Номер справи 623/3827/14-ц
Номер провадження 2/623/1009/2014
РІШЕННЯ

іменем України

02 грудня 2014 року Ізюмський
міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Бєссонової
Т.Д.

за участю секретаря Ноль С.В.

судового розпорядника Максименко Р.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ізюмі справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк»
звернулось до суду з позовною заявою до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
вказує що за кредитним договором № б/н
від 10.08.2006 р. відповідачеві було надано
кредит в розмірі 7000,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Відповідач умов договору належним
чином не виконує та станом на 31.07.2014
року має заборгованість 29799,26 грн., яка
складається з наступного:

- 6377,32 грн. - заборгованість за
кредитом ;

- 21526,74 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов
та правил надання банківських послуг:

- 500 грн. - штраф ( фіксована частина);

- 1395,20 грн. - штраф (процентна
складова)

Просить стягнути з відповідача
заборгованість за кредитним договором
в сумі 29799,26 грн. та покласти на
відповідача витрати пов'язані з
розглядом справи у суді.

В судове засідання представник
позивача не з»явився, подав заяву про
розгляд справи у його відсутності,
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі.(а.с.31, 33)

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з»явився, подав заяву про розгляд
справи у його відсутності, просив
застосувати до спірних правовідносин
строк позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступні факти і відповідні
їм правовідносини.

10.08.2006 року ПАТ КБ«ПриватБанк» та
ОСОБА_2 уклали кредитний договір № б/н,
згідно якого відповідачеві було
надано кредит в розмірі 7000,00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.(а.с.9,10-15)

Відповідно до статті 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (частина
перша статті 1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (стаття 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (частина
перша статті 626 ЦК України).

Визначення поняття зобов'язання
міститься у частині першій статті 509 ЦК
України.

Відповідно до цієї норми зобов'язання -
це правовідношення, в якому одна
сторона (боржник) зобов'язана вчинити
на користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: зміна
умов зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (стаття 610 ЦК
України).

Одним із видів порушення зобов'язання є
прострочення - невиконання
зобов'язання в обумовлений сторонами
строк.

При цьому в законодавстві визначаються
різні поняття як "строк дії договору",
так і "строк (термін) виконання
зобов'язання" (статті 530, 631 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню в цей строк (термін).

Як убачається з матеріалів справи,
сторони встановили як строк дії
договору 12 місяців з моменту
підписання. Якщо на протязі цього
строку жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично лонгується
на той самий строк (пункт 9.12 Умов та
правил надання банківських послуг).

Наслідки прострочення позичальником
повернення позики визначено у статті
1050 ЦК України. Якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 цього Кодексу (частина друга
статті 1050 ЦК України).

Про правові наслідки порушення
зобов'язання боржником йдеться також у
частині першій статті 611, частині
другій - четвертій статті 612 ЦК України,
частині першій, другій статті 220 ГК
України, які передбачають
відповідальність боржника.

Сторони встановили як строк дії
договору, так і строки виконання
зобов'язань зі щомісячним погашенням
платежів, останній з яких у визначеній
сумі підлягав виконанню у строк до 29
квітня 2013 року.

Таким чином, умовами договору
встановлено погашення кредитної
заборгованості та строки сплати
чергових платежів.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови в позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним
строком виконання перебіг позовної
давності починається зі спливом строку
виконання (частина п'ята статті 261 ЦК
України).

Для обчислення позовної давності
застосовуються загальні положення про
обчислення строків, що містяться у
статтях 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної
давності пов'язується не стільки зі
строком дії (припинення дії) договору,
скільки з певними моментами (фактами),
які свідчать про порушення прав особи
(стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення в зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

Судом установлено, що згідно з умовами
кредитного договору позичальник
зобов'язаний здійснювати повернення
кредиту частинами, і щомісяця
сплачувати проценти за користування
кредитом.

Оскільки умовами договору передбачені
окремі самостійні зобов'язання, які
деталізують обов'язок боржника
повернути весь борг частинами та
встановлюють самостійну
відповідальність за невиконання цього
обов'язку, то право кредитора
вважається порушеним з моменту
недотримання боржником строку
погашення кожного чергового платежу, а
отже і початок перебігу позовної
давності за кожний черговий платіж
починається з моменту порушення
строку його погашення.

Як установлено судом ОСОБА_2 перестав
належним виконувати щомісячні
зобов'язання з погашення кредиту та
процентів за користування кредитом, у
зв'язку із чим з 02.10.2006 року у нього
утворилась заборгованість за
кредитним договором. У свою чергу банк
звернувся до суду з позовом до нього
01.10. 2014 року.

Отже, аналізуючи умови договору сторін
і зміст зазначених правових норм, слід
дійти висновку про те, що у разі
неналежного виконання позичальником
зобов'язань за кредитним договором
позовна давність за вимогами кредитора
про повернення кредитних коштів і
процентів за користування кредитом,
повернення яких відповідно до умов
договору визначено періодичними
щомісячними платежами, повинна
обчислюватися з моменту настання
строку погашення кожного чергового
платежу.

Згідно розрахунку заборгованості та
розрахунку штрафів, в порушення
прийнятих на себе зобов»язань ОСОБА_2
не сплачено залишок за кредитом- 6377,32
грн.; заборгованість по процентам за
користування кредитом - 21526,74 грн.; а
також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та
правил надання банківських послуг: 500
грн. - штраф ( фіксована частина); 1395,20
грн. - штраф (процентна складова), а
всього 29799,26 грн. (а.с.6-8)

В зв'язку з тим, що відповідачем не
надано до суду доказів в підтвердження
того, що ним належним чином
виконувалися обов'язки щодо погашення
кредиту, так і щодо суми
заборгованості, суд вважає, що вимоги
позивача щодо стягнення суми
заборгованості є обґрунтованими,
заборгованість підлягає стягненню з
відповідача ОСОБА_2 При цьому суд
виходить з положень частини 3 статті 267
ЦК України і за заявою відповідача
застосовує позовну давність і тому
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню:

- в частині заборгованості за кредитом
в сумі 1423,24 грн.(6377,32 - 4954,08 = 1423,24);

- в частині заборгованості за
процентами в сумі 12483,79 грн. (21526,74 - 9042,95 =
12483,79).

Що стосується вимог позивача про
стягнення судових штрафів, то
відповідно до п. 8.6 Умов та правил
надання банківських послуг при
порушенні клієнтом строків платежів
за грошовим зобов'язанням більш ніж на
120 днів, клієнт зобов»язаний сплатити
банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від
суми позову.

Оскільки фіксована частина штрафу - 500
грн. нараховується після прострочки
клієнтом строку платежу на 120 днів, то
позовні вимоги, в даній частині не
підлягають задоволенню в зв'язку з
пропуском строку позовної давності.

Що стосується процентної складової
штрафу, то вказані вимоги підлягають
частковому задоволенню в сумі 175,38
грн., виходячи з суми заборгованості за
один рік.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10,11, 60, 88,209,212,214-215,218 ЦПК України,
суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Ізюм Харківської області,
ІПН : НОМЕР_1, який зареєстрований в
АДРЕСА_1 на користь Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк»
рах. № 3111 МФО 305299 заборгованість
за кредитним договором № б/н від 10.08.2006
року :

- 1423,24 грн. заборгованість за кредитом;

- 12483,79 грн. заборгованість за
процентами;

- 175,38 грн. заборгованість по штрафам
(процентна складова), а всього 14082,41 грн.
(чотирнадцять тисяч вісімдесят дві
гривні 41 коп.)

В задоволенні інших позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк»
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Ізюм Харківської області,
ІПН : НОМЕР_1, який зареєстрований в
АДРЕСА_1 на користь Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк»
рах. № 0001 МФО 305299 судовий збір 243,60
грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Харківської області через
Ізюмський міськрайонний суд шляхом
подачі у 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя :