Справа № 583/3516/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року Охтирський
міськрайонний суд Сумської області в
складі:

головуючого судді
- Кудіна А.М.

з участю секретаря с/з
- Якубович В.В.

представника позивача
- Корабельської Л.В.

відповідача
- ОСОБА_3

відповідача
- ОСОБА_4

третьої особи
- ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Охтирка
цивільну справу за позовом

Охтирської міської ради до
ОСОБА_4, ОСОБА_3, треті особи на стороні
позивача: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою, визначення порядку
користування земельною ділянкою на
території подвір'я та огорожі та
приведення земельної ділянки у
попередній стан шляхом знесення
самовільно влаштованих парканів, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2014 р. Охтирська міська рада
звернулася з позовом, який згодом було
уточнено, в суд до відповідачів про
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою, визначення порядку
користування земельною ділянкою на
території подвір'я та огорожі та
приведення земельної ділянки у
попередній стан шляхом знесення
самовільно влаштованих парканів,
мотивуючи свої вимоги тим, що в АДРЕСА_1,
на земельній ділянці, яка є власністю
територіальної громади Охтирської
міської ради розташований будинок, в
якому знаходиться чотири квартири: в
квартирі № 1 та № 2 розміщується офіс
комуністичної партії України, в
квартирі № 3 проживає ОСОБА_5, в
квартирі № 4 проживає ОСОБА_6 Будинок за
адресою: АДРЕСА_1 перебуває на балансі
управління житлово - комунального
господарства Охтирської міської ради.
В цій садибі також знаходиться і
будинок АДРЕСА_2, в якому проживають
відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3, і який їм
належить на праві приватної власності
відповідно до рішення Охтирської
міської ради від 21.01.1998 року №36, яким
було передано у приватну власність для
індивідуального будівництва земельну
ділянку за адресою АДРЕСА_2, площею 500
кв. м. з уточненням площі при видачі
державного акту. На виконання ст. 106
Земельного кодексу України щодо
визначення спільних меж Охтирська
міська рада прийняла рішення від 04.11.2009
р. № 881-МР «Про надання згоди на
розроблення містобудівної
документації для внесення змін до
генерального плану міста гр. ОСОБА_4»,
однак на виконання вказаного рішення
відповідачка не розробила технічну
документацію, не узгодила межі
земельної ділянки на місцевості
домоволодіння по АДРЕСА_2. Так,
території подвір'я та городу на
земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1
та АДРЕСА_2, як двір загального
користування, повинен
використовуватись всіма
співвласниками жилих приміщень, так як
реального розподілу меж земельної
ділянки між землекористувачами не
було. Однак відповідачі створюють
перешкоди щодо вільного користування
земельною ділянкою іншими
землекористувачами, зокрема
влаштували огородження (паркан),
встановлення яких з іншими
землекористувачами не узгоджували, що
обмежує право користування земельною
ділянкою інших землекористувачів.
Охтирська міська рада вже зверталася з
позовом до Охтирського міськрайонного
суду Сумської області з проханням
винести рішення про знесення
самовільно влаштованих парканів на
ділянці загального користування і
рішенням Охтирського міськрайонного
суду від 10.05.2012 р., яке було залишено в
силі ухвалою Апеляційного суду
Сумської області від 13.06.2012 р., позовні
вимоги Охтирської міської ради було
задоволено у повному обсязі, а
відповідачів було зобов'язано знести
самовільно встановлені дерев'яні
паркани на території подвір'я
загального користування домоволодінь
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2. 11.04.2013 р. державним
виконавцем паркани на території
загального користування домоволодінь
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, позначені на
генеральному плані під номерами №1, №2,
№3, №4, №5, №6, №7, №8, №9, №10, були
знесені, про що складено акт державного
виконавця. Однак в подальшому ОСОБА_3 на
тому ж самому місці повторно встановив
попередньо знесені дерев'яні паркани.
Не зважаючи на неодноразові
попередження та приписи, направлені
відповідачам комісією з благоустрою
про усунення виявлених порушень,
відповідачі до цього часу порушення в
добровільному порядку не усувають, та
продовжують порушувати права інших
землекористувачів. В зв'язку з цим
Охтирська міська рада і звернулася з
даним позовом, яким просить суд
зобов'язати відповідачів звільнити
територію подвір'я за адресою: АДРЕСА_1
та АДРЕСА_2 від будівельних матеріалів
та сміття, та знести самовільно
збудований ними паркан на території
вказаного подвір'я. а також стягнути
судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник
Охтирської міської ради Корабельська
Л.В. уточнені позовні вимоги підтримала
в повному обсязі, та просила суд
зобов'язати відповідачів звільнити
територію подвір'я за адресою: АДРЕСА_1
та АДРЕСА_2 від будівельних матеріалів
та сміття, та знести самовільно
збудований ними паркан на території
вказаного подвір'я.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнали повністю та пояснили, що ОСОБА_4
є власником житлового будинку по
АДРЕСА_2 на підставі договору
купівлі-продажу від 16.10.1992 року,
розташованого на земельній ділянці,
право власності та користування якою
перейшло до ОСОБА_4 при купівлі
житлового будинку по АДРЕСА_2. Вони
неодноразово зверталися до Охтирської
міської ради про встановлення меж
їхньої земельної ділянки, однак, такі
звернення залишилися поза увагою, тому
вони вважають, що є законними
власниками земельної ділянки за місцем
свого проживання і самостійно
встановили дерев'яні паркани, щоб
відокремити свою територію.
Встановленням паркану права інших
мешканців житлового будинку по АДРЕСА_1
вони ніяким чином не порушують,
оскільки межі землі були визначені
раніше, при укладенні договору оренди
між Охтирською міською радою та ОСОБА_5,
за парканом, який відділяє двір від
огороду немає нічиєї власності
сусідніх власників квартир, а
знаходиться земельна ділянка
приватного домоволодіння АДРЕСА_2, яка
була надана ОСОБА_4 у власність. Крім
того, державний акт на земельну ділянку
у них з 2009 року знаходиться на стадії
виготовлення, однак до цього часу його
не виготовили не з їх вини. Тому просили
відмовити в задоволенні позову,
оскільки Охтирська міська рада в
судовому засіданні не довела, що
вказана земельна ділянка дійсно
належить їй на праві комунальної
власності.

Третя особа по справі - ОСОБА_5 - в
судовому засіданні підтримала позовні
вимоги Охтирської міської ради, так як
дійсно відповідачі перешкоджають
іншим землекористувачам
використовувати земельну ділянку у
відповідності до норм чинного
законодавства, зокрема вони знову
встановили дерев'яні паркани, які вже
одного разу за рішенням суду були
знесені, однак не зважаючи на це
відповідачі знову їх збудували, крім
того по всій земельній ділянці ними
розкидано сміття та будівельні
матеріали.

Суд проаналізував матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, дійшов
висновку, що позов Охтирської міської
ради є обґрунтованим та підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є
власником житлового будинку по АДРЕСА_2
на підставі договору купівлі продажу
житлового будинку від 16.10.1992 року та її
право власності на даний житловий
будинок зареєстроване в КП «Охтирське
МБТІ» у встановленому законом порядку (
а.с.79).

За вказаною вище адресою ОСОБА_4
проживає разом з чоловіком ОСОБА_3

Рішенням виконавчого комітету
Охтирської міської ради № 36 від 21.01.1998
року (а.с. 84) ОСОБА_4 передано у приватну
власність земельну ділянку за адресою
АДРЕСА_2 для індивідуального житлового
будівництва, площею 500 кв.м., з умовою
уточнення площі цієї земельної ділянки
при видачі актів про право приватної
власності на землю, про що відповідачі
в суді не заперечували.

Однак, державний акт на право приватної
власності на земельну ділянку за
вказаною адресою на ОСОБА_4 не видано.

Так, свідок ОСОБА_7, спеціаліст
Управління Держземагентства в
Охтирському районі Сумської області, в
судовому засіданні пояснила, що на
даний час ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не є
власниками земельної ділянки по
АДРЕСА_2.

Відповідно до вимог ст. 125 ЗК України
право власності на земельну ділянку, а
також право постійного користування
та право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Згідно ст. 126 Земельного кодексу
України право власності на земельну
ділянку посвідчується державним актом,
крім випадків, визначених частиною
другою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 Земельного
кодексу України право постійного
користування земельною ділянкою
посвідчується державним актом на
право постійного користування
земельною ділянкою.

За ст. 80 Земельного кодексу України
суб'єктами права власності на землю є:
а) громадяни та юридичні особи - на
землі приватної власності; б)
територіальні громади, які реалізують
це право безпосередньо або через
органи місцевого самоврядування, - на
землі комунальної власності; в)
держава, яка реалізує це право через
відповідні органи державної влади, - на
землі державної власності.

Землі, які належать на праві власності
територіальним громадам сіл, селищ,
міст, є комунальною власністю. У
комунальній власності перебувають усі
землі в межах населених пунктів, крім
земель приватної та державної
власності, а також земельні ділянки за
їх межами, на яких розташовані об'єкти
комунальної власності (ст. 83 ЗК
України).

З огляду на це суд приходить до
висновку, що Охтирська міська рада
Сумської області в даному випадку є
належним позивачем у справі та
правомірно заявила вимоги до
відповідачів, її вимоги заслуговують
на увагу.

Як встановлено судом, на земельній
ділянці за адресою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2
ОСОБА_8 та ОСОБА_4 дійсно самовільно
встановили дерев'яні паркани, про що
відповідачі в суді не заперечували, та
у дворі загального користування також
встановив дерев'яні паркани, які на
схемі до плану домоволодіння за
вказаною адресою позначено під
номерами від 1 до 10 (а.с. 15, 152).

Як вбачається з акту обстеження
території подвір'я житлового будинку
АДРЕСА_1 від 29.10.2014 року житлові будинки
по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 знаходяться на
балансі управління
житлово-комунального господарства
Охтирської міської ради та розташовані
на земельній ділянці спільного
користування (а.с. 152).

Мешканці квартир № 1-4 житлового
будинку АДРЕСА_1 та мешканці житлового
будинку АДРЕСА_2 державних актів на
право власності на земельну ділянку не
мають.

ОСОБА_3 на території подвір'я
загального користування самовільно,
без погодження з балансоутримувачем
житлових будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 і
мешканцями домоволодіння АДРЕСА_1
влаштовано два дерев'яних паркани, які
розділили територію спільного двору на
три частини, чим обмежується доступ
інших мешканців будинків до земельної
ділянки, яка використовуються для
господарських потреб.

Суд вважає, що в даному випадку
відповідачі дійсно порушують права
інших мешканців багатоквартирного
житлового будинку по АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2, так як з матеріалів справи та з
пояснень сторін даних в суді
вбачається, що ОСОБА_3 на території
подвір'я загального користування
встановив паркан без погодження з
балансоутримувачем і мешканцями
зазначеного житлового будинку
дерев'яні паркани.

Посилання відповідачів на те, що при
виникненні у них права власності на
житловий будинок у них нібито виникло
право власності і на земельну ділянку,
судом не можуть бути прийняті до уваги,
оскільки в розумінні ст. 125 ЗК України,
відповідно до якої право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Доводи ОСОБА_3 про те, що з даного
приводу маються рішення судів, а тому з
цієї підстави провадження в даній
справі необхідно закрити не
заслуговують на увагу, так як з наданих
відповідачами судових рішень
вбачається, що вирішувався інший спір.

Таким чином, аналізуючи приведені
докази по справі в їх сукупності та
даючи їм оцінку суд вважає за необхідне
позовні вимоги Охтирської міської ради
задовольнити та зобов'язати
відповідачів знести самовільно
встановлені паркани на території
подвір'я загального користування
домоволодінь АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

Крім того, судом встановлено, чого не
заперечували в судовому засіданні і
самі відповідачі по справі, що на
території вказаного подвір'я
загального користування відповідачами
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 також зберігаються
будівельні матеріали та знаходиться
сміття, яке також заважає вільно
користуватися земельною ділянкою
іншим співмешканцям по АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2, які в даному випадку суд
вважає за необхідне зобов'язати
відповідачів прибрати з території
подвір'я загального користування .

В порядку ст. 88 ЦПК України з
відповідачів необхідно стягнути
судові витрати, понесені Охтирською
міською радою, в розмірі 121 гривень 80
копійок в дольовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Охтирської
міської ради задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_4 та ОСОБА_3
звільнити територію подвір'я за
адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 від
будівельних матеріалів та сміття, та
знести самовільно збудований ними
паркан на території вказаного подвір'я.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
РНОКПП НОМЕР_1, яка проживає за адресою:
АДРЕСА_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який
проживає за адресою: АДРЕСА_2, на
користь Охтирської міської ради (вул.
Жовтнева, 11, м. Охтирка, Сумської
області, 42700) р/р 3528 в ГУ ДКСУ у
Сумській області МФО 837013 код за судові витрати по сплаті судового
збору по 121,80 грн. (сто двадцять одна
гривень 80 копійок) з кожного.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Сумської області
через Охтирський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Охтирського міськрайонного
суду

Сумської області

А.М. Кудін