У х в а л а

іменем україни

26 листопада 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Леванчука А.О.,Маляренка А.В.,Юровської
Г.В.,розглянувши в попередньому
судовому засіданні справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк» до ОСОБА_4, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору ОСОБА_5, про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, за позовом ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк», приватного нотаріуса
київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_5, про
визнання іпотеки припиненою,
зобов'язання вчинити дії, та за позовом
ОСОБА_5 до приватного нотаріуса
київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, Публічного акціонерного
товариства «Універсал Банк», третя
особа −? ОСОБА_4, про визнання договору
іпотеки припиненим й зобов'язання
вчинити дії, за касаційною скаргою
ОСОБА_7 та касаційною скаргою ОСОБА_8 на
рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 12 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 10
вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2011 року Публічне акціонерне
товариство «Універсал Банк» (далі −?
ПАТ «Універсал Банк») звернулося до
суду із зазначеним позовом, в
обґрунтування якого вказало, що 31 січня
2008 року між ВАТ «Універ Банк»
правонаступником якого є ПАТ «Універ
Банк» та ОСОБА_5 укладено генеральний
договір про надання кредитних послуг №
ВL 1581 та додаткову угоду до нього № ВL
1581/К-1 за умовами якого банк надав
кредит у сумі 370 000 доларів США строком
до 01 січня 2028 року зі сплатою 11, 5 %
річних.

Для забезпечення виконання
позичальником зобов'язань, взятих на
себе за генеральним договором про
надання кредитних послуг № ВL 1581 та
додатковою угодою до нього № ВL 1581/К-1
ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки
від 31 січня 2008 року, предметом якого є
квартира АДРЕСА_1, в м. Києві, що
належить ОСОБА_4 на праві власності,
договір посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_6

ОСОБА_5 умови договору належним чином
не виконувала, у зв'язку з чим
утворилась заборгованість, яка
становить 2 992 065 грн 98 коп. в тому числі
заборгованість зі сплати кредиту
(основного боргу) у сумі 2 882 999 грн 84 коп.,
заборгованість зі сплати процентів 109
066 грн 14 коп.

З урахуванням наведеного ПАТ «Універ
Банк» просило суд у рахунок погашення
заборгованості звернути стягнення на
предмет іпотеки, а саме: квартиру
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
ОСОБА_9 шляхом проведення прилюдних
торгів за початковою ціною у розмірі 336
000 грн.

У червні 2013 року ОСОБА_4, звернувся до
суду та з урахуванням зміни позовних
вимог, просив суд визнати припиненою
іпотеку та зобов'язати вчинити дії.

У листопаді 2013 року ОСОБА_5 з
урахуванням зміни позовних вимог,
просила суд визнати іпотеку припиненою
та зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 12 березня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 10
вересня 2014 року, позов ПАТ «Універ
Банк» задоволено частково.

У рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_5 перед ПАТ «Універсал Банк» за
генеральним договором про надання
кредитних послуг № ВL 1581 та додатковою
угодою до нього № ВL 1581/К-1 у сумі 2 992 065
грн 98 коп., що складається з
заборгованості зі сплати кредиту
(основного боргу) у сумі 2 882 999 грн 84 коп.,
заборгованості зі сплати процентів за
користування кредитом у сумі 109 066 грн 14
коп., звернуто стягнення на предмет
іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_2, що
належить на праві власності ОСОБА_4,
шляхом проведення прилюдних торгів
визначивши початкову ціну предмета
іпотеки для його подальшої реалізації
у сумі 420 331 грн. У задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_8 відмовлено.

У задоволенні позову третьої особи з
самостійними вимогами ОСОБА_7
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить
скасувати оскаржувані судові рішення,
а справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції, обґрунтовуючи
свої доводи порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

У касаційній скарзі ОСОБА_8 просить
скасувати оскаржувані судові рішення,
та ухвалити нове рішення,
обґрунтовуючи свої доводи порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційних скарг, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
касаційні скарги не підлягають
задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився й апеляційний суд,
дослідивши докази у справі й давши їм
належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК
України, а також, врахувавши обставини
справи, обґрунтовано виходив з
доведеності позову та наявності
передбачених ст. ст. 526, 575, 589, 590, 1054 ЦК
України підстав для стягнення
заборгованості за генеральним
договором про надання кредитних послуг
та додатковою угодою до нього,
оскільки, як встановив суд, ОСОБА_5 не
виконала належним чином взятих на себе
за генеральним договором про надання
кредитних послуг та додатковою угодою
до нього зобов'язань, що призвело до
утворення заборгованості, та
відповідно до ст. ст. 33, 38 Закону України
«Про іпотеку» правомірно звернув
стягнення на предмет іпотеки.

Доводи касаційних скарг висновків суду
не спростовують та зводяться до
переоцінки доказів, що не відповідає
вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд
касаційної інстанції позбавлений
можливості встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8
відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 12 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 10
вересня 2014 року, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.О. Леванчук А.В. Маляренко Г.В.
Юровська