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Кіровоградської
області через Ленінський районний суд
м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда
Л. І. Плохотніченко