Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц778/3710/14
Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач: Стрелець Л.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 р.
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізькій області у складі:

головуючого Савченко О.В.,

суддів
Стрелець Л.Г.,

Гончар М. С.

при секретарі:
Хомяк К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» в особі представника
Шуліка Аліни Володимирівни на рішення
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 11 червня 2014 року у справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4
про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначало, що
відповідно до укладеного договору №
б/н від 10.04.2006 року відповідач отримав
кредит у розмірі 10 000 грн. 00 коп. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 16,80 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки.

Відповідач свої зобов'язання за
кредитним договором своєчасно та
належним чином не виконує в результаті
чого станом на 16.06.2013 року утворилась
заборгованість в розмірі 33 803 грн. 18 коп.
яка складається з: 9 993 грн. 00 коп. -
заборгованість за кредитом, 21 293 грн. 31
коп. - заборгованість по процентам за
користування кредитом, 431 грн. 00 коп. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 500 грн. 00 коп. -
штраф (фіксована частина), 1 585 грн. 87 коп.
- штраф (процентна складова).

Посилаючись на зазначені обставини
просило суд стягнути з відповідача
заборгованість у розмірі 33 803 грн. 18 коп.
за кредитним договором № б/н від 16.04.2006
року та судові витрати по справі.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 11 червня 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором № б/н від 10.04.2006
року розмірі 10 736 грн. 30 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» судовий збір в розмірі 229
грн. 40 коп.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» в особі представника
Шуліка А.В. зазначає, що рішення
ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
тому просить змінити рішення суду в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог про стягнення заборгованості з
неустойки та зменшення розміру
заборгованості за процентами та
ухвалити в цій частині нове, яким
позовні вимоги в цій частині
задовольнити в повному обсязі, в іншій
частині рішення залишити без змін.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково
з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим та вирішувати такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове
рішення в повній мірі не відповідає.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові
в частині стягнення штрафу, суд першої
інстанції, виходив із того, що
стягнення суми штрафу умовами надання
кредитних послуг, які діяли під час
підписання кредитного договору не
передбачалось такого нарахування.

Позивачем надано Умови та правила
надання банківських послуг (далі -
Умови) за 2009 рік, які відповідачем не
підписані, тоді як кредитний договір
між сторонами було укладено 10 квітня 2006
року.

Проте з таким висновком суду
погодитись в повній мірі не можна,
оскільки суд дійшов його з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

За змістом ст.ст. 1054, 1055 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов"язується
надати грошові кошти позичальнику в
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов"язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України
договором приєднання є договір, умови
якого встановлені однією із сторін у
формулярах або інших стандартних
формах, який може бути укладений лише
шляхом приєднання другої сторони до
запропонованого договору в цілому.
Друга сторона не може запропонувати
свої умови договору.

З матеріалів справи вбачається, що 10
квітня 2006 року між ПАТ КБ "ПриватБанк"
та ОСОБА_4 було укладено договір
приєднання, за умовами якого ПАТ КБ
"ПриватБанк" надало відповідачу
кредитний ліміт у сумі 10000 грн. на
платіжну картку, зі сплатою 1,4% у місяць
на суму залишку заборгованості. ( а.с.7)

При оформленні кредитного договору
позичальник був ознайомлен та
погодився з Умовами та Правилами
надання банківських послуг, а також
Тарифами, що підтверджується його
підписом на заяві(а.с.7 зв.).

Умовами і правилами надання
банківських послуг, з якими був
ознайомлен ОСОБА_4, також передбачено,
що для надання послуг банк відкриває
клієнту картковий рахунок, його вид і
строк дії визначений у заяві і в
пам"ятці клієнта, підписанням якої
клієнт і банк укладають договір про
надання банківських послуг. Датою
укладання договору являється дата
відкриття рахунку, зазначена у розділі
"відмітки банку". Договір діє протягом 12
місяців з моменту його підписання. Якщо
протягом цього строку ні одна із сторін
не проінформує другу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично пролонгується на той же
строк. Погашення кредиту здійснюється
шляхом поповнення рахунку готівкою або
у безготівковому порядку. Строки і
порядок погашення кредиту (кредитного
ліміту, кредитної лінії) по платіжним
карткам з встановленим мінімальним
обов"язковим платежем наведений
Пам"ятці клієнта, який являється
невідємною частиною договору. Платіж
включає плату за користування
кредитом, передбачену Тарифами, і
частку заборгованості по кредиту. При
порушенні строків платежів
позичальник зобов"язаний сплатити
штраф у розмірі 500 грн. і 5% від суми
позову( п.п.3.1; 3.2; п.п.5.2, 5.3 розділу Правил
користування платіжною карткою ; п.п.8.6;
9.12 Умов і правил надання банківських
послуг ( а.с.7-10).

За умовами п.6.5 Умов клієнт
зобов"язувався погашати
заборгованість за кредитом, відсоткам
за його використання, по перевитратам
платіжного ліміту, а також сплачувати
комісію на умовах, передбачених
договором.

Відповідно до п.5.3 Правил строки та
порядок погашення по кредиту по
платіжним карткам з встановленим
обов"язком мінімальним платежем, який
передбачає плату за користування
кредитом, передбачену Тарифами, та
частку заборгованості за кредитом,
наводиться у пам"ятці.

Згідно Пам"ятки клієнта на
обслуговування кредитування з
використанням кредитки "Універсальна,
тарифний план "30 днів ", а саме вказаний
вид кредитування був обраний
відповідачем, передбачено щомісячне
погашення заборгованості по кредиту,
розмір платежу, що включає в себе як
частину кредиту, так і нараховані
проценти, складає 7% від заборгованості,
але не менше 50 грн і не більше залишку
заборговності. Обов"язкові щомісячні
платежі вносяться не пізніше 25 числа.

З матеріалів справи вбачається, що за
умовами укладеного з ОСОБА_4 договору,
термін дії наданого йому кредитного
ліміту, як і термін дії кредитної
картки, не встановлювалися, однак були
встановлені строки виконання
зобов"язань зі щомісячним погашенням
платежів до 25 числа, що входить до
змісту зобов"язання, яке виникло на
основі договору.

Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов"язання повинні виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України
порушення зобов"язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов"язання.
Боржник вважається таким, що
прострочив виконання, якщо він не
виконав його у строк, передбачений
умовами договору або встановлений
законом.

Обґрунтовуючи підстави позову, ПАТ КБ
"ПриватБанк " посилалось на те, що
ОСОБА_4 зобов"язання за кредитним
договором належним чином не виконував,
внаслідок чого станом на 16 червня 2013
року утворилась заборгованість в
розмірі 33803 грн. 18 коп., з яких: 9 993 грн. 00
коп. - заборгованість за кредитом, 21293
грн. 31 коп. - заборгованість за
процентами, 431 грн. 00 коп. -
заборгованість з комісії, а також
штрафи відповідно до пункту 8,6 Умов та
правил надання банківських послуг: 500 -
штраф (фіксована частина), 1585 грн. 87 коп.
- штраф (процентна складова),що
підтверджується письмовим розрахунком
вказаної заборгованості (а.с.4-6).

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_4
посилався на те, що в розрахунку
наданому позивачем вказана процентна
ставка 26,4% річних, яка не була
передбачена договором, укладеним між
ним та банком 10 квітня 2006 року, оскільки
в заяві, яку він підписав і погодився з
умовами викладеними в ній банком була
встановлена базова процентна ставка по
кредитному договору у вигляді 1,4% на
місяць, тобто 16,8% річних.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції правильно виходив
з того, що сторони підписали договір (
заяву) в якому дійсно було встановлено
процентна ставка 1,4% на місяць, що
складає 16,8% річних, тому сума
заборгованості за кредитним договором
складає 10736 грн.30 коп. З таким висновком
суду погоджується і колегія суддів.

Між тим відмовляючи в задоволенні
позовних вимог щодо стягнення з
відповідача суми штрафу суд першої
інстанції помилково виходив з того, що
умовами надання кредитних послуг, які
діяли під час підписання кредитного
договору, не передбачалось такого
нарахування.

Судом не були досліджені Умови, які
діяли на момент підписання заяви
позичальника та є невід'ємною частиною
кредитного договору.

Згідно з положенням ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України ).
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ч. 3
ст. 549 ЦК України ).

В обґрунтування позовних вимог банком
надані Умови та правила надання
банківських послуг ( а.с.8-10) згідно яких
в пункті 8.6 передбачені штрафи 500 гривен
( фіксована частина) та 5% від суми
позову.

Заперечуючи проти позову відповідач
надав до матеріалів справи нечитаємі
ксерокопії Умов надання банківських
послуг ( а.с.111) та Правил користування
платіжною карткою ( а.с. 115), пояснюючи,
що саме ці Умови та Правила діяли при
укладанні 10 квітня 2006 року кредитного
договору між банком та ним.

Суд першої інстанції у порушення ст.ст.
58,59, 212 ЦПК України не перевірив вказані
заперечення і помилково вважав, що
надані відповідачем Умови та Правила
діяли при укладанні 10 квітня 2006 року
кредитного договору між банком та
ОСОБА_4, а в рішенні не навів мотивів з
яких виходив, що саме вказані Умови та
Правила є належним та допустимим
доказом у даній справі.

Враховуючи викладене, колегія вважає,
що позов про стягнення штрафу є
законним, обґрунтованим, тому підлягає
задоволенню у сумі 1036 грн. 82 коп., з яких
500 грн. його фіксована частина, 536 грн. 82
коп. його процентна складова від суми
заборгованості - 10 736 грн. 30 коп.

За таких обставин, судове рішення на
підставі статті 309 ЦПК України в
частині відмови у задоволенні позову,
щодо стягнення штрафів підлягає
скасуванню і ухвалення в цій частині
нового рішення про частково
задоволення позовних вимог. Позовні
вимоги, щодо стягнення процентів за
користування кредитом із розрахунку
26,4% річних задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 307,309 ЦПК України,
колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариство Комерційний
банк «ПриватБанк» в особі представника
Шуліки Аліни Володимирівни
задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 11 червня 2014 року в цій
справі в частині відмови в задоволенні
позовних вимог щодо стягнення штрафів
скасувати і в цій частині ухвалити нове
рішення наступного змісту:

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
Публічного акціонерного товариство
Комерційний банк «ПриватБанк» штраф в
сумі 1036 гривен 82 коп., з яких 500 грн. його
фіксована частина, 536 грн. 82 коп. його
процентна складова.

В решті рішення в оскаржуваній частині
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: