Номер провадження: 22-ц/785/9812/14
Головуючий у першій інстанції Коблова
Доповідач Ступаков О. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого Ступакова О.А.

суддів: Варикаші О.Д., Станкевича В.А.

при секретарі - Стадніченко А.І.

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю Прокуратури
Малиновського району м. Одеси, треті
особи без самостійних вимог - Орган
опіки та піклування Малиновської
районної адміністрації Одеської
міської ради, Служба у справах дітей
Одеської міської рад, Малиновський
районний відділ державної міграційної
служби Одеського міського управління
Головного управління державної
міграційної служби України в Одеській
області, Відділ державної реєстрації
актів цивільного стану у Малиновському
районі у реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
про позбавлення батьківських прав та
внесення актового запису про
народження, за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 25.09.2014 року, -

встановила:

23.05.2014 року, позивач звернувся із
позовом до ОСОБА_3, про позбавлення
батьківських прав відносно
неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, визнання позивача
батьком ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2,
визначення міста проживання дітей з
батьком - позивачем у справі та
внесення змін до актового запису про
народження ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач посилався на те, що з 1998 року
знаходився з відповідачкою у фактичних
шлюбних відносинах. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них
народилась донька ОСОБА_4. Свідоцтво
про народження було видано республікою
Молдова, про що було зроблено актовий
запис № 17 від 17 лютого 2000 року.
ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась друга
донька ОСОБА_5. Відповідачка
зареєструвала також у республіці
Молдова, але з невідомих для позивача
причин, у свідоцтві про народження у
графі «батько» - записала ОСОБА_7, про що
зроблений актовий запис № 108 від 19
листопада 2004 року.

У 2007 році позивач та відповідач
розірвали фактичні шлюбні відносини.
Позивач зазначає, що у відповідачки є
інша сім'я. Діти постійно проживають з
позивачем, знаходяться на його
утриманні, вихованням дітей та їх
розвитком позивач займається
самостійно, так як відповідачка по
справі не цікавиться сім'єю.

Під час розгляду вказаної справи
залучено в порядку ст. 45 ЦПК України,
Прокуратуру Малиновського району м.
Одеси.

Позивач по справі, позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, надав заяву
про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачка по справі, ОСОБА_3 надала
до суду письмову заяву, в якій позовні
вимоги ОСОБА_4 визнала, не заперечувала
проти позбавлення її батьківських прав
відносно неповнолітніх дітей та
просила суд розглянути вказану
цивільну справу за її відсутності.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 25.09.2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням
суду позивач подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду в зв'язку з
тим, що воно ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
невідповідністю висновків суду
обставинам справи з ухваленням нового
рішення про задоволення позову в
повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції посилався на те, що
згідно ст. 164 СК України мати, батько
можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Згідно ч.2 п.16 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.03.2007 року
№ 3 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення
батьківських прав» ухилення батьків
від виконання своїх обов'язків має
місце, коли вони не піклуються про
фізичний і духовний розвиток дитини, її
навчання, підготовку до самостійного
життя, зокрема: не забезпечують
необхідного харчування, медичного
догляду, лікування дитини, що негативно
впливає на її фізичний розвиток як
складову виховання; не спілкуються з
дитиною в обсязі, необхідному для її
нормального самоусвідомлення; не
надають дитині доступу до культурних
та інших духовних цінностей; не
сприяють засвоєнню нею
загальновизнаних норм моралі; не
виявляють інтересу до її внутрішнього
світу; не створюють умов для отримання
неї освіти. Зазначені фактори, як кожен
окремо, так і в сукупності можна
розцінювати як ухилення від виховання
дитини лише за умови винної поведінки
батьків, свідомого нехтування ними
своїми обов'язками.

Відповідно до ст. 19 СК України, при
розгляді судом спорів щодо участі
одного з батьків у вихованні дитини,
місця проживання дитини, позбавлення
та поновлення батьківських прав,
побачення з дитиною матері, батька, які
позбавлені батьківських прав,
відібрання дитини від особи, яка тримає
її у себе не на підставі закону або
рішення суду, управління батьками
майном дитини, скасування усиновлення
та визнання його недійсним
обов'язковою є участь органу опіки та
піклування. Орган опіки та піклування
подає суду письмовий висновок щодо
розв'язання спору на підставі
відомостей, одержаних у результаті
обстеження умов проживання дитини,
батьків, інших осіб, які бажають
проживати з дитиною, брати участь у її
вихованні, а також на підставі інших
документів, які стосуються справи.

Проте в матеріалах справи відсутній
висновок органу опіки та піклування
щодо доцільності позбавлення ОСОБА_3
батьківських прав відносно її
неповнолітніх доньок.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

З зазначеним висновком суду першої
інстанції колегія не погоджується.

Судом встановлено, відповідачем не
заперечується, що позивач з 1998 року
знаходився з відповідачкою у фактичних
шлюбних відносинах. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них
народилась донька ОСОБА_4. Свідоцтво
про народження було видано республікою
Молдова, про що було зроблено актовий
запис № 17 від 17 лютого 2000 року.
ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась друга
донька ОСОБА_5. Відповідачка
зареєструвала також у республіці
Молдова, але з невідомих для позивача
причин, у свідоцтві про народження у
графі «батько» - записала ОСОБА_7, про що
зроблений актовий запис № 108 від 19
листопада 2004 року.

У 2007 році позивач та відповідач
розірвали фактичні шлюбні відносини. У
відповідачки є інша сім'я. Діти
постійно проживають з позивачем,
знаходяться на його утриманні,
вихованням дітей та їх розвитком
позивач займається самостійно, так як
відповідачка по справі не цікавиться
сім'єю матеріальної допомоги на
утриманні дітей не надає.

Частиною 2 статті 157 СК України
передбачено, що той із батьків, хто
проживає окремо від дитини,
зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. З ч. 2 ст. 125 Сімейного
кодексу України якщо мати та батько не
перебувають у шлюбі між собою,
походження дитини від батька
визначається за рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 128 СК України за
відсутності заяв, право на подання яких
встановлено статтями 126 і 127 цього
Кодексу, батьківство щодо дитини може
бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ст. 128 ч. 2 СК України
підставою для визнання батьківства є
будь-які відомості, що засвідчують
походження дитини від певної особи,
зібрані відповідно до Цивільно-
процесуального Кодексу України.

Частиною 4 ст. 38 ЦК України визначено, що
місцем проживання фізичної особи, яка
не досягла десяти років, є місце
проживання її батьків (усиновлювачів)
або одного з них, з ким вона проживає.
Місце проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків (ч.1 ст.160 СК України).

Відповідно до висновку органу опіки та
піклування Малиновської районної
адміністрації від 29.09.2014 року № 3795/01-20
про розгляд питання щодо позбавлення
батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню
малолітньої доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та неповнолітньої ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено наступне:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 від сумісного
проживання з гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4,
має доньок - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а/з про
народження зареєстрований в книзі
реєстрації актів цивільного стану №108,
19.11.2004 року у Штефан-Воде), та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, (а/з про народження
зареєстрований в книзі реєстрації
актів цивільного стану за №17, 17.02.2000р.
примарією Талмаза, повіт Тігіна).

Відносини між батьками дітей не
склалися і доньки залишились проживати
разом зі своїм батьком.

Згідно наданих документів, мати дітей
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 є громадянкою
Молдови, зареєстрована та мешкає за
адресою: АДРЕСА_2. ухиляється від
виконання своїх батьківських
обов'язків, з родиною не проживає, від
виховання своїх доньок самоусунулась,
за місцем проживання дівчат не
відвідує та не спілкується з ними в
обсязі, необхідному для їх нормального
самоусвідомлення, не піклується про
фізичний і духовний розвиток дітей,
підготовку до самостійного життя, не
забезпечує необхідного харчування, не
приділяє уваги розвитку особистості,
розумових і фізичних здібностей в
найповнішому обсязі. В нотаріально
посвідченій заяві від 11.04.2014 року
зареєстрованої в реєстрі за № 945
нотаріусом Студневою І.В., висловлює
згоду з позбавленням її батьківських
прав відносно неповнолітньої доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітньої
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Неповнолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
малолітня ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
мешкають з батьком, ОСОБА_2, за адресою:
АДРЕСА_1.

Викладені факти ухилення ОСОБА_3 від
виконання обов'язків по вихованню
дітей підтверджуються заявами свідків,
сусідів, характеристикою з місця
проживання гр. ОСОБА_4, довідками
Одеської загальноосвітньої школи №25,
довідкою Одеської міської дитячої
поліклініки №5

На підставі наданих документів
враховуючи висновок служби у справах
дітей Одеської міської ради, а також
протоколу засідання ради опіки та
піклування від 24.09.2014 року № 18, орган
опіки та піклування районної
адміністрації вважає доцільним
позбавити батьківських прав ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, відносно малолітньої
доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та
неповнолітньої доньки - ОСОБА_10.

Колегія вважає, що заявлені позивачем
вимоги, про позбавлення ОСОБА_3
батьківських прав відносно
неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, визнання позивача
батьком ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2,
визначення міста проживання дітей з
батьком - позивачем у справі підлягають
задоволенню.

Разом з тим колегія вважає, що заявлені
вимоги про зобов'язання Відділ
державної реєстрації актів цивільного
стану у Малиновському районі у
реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції який є
третьою особою у справі внести змін до
актового запису про народження ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_2, задоволенню не
підлягають. Процесуальним
законодавством не передбачено
зобов'язання третю особу, а не
відповідача у справі вчиняти певні дії.
В матеріалах справи відсутні докази
звернення позивача до Відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану у Малиновському районі у
реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції про
внесення відповідних змін в актовий
запис про народження ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_2 і взагалі наявність спору
між позивачем і Відділом державної
реєстрації актів цивільного стану у
Малиновському районі у реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції.

Крім того колегія приймає до уваги, що
актовий запис про народження ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований в книзі
реєстрації актів цивільного стану №108,
від 19.11.2004 року у Штефан-Воде р. Молдова,
а не у Відділі державної реєстрації
актів цивільного стану у Малиновському
районі у реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.2, 309, 313,
314, 316 ЦПК України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково. Рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 25.09.2014 року
скасувати.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця
села Берізка Чечельницького району
Вінницької області, батьком ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженки с. Штефан-Воде
республіка Молдова.

Позбавити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4
батьківських прав відносно доньки
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позбавити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4
батьківських прав відносно доньки
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визначити місце проживання ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 разом
з батьком ОСОБА_2.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення однак може бути
оскаржено до суду касаційної інстанції
на протязі двадцяти днів.

Судді
О. А. Ступаков

В. А. Станкевич

О. Д. Варикаша