РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/12212/14-ц

Пров. №2/668/2800/14

26.11.2014 року Суворовський районний суд м.
Херсона у складі

головуючого судді
Корецького Д.Б.,

при секретарі
Кур'яніновій В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
частку у спільному сумісному майні
подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з
вказаним позовом, посилаючись на ту
обставину, що 18,06.1976 року між нею та
відповідачем було укладено шлюб.

20.12.1996 року в інтересах сім'ї, для
сумісного проживання, сторонами було
придбано домоволодіння АДРЕСА_1, яке
оформлено на ім'я відповідача,
договором купівлі-продажу, укладеного
на Херсонській товарній біржі
«Альтер-Его».

Рішенням Суворовського районного
суду м. Херсона від 30.03.2010 року
зазначений договір був визнаний
дійсним та визнано за відповідачем
ОСОБА_2 право власності на зазначене
домоволодіння.

Вказане судове рішення, як
правовстановлюючий документ, було
зареєстроване у єдиному державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
22.04.2014 року.

Одночасно, земельна ділянка, на якій
розташоване зазначене домоволодіння
була приватизована відповідачем та
отримано державний акт на право
власності на земельну ділянку №343577,
виданий на підставі рішення
Херсонської міської ради №759 від 09.08.2012
року, кадастровий номер :01:001:0208.

Також зазначає, що з моменту придбання
вказаного будинку, за вказаною адресою
зареєстровані та проживають ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Однак, відсутність
правовстановлюючого документу на
належну їй частку у спільному майні
подружжя, на її думку, позбавляє її
права на майно яке набуто під час шлюбу
та є спільною сумісною власністю
подружжя.

З огляду на наведене просить суд
визнати за нею право власності на 1/2
частину домоволодіння АДРЕСА_1 та 1/2
частину земельної ділянки, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1, площею
0,0534 га., кадастровий номер :01:001:0208.

В судовому засіданні позивачка - ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала повністю,
просила суд їх задовольнити.

Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, одночасно на адресу суду
надіслав заяву, якою просить суд
розглянути вказаний позов без його
участі, позовні вимоги визнає та не
заперечує проти їх задоволення.

Суд, заслухавши осіб, які брали участь у
справі, дослідивши матеріали справи,
прийшов до висновку, що позовні вимоги
слід задовольнити, з наступних підстав.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому
шлюбі, що підтверджується свідоцтвом
про реєстрацію шлюбу виданого 18.06.1976
року, Херсонським міським відділом
РАГС, актовий запис №200.

Також судом встановлено, що за час
перебування у шлюбних відносинах
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було придбано
домоволодіння АДРЕСА_1, яке належить
відповідачу відповідно до рішення
Суворовського районного суду м.
Херсона від 30.03.2010 року.

Відповідно до державного акту на право
власності на земельну ділянку №343577,
кадастровий номер :01:001:0208, виданий
ОСОБА_2 на підставі рішення сесії
Херсонської міської ради від 09 серпня
2012 року №759 він є власником вказаної
земельної ділянки, площею 0,0534га., що
розташована у АДРЕСА_1.

На сьогоднішній день, сторони, дійти
згоди щодо спільного користування або
поділу зазначеного майна не можуть.

Згідно ст. 60 СК України, майно набуте за
час шлюбу, належить дружині та чоловіку
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один із них не
мав з поважних причин (навчання,
ведення домашнього господарства,
догляд за дітьми, хвороба, тощо)
самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Ст.ст. 63,65 СК України дружина та чоловік
мають рівні права на володіння,
користування і розпорядження майном,
що є об'єктом права суспільної сумісної
власності подружжя, ким
розпоряджаються за взаємною згодою.

Відповідно до ст.325 ЦК України
суб'єктами права приватної власності є
фізичні та юридичні особи.2. Фізичні та
юридичні особи можуть бути власниками
будь-якого майна, за винятком окремих
видів майна, які відповідно до закону
не можуть їм належати.3. Склад,
кількість та вартість майна, яке може
бути у власності фізичних та юридичних
осіб, не є обмеженими.

Відповідно до ст.368 ЦК України спільна
власність двох або більше осіб без
визначення часток кожного з них у праві
власності є спільною сумісною
власністю. 2. Суб'єктами права спільної
сумісної власності можуть бути фізичні
особи, юридичні особи, а також держава,
територіальні громади, якщо інше не
встановлено законом.3. Майно, набуте
подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом. 4.
Майно, набуте в результаті спільної
праці та за спільні грошові кошти
членів сім'ї, є їхньою спільною
сумісною власністю, якщо інше не
встановлено договором, укладеним у
письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 СК України майно,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися
про порядок поділу майна, спір може
бути вирішений судом. При цьому суд
бере до уваги інтереси дружини,
чоловіка, дітей та інші обставини, що
мають істотне значення.

Відповідно до ст. 370 ЦК України
співвласники мають право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
сумісній власності.2. У разі виділу
частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду.3. Виділ частки із майна,
що є у спільній сумісній власності,
здійснюється у порядку, встановленому
статтею 364 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.ст. 60, 61 ЦПК
України, сторони зобов'язані надати
докази та довести ті обставини, які
обґрунтовують їх вимоги і заперечення
та мають значення для справи, крім тих,
які визнаються сторонами, є
загальновідомими та встановлені
рішенням суду.

Враховуючи, що у досудовому порядку
спірне питання не вирішувалось,
доказів про наявність домовленості між
сторонами про поділ майна у інший
спосіб або про існування шлюбного
договору яким би визначався порядок
поділу майна подружжя суду не надано,
суд вважає за можливе, не відступаючи
від засад рівності часток подружжя,
задовольнити позов, виділивши в рівних
частках у власність позивача та
відповідача по ? частини вказаного
нерухомого майна, визнавши за ними
право власності на виділенні частки
вказаного домоволодіння та земельної
ділянки.

Керуючись наведеним та ст. 16, 325, 368, 389, 370,
386,392 ЦК України, ст.ст.60-71,72 СК України,
ст.ст. 10,57-60,88,212-215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю
подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2
домоволодіння АДРЕСА_1 та земельну
ділянку, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, площею 0,0534 га., кадастровий
номер :01:001:0208.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину домоволодіння АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину земельної ділянки, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1, площею
0,0534 га., кадастровий номер :01:001:0208.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частину домоволодіння АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частину земельної ділянки, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1, площею
0,0534 га., кадастровий номер :01:001:0208.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляції в 10-ти
денний строк з дня проголошення
рішення.

СуддяКорецький Д. Б.