Справа № 396/2544/14-ц р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2014 року Новоукраїнський районний
суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді
- Кухарської Н.А.,

з участю
секретаря - Стеценко
А.О.,

прокурора -
Новікової О.В., Коваленко О.Г.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Новоукраїнка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах
дітей Новоукраїнської районної
державної адміністрації
Кіровоградської області про
позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся з позовом до
відповідачки про позбавлення її
батьківських прав відносно
неповнолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, обгрунтовуючи свої
позовні вимоги тим, що відповідачка є
матір"ю ОСОБА_3. Однак, всупереч вимогам
ст. 150 СК України, відповідач з 2011 року
залишила доньку, ухиляється від
виконання своїх батьківських
обов'язків щодо виховання та утримання.
Позивач, в свою чергу, з 2011 року і до
теперішнього часу піклується про
здоров'я доньки, її фізичний, духовний
та моральний розвиток та повністю
утримує дитину. Рішенням суду від 25
червня 2014 року позивачці було
призначено аліменти на утримання
неповнолітньої доньки, але жодного
разу аліменти сплачені не були, тому
просить позбавити ОСОБА_2 батьківських
прав відносно її доньки ОСОБА_3.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримав повністю та додатково
пояснив, що позов є обґрунтованим,
оскільки відповідачка життям своєї
доньки не цікавиться, разом з дитиною
не проживає, належні умови утримання
доньки не створила. Крім того, зауважив,
що вважає за необхідне позбавити
відповідачку батьківських прав з метою
позбавлення в подальшому останню
вимагати від доньки утримувати її у
відповідності до вимог сімейного
законодавства.

Представник позивача в судовому
засіданні наполягала на задоволенні
позовних вимог з викладених в позові
підстав.

Відповідачка в судовому засіданні
заперечувала щодо позбавлення її
батьківських прав, вказавши, що вона
піклувалась про дитину, однак на даний
час в неї немає такої можливості, крім
того, в період проживання з позивачем,
останній неодноразово чинив відносно
неї насильство в сім»ї і вона була
змушена покинути сім»ю та на даний час
проживає окремо, матеріальної
можливості утримувати дитину немає.

Представник третьої особи в судовому
засіданні позов підтримав повністю та
пояснив, що відповідачка дійсно
ухиляється від виконання своїх
батьківстких обов"язків, про що було
складено відповідний висновок. Вважав
позов обгрунтованим, законним та
просив його задовольнити.

Прокурор в
судовому засіданні заперечувала проти
задоволення позову та пояснила, що в
ході розгляду справи було встановлено,
що відповідачка перебуває під наглядом
лікаря-психіатра та має діагноз «легку
розумову відсталість», в зв»язку з чим
не можливо позбавити останню
батьківських прав, та підстави для
задоволення позову відсутні.

Вислухавши пояснення позивача,
відповідача, третьої особи, свідка,
думку прокурора, дослідивши матеріали
справи, судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про народження Серії
НОМЕР_1 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження є донькою ОСОБА_2 -
відповідачки по справі (а.с.6).

Відповідно до довідки виконавчого
комітету Новоукраїнської міської ради
№ 751 від 27.01.2014 року, позивач
зареєстрований в АДРЕСА_1, а проживає
без реєстрації по АДРЕСА_2 (а.с.7).

Як вбачається з акту обстеження
житлово-побутових умов проживання
позивача за адресою: АДРЕСА_2 від 08.09.2014
року за № 1478/02-44, позивач проживає сам,
без дружини і виховує доньку ОСОБА_3,
ОСОБА_2, разом з ними не проживає більше
двох років і вихованням доньки не
займається. Матеріальні умови позивача
з донькою складні (а.с.9).

Згідно характеристики, виданої
виконавчим комітетом Новоукраїнської
міської ради від 08.09.2014 року за №1477/02-44
на ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_4, який на даний
час проживає зі своєю донькою ОСОБА_3,
веде здоровий спосіб життя, спиртними
напоями не зловживає, постійного місця
роботи немає, працює за угодою (а.с.8).

Згідно рішення Новоукраїнського
районного суду від 25.06.2014 року, з
відповідачки було стягнуто аліменти на
утримання неповнолітньої доньки (а.с.
12).

Свідок ОСОБА_4, в судовому засіданні
пояснила, що проживає по сусідству з
позивачем, ОСОБА_1 виховує свою доньку,
забезпечуючи її всім необхідним,
завжди доброзичливий з сусідами, матір
дівчинки іноді навідує доньку, однак не
піклується по неї.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу
України, батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток, забезпечити здобуття дитиною
повної загальної середньої освіти,
готувати її до самостійного життя.

Спірні правовідносини регулюються
ст.164 СК України, відповідно до якої
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо буде
встановлено, що вони ухиляються від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дітей.

Частиною 1 ст. 12 Закону України
"Про охорону дитинства" передбачено, що
на кожного з батьків покладається
однакова відповідальність за
виховання, навчання і розвиток дитини.
Батьки або особи, які їх замінюють,
мають право і зобов'язані виховувати
дитину, піклуватися про її здоров'я,
фізичний, духовний і моральний
розвиток, навчання, створювати належні
умови для розвитку її природних
здібностей, поважати гідність дитини,
готувати її до самостійного життя та
праці.

Відповідно до ст. 19 Сімейного
кодексу України, при розгляді судом
спорів щодо участі одного з батьків у
вихованні дитини, місця проживання
дитини, позбавлення та поновлення
батьківських прав, побачення з дитиною
матері, батька, які позбавлені
батьківських прав, відібрання дитини
від особи, яка тримає її у себе не на
підставі закону або рішення суду,
управління батьками майном дитини,
скасування усиновлення та визнання
його недійсним обов'язковою є участь
органу опіки та піклування. Орган опіки
та піклування подає суду письмовий
висновок щодо розв'язання спору на
підставі відомостей, одержаних у
результаті обстеження умов проживання
дитини, батьків, інших осіб, які бажають
проживати з дитиною, брати участь у її
вихованні, а також на підставі інших
документів, які стосуються справи. Суд
може не погодитись з висновком органу
опіки та піклування, якщо він є
недостатньо обґрунтованим, суперечить
інтересам дитини.

Згідно висновку Новоукраїнської
районної державної адміністрації
Кіровоградської області № 01-25/78/2 від
19.09.2014 року, було визнано доцільним
позбавити відповідачку батьківських
прав відносно її неповнолітньої доньки
(а.с. 11).

Суд не може погодитися з
висновком, оскільки висновок було
зроблено без врахування та повного
аналізу стану здоров"я відповідачки.

Так п.15 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 3 від 30.03.2007р.
"Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав"
роз»яснено, що позбавлення
батьківських прав (тобто прав на
виховання дитини, захист її інтересів,
на відібрання дитини в інших осіб, які
незаконно її утримують, та ін.), що
надані батькам до досягнення дитиною
повноліття і ґрунтуються на факті
спорідненості з нею, є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків, а тому питання
про його застосування слід вирішувати
лише після повного, всебічного,
об'єктивного з'ясування обставин
справи, зокрема ставлення батьків до
дітей.

Декларацією прав дитини, прийнятою
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для
повного і гармонійного розвитку її
особистості потребує любові і
розуміння, вона повинна, коли це
можливо, рости під опікою і
відповідальністю своїх батьків і в
усякому випадку в атмосфері любові і
моральної та матеріальної
забезпеченості.

Посилаючись на п.17 Постанови Пленуму
Верховного суду України №3 від 30.03.2007р.
"Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав", - не
можна позбавити батьківських прав
особу, яка не виконує своїх
батьківських обов'язків унаслідок
душевної хвороби, недоумства чи іншого
тяжкого захворювання (крім хронічного
алкоголізму чи наркоманії) або з інших
не залежних від неї причин.

Відповідно до довідки Новоукраїнської
центральної районної лікарні від 27.11.2014
року №1626 ОСОБА_2 перебувала на обліку у
лікаря-психіатра з діагнозом: Легка
розумова відсталість зі значним
порушенням поведінки. Діфагноз знятий
не був.

Посилаючись на довідку КЗ
«Кіровоградська обласна психіатрична
лікарня» №3641/10 від 17.11.2014 року, ОСОБА_2 з
1990 року перебувала під наглядом
лікаря-психіатра та неодноразово
знаходилася на стаціонарному
лікуванні(2000 р., двічі 2008р.) з приводу
легкої розумової відсталості.

Крім того, в судовому засіданні
встановлено, що відповідачка,
проживаючи з прозивачем, в силу своїх
можливостей піклувалась про дитину. В
період спільного проживання однією
сім»єю з позивачем, останній
неодноразово вчиняв відносно неї
насильство фізичного характеру, ОСОБА_2
неодноразово зверталася в
правоохоронні органи з повідомленням
про вчинення ОСОБА_1 насильства в сім»ї,
що підтверджується листом
Новоукраїнського РВ УМВС України в
Кіровоградській області від 18.11.2014 року
за №39/5269 та листом Районного центра
соціальних служб для сім»ї, дітей та
молоді Новоукраїнської районної
державної адміністрації від 18.11.2014 року
№ 01-15/370 (а.с.58-60). В зв»язку з чим,
відповідачка покинула співмешканця
ОСОБА_1, а дитина залишилася з батьком.

Таким чином, про ухилення від
обов'язків виховувати дитину,
передбаченого ч. 1 ст. 164 Сімейного
кодексу України, мова може йти лише за
умови винної поведінки особи,
свідомого нехтування нею своїми
батьківськими обов'язками.

З урахуванням наведеного, суд дійшов
висновку щодо відсутності
переконливих безспірних доказів
нехтування відповідачем ОСОБА_2 своїми
батьківськими обов'язками, винної
поведінки відповідача у свідомому
нехтуванні своїми обов'язками, а
відтак, і підстав з якими закон пов'язує
позбавлення батьківських прав, тому в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
повинно бути відмовлено.

Керуючись ст. 164 ч. 1, 166, 180, 181, 243 СК
України, ст. 12 Закону України "Про
охорону дитинства", ст.ст. 1,2 ст. 35, 36, ч. 1
ст. 88, ч. 9 ст. 110, п. 5 ч. 6 ст.130, 224 ЦПК
України, п.п.15,17 Постанови пленуму ВСУ
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав» від
30.03.2007 року, суд, -

ВИРІШИВ:

в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: служба у справах дітей
Новоукраїнської районної державної
адміністрації Кіровоградської області
про позбавлення батьківських прав -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Кіровоградської
області через Новоукраїнський
районний суд Кіровоградської області
протягом десяти днів з моменту
проголошення.

Головуючий:
Н. А. Кухарська