Справа № 738/2861/14-ц
№ провадження 2/738/520/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року місто Мена
Чернігівської області

Менський районний суд Чернігівської
області

в складі судді Парфененко О.Я.

з участю секретаря судового засідання
Зубкович Н.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Локнистенської сільської
ради Менського району Чернігівської
області про визнання права власності
на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до Локнистенської
сільської ради Менського району
Чернігівської області про визнання
права власності на нерухоме майно.
Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2
року помер її чоловік ОСОБА_3, після
смерті якого відкрилась спадщина на
частку житлового будинку з надвірними
будівлями, що знаходяться у АДРЕСА_1
Менського району Чернігівської
області та інше майно. Спадкоємицею
першої черги за законом після смерті
ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_1, яка
звернулася до приватного нотаріуса
Менського районного нотаріального
округу ОСОБА_4 із заявою про прийняття
спадщини, де їй було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
у зв'язку із відсутністю
правовстановлюючих документів.
Позивач просить визнати за ним право
власності на житловий будинок з
надвірними будівлями, що розташовані в
АДРЕСА_1 Менського району
Чернігівської області.

Позивач у судове засідання не з'явився,
просить розглянути справу без його
участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача
Локнистенської сільської ради
Менського району Чернігівської
області в судове засідання не з'явився,
надав до суду заяву про розгляд справи
без його участі, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про можливість розгляду даної справи
без участі сторін за наявних у справі
доказів.

Дослідивши письмові докази, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, той з подружжя,
який його пережив та батьки.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України,
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухомість.

Згідно Закону УРСР "Про сільську Раду
народних депутатів трудящих УРСР" (від
02.06.1968р.) кожна сільська рада вела
погосподарські книги. В заглавній
частині особистого рахунку
записувались прізвище, ім'я по батькові
глави сім'ї на ім'я якого відкрито
особовий рахунок, він і був власником
будинку, іншим чином реєстрація
власності в сільській місцевості
передбачена не була за виключенням
договорів дарування, міни,
купівлі-продажу, пожиттєвого
утримування, спадкування. З введенням в
дію Закону України "Про власність" 1991
року та ЦК України 2003р. будь-якого
іншого порядку реєстрації збудованих
до 15.04.1991 в сільській місцевості
домоволодінь або їх перереєстрації не
передбачається, самовільно
збудованими вони також не являються
так як будувалися і реєструвались
згідно діючого на той час
законодавства.

З довідки виданої виконавчим комітетом
Локнистенської сільської ради
Менського району Чернігівської
області №1-15/784 від 18 листопада 2014 року
вбачається, що господарство, яке
знаходиться в АДРЕСА_1 Менського району
Чернігівської області мало статус
колгоспного двору, за вказаною адресою
були зареєстровані та проживали станом
на 15 квітня 1991 року: ОСОБА_3 - голова
домогосподарства, помер ІНФОРМАЦІЯ_2
року; ОСОБА_1 - дружина, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Присадибна земельна ділянка площею 0,22
га за даною адресою не приватизована
(а.с. 40).

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України №20 від 22
грудня 1995 року зі змінами «Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності»,
положення статей 17, 18 Закону України
«Про власність» щодо спільної сумісної
власності поширюються на
правовідносини, які виникли після
введення в дію цього Закону (з 15 квітня
1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше,
застосовується чинне на той час
законодавство. Зокрема, спори щодо
майна колгоспного двору, яке було
придбане до 15 квітня 1991 року, мають
вирішуватися за нормами, що регулювали
власність цього двору, а саме: а) право
власності на майно, яке належало
колгоспному двору і збереглося після
припинення його існування, мають ті
члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року
не втратили права на частку в його
майні; г) згідно зі ст.4 Постанови
Верховної Ради України « Про введення в
дію Закону «Про власність» загальні
правила спадкування щодо частки члена
колгоспного двору в майні двору
застосовуються з 1 липня 1990 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (в редакції
1963 року) майно колгоспного двору
належить його членам на праві сумісної
власності.

Частиною 2 ст. 123 даного кодексу
визначено, що розмір часток члена
колгоспного двору встановлюється
виходячи із рівності часток всіх
членів двору, включаючи неповнолітніх
і непрацездатних.

З наведеного вбачається, що станом на 15
квітня 1991 року право на частку бувшого
колгоспного двору мали: ОСОБА_3 та
ОСОБА_1

Таким чином, з урахуванням
вищевикладеного, спірна садиба
належала на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у рівних
частках, а саме по 1/2 частці кожному.

З інформаційної довідки КП
«Чернігівське міжміське бюро
технічної інвентаризації» №312 від 05
листопада 2014 року вбачається, що станом
на 31 грудня 2012 року право власності за
ОСОБА_3 на житловий будинок з
надвірними будівлями в АДРЕСА_1
Менського району Чернігівської
області не зареєстровано (а.с. 9).

Із звіту про оцінку житлового будинку,
здійсненого КП «Чернігівське
міжміське бюро технічної
інвентаризації Чернігівської обласної
ради» вбачається, що ринкова вартість
житлового будинку з господарським
будівлями та спорудами за адресою
АДРЕСА_1 становить 9240,00 грн. (а.с. 15-37).

Дослідженням технічного паспорту на
садибний одноповерховий житловий
будинок АДРЕСА_1 Менського району
Чернігівської області встановлено, що
станом на 04 листопада 2014 року
зазначений будинок має такі
характеристики: житловий будинок А-1,
погріб з шийкою Г-1, сарай Б-1, сарай Б1 -1,
убиральня В-1 (а.с. 10-14).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року в селі Локнисте
Менського району Чернігівської
області помер ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
(а.с. 5).

Спадкоємцем за законом першої черги
після смерті ОСОБА_3 є його дружина
ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом
про одруження (а.с. 6).

Позивач ОСОБА_1 звернулась до
приватного нотаріуса Менського
районного нотаріального округу ОСОБА_4
із заявою про прийняття спадщини (а.с.
67). У матеріалах спадкової справи
відсутні заяви інших спадкоємців про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3
Відповідно до постанови про відмову у
вчиненні нотаріальних дій №688/02-31 від 19
листопада 2014 року, винесеної приватним
нотаріусом Менського районного
нотаріального округу ОСОБА_4 (а.с. 38) у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на житловий будинок з
надвірними будівлями відмовлено у
зв'язку з неподанням документів,
необхідних для вчинення нотаріальних
дій.

За таких обставин, суд вважає можливим
визнати право власності за позивачкою
ОСОБА_1 на спірний будинок, оскільки
вона має право на 1/2 частку спірного
житлового будинку, як спадкове майно за
законом, після смерті чоловіка ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року та на 1/2
частку спірного житлового будинку, як
частку в колгоспному дворі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1261, 1297 ЦК України, ст. ст. 213- 215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Локнистенської
сільської ради Менського району
Чернігівської області про визнання
права власності на нерухоме майно -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з надвірними
будівлями, що розташований в АДРЕСА_1
Менського району Чернігівської
області.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області через Менський районний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом 10 днів з моменту його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутніми у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з моменту отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О. Я. Парфененко