Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №278/1641/14-ц
Головуючий у 1-й інст. Баренко
Сахібджамал Гайнулівна
Доповідач Шевчук А. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді:
Шевчук А.М.,

суддів: Забродського М.І.,
Талько О.Б.,

з участю секретаря судового
засідання: Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 до територіальної громади в
особі Станишівської сільської ради
Житомирського району про скасування
заборони відчуження нерухомого майна
та визнання права власності на
житловий будинок в порядку спадкування

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та
ОСОБА_2

на рішення Житомирського районного
суду Житомирської області від 18 червня
2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулися до суду з позовом до
територіальної громади в особі
Станишівської сільської ради. Просили
скасувати заборону на відчуження
житлового будинку по АДРЕСА_1 та
визнати за кожним із них право
власності на ? частину вказаного
будинку в порядку спадкування за
законом. В обґрунтування позову
зазначали, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер їх
батько, ОСОБА_3 Після його смерті
відкрилася спадщина на спірний
житловий будинок. Вони є спадкоємцями
першої черги за законом. В
установленому законом порядку
прийняли спадщину. Однак, у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом їм було відмовлено, у зв'язку з
наявністю заборони на відчуження
житлового будинку. Заборону було
накладено за заявою батька, за його
життя, через викрадення
правовстановлюючих документів.

Рішенням Житомирського районного
суду Житомирської області від 18 червня
2014 року позов задоволено частково.
Скасовано заборону відчуження
житлового будинку АДРЕСА_1. У
задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, ОСОБА_1 та ОСОБА_2
подали апеляційну скаргу. Просять
скасувати рішення в частині відмови у
задоволенні вимог про визнання права
власності на житловий будинок та
ухвалити в цій частині нове рішення про
задоволення їх вимог. Вважають, що
рішення суду першої інстанції частково
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Зазначають, що у разі відмови нотаріуса
в оформленні права на спадщину, особа
може звернутися до суду, вказані
постанови вступили в законну силу і
скасуванню не підлягають, тому вони не
мають права повторно звертатися з
заявами до державного нотаріуса про
видачу свідоцтв про право на спадщину
за законом, незважаючи на той факт, що
причина, по якій їм вже було відмовлено
у видачі свідоцтв - відпала. Нотаріус
повинен був запропонувати їм
звернутися до суду із заявою про зняття
арешту на спадкове майно, натомість він
виніс постанови про відмову в
оформленні права на спадщину у зв'язку
з наявністю такої заборони.

Розглянувши справу, колегія
суддів вважає, що скарга підлягає до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Суд апеляційної інстанції при
перевірці законності й
обґрунтованості рішення суду першої
інстанції виходить за межі доводів
апеляційної скарги згідно з частиною
третьою статті 303 ЦПК України, оскільки
встановлено неправильне застосування
норм матеріального права та порушення
норм процесуального, які є обов'язковою
підставою для скасування рішення.
Таким чином, апеляційний суд перевіряє
справу в повному обсязі.

Суд першої інстанції, розглянувши
справу за позовом до відповідача
Станишіської сільської ради, скасував
заборону щодо відчуження житлового
будинку, виходячи з того, що відпали
підстави для подальшого застосування
заборони та відмовив позивачам у
визнанні за ними права власності на ?
частину за кожним на нерухоме майно,
оскільки після скасування заборони
інших перешкод для оформлення
спадкових прав у позасудовому порядку
не вбачається.

Колегія суддів не може погодитися
з такими висновками суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається
та судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
року помер ОСОБА_3 (факт
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, а.с.2).

Внаслідок смерті спадкодавця
відкрилася спадщина, у тому числі, на
будинок АДРЕСА_1. Входження до складу
спадщини спірного будинку доводиться
копією дублікату свідоцтва про право
власності №102, копією витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно, з яких вбачається, що спірний
будинок належить ОСОБА_3 на праві
власності (а.с.11-12).

У матеріалах справи відсутні
докази наявності заповіту.

Позивачі є дітьми (донька і син)
померлого та спадкоємцями першої черги
за законом. Родинні стосунки
підтверджуються правовстановлюючими
документами (свідоцтвами про
народження ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
свідоцтвом про укладення шлюбу ОСОБА_1
з ОСОБА_6, а.с.6-8).

На час відкриття спадщини
позивачі не проживали постійно із
спадкодавцем та подали до Третьої
Житомирської державної нотаріальної
контори заяви про прийняття спадщини
після смерті батька: ОСОБА_1 -24 січня 2013
року, а ОСОБА_2 - 01 квітня 2013 року (копія
спадкової справи №12/2013 приєднана до
матеріалів справи).

Хоча на час відкриття спадщини
постійно із спадкодавцем проживав
його внук ОСОБА_7.(довідка виконкому
Станишівської сільської ради від 05
грудня 2012 року №1771 спадкової справи),
але він не належить до кола спадкоємців
першої черги за законом за правом
представлення, оскільки є сином від
першого шлюбу живої ОСОБА_1 (свідоцтво
про народження ОСОБА_7 та свідоцтво про
розірвання шлюбу ОСОБА_1 з першим
чоловіком приєднані до матеріалів
справи).

Однак, постановами від 11 лютого 2014
року №№197/02-31,198/02-31 нотаріус відмовив
позивачам у видачі свідоцтв про право
на спадщину за законом по ? частки
житлового будинку АДРЕСА_1. кожному, у
зв'язку з наявністю заборони щодо
відчуження нерухомого майна (а.с.14,15).

Дійсно із витягу про реєстрацію в
Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна вбачається,
що 26 серпня 2005 року Третьою
Житомирською державною нотаріальною
конторою було накладено заборону щодо
відчуження будинку АДРЕСА_1.
Нотаріальна дія вчинялася на підставі
заяви власника майна, тобто
спадкодавця ОСОБА_3, за його життя у
зв'язку з викраденням документів
(а.с.16).

Станишівська сільська рада не
причетна до накладення заборони щодо
відчуження нерухомого майна.

Відповідно до п.5 глави 15 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 22
лютого 2012 року №296/5, нотаріус, який
накладав заборону, знімає заборону
відчуження майна.

Таким чином, належним відповідачем в
частині позову про скасування заборони
на відчуження житлового будинку є
нотаріус Третьої Житомирської
державної нотаріальної контори, який
вчиняв накладення заборони, а не орган
місцевого самоврядування.

Однак, суд першої інстанції, не звернув
уваги на дану обставину та не залучив
до участі у справі належного
співвідповідача згідно ст.33 ЦПК
України. Суд апеляційної інстанції
процесуально позбавлений такої
можливості.

Окрім того, скасовуючи заборону щодо
відчуження житлового будинку, суд
першої інстанції не вказав, чи
відповідало внесення до Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна заборони щодо
відчуження житлового будинку вимогам
чинної на той час Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
від 03 березня 2004 №20/5, та у чому
полягали неправомірні дії державного
нотаріуса Третьої Житомирської
державної нотаріальної контори щодо
внесення запису про заборону
відчуження житлового будинку до
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів вважає, що позов в частині
скасування заборони на відчуження
житлового будинку є необґрунтованим, а
тому не підлягає до задоволення.

Внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина, позивачі є спадкоємцями
першої черги за законом щодо майна
померлого, своєчасно прийняли спадщину
шляхом подачі до нотаріальної контори
заяв, не можуть оформити спадкові права
у позасудовому порядку через заборону
щодо відчуження спірного житлового
будинку, який входить до складу
спадщини, інших спадкоємців першої
черги за законом, крім двох позивачів,
не встановлено, а тому, керуючись
ст.ст.1216,1218,1220,1261,1268-1270 ЦК України,
роз'ясненнями, що надані судам у абзаці
другому пункту 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року №7 «Про судову практику у справах
про спадкування», колегія суддів
приходить до висновку, що позов в
частині визнання за позивачами права
власності на успадкований будинок по ?
його частині за кожним є обґрунтованим
та підлягає до задоволення.

Оскільки судом першої інстанції при
розгляді справи допущено неправильне
застосування норм матеріального та
порушення норм процесуального права,
то колегія суддів скасовує рішення
суду першої інстанції та ухвалює нове
рішення, яким відмовляє позивачам у
задоволенні позову до Станишівської
сільської ради в частині скасування
заборони на відчуження житлового
будинку та визнає за кожним із
позивачів право власності на ? частину
житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
батька.

Позивачі просять не присуджувати на їх
користь понесений ними судовий збір.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,309,313-314,316 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Житомирського районного
суду Житомирської області від 18 червня
2014 року скасувати та ухвалити нове
рішення.

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1
в порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності
на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1
в порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Відмовити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у
задоволенні вимоги до територіальної
громади в особі Станишівської
сільської ради про скасування заборони
на відчуження житлового будинку.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: