Справа № 638/4658/14-ц
Провадження № 2/638/3114/14
02.12.2014 Дзержинський районний суд м.
у складі головуючого судді Хайкіна В.М.
при секретарі Шептуха В.М.
з участю судового розпорядника
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом Державного підприємства
«Харківський завод спеціальних машин»
до ОСОБА_2, Дзержинського районного
відділу у м.Харкові Головного
управління ДМС у Харківській області
Державної міграційної служби України
про визнання особи такою, що втратила
право користування койко-місцем у
Позивач в березні 2014 року звернувся до
Дзержинського районного суду м.Харкова
з позовом до ОСОБА_2, Дзержинського
районного відділу у м.Харкові
Головного управління ДМС у Харківській
області Державної міграційної служби
України про визнання особи такою, що
втратила право користування
койко-місцем у гуртожитку.
Зазначені позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що ДП « 110 Харківський
автомобільний ремонтний завод» змінив
найменування на підставі наказу №64 від
20.02.2012 року на ДП «Харківський завод
спеціальних машин», який є
балансоутримувачем гуртожитку, який
знаходиться за адресою: м.Харків,
Відповідач ОСОБА_2 працювала на ДП « 110
Харківський автомобільний ремонтний
завод» поваром та отримала койко-місце
в гуртожитку підприємства. Відповідач
була зареєстрована у гуртожитку
підприємства з 23.11.1979 року, для
тимчасового мешкання. Підставою для
вселення відповідача до гуртожитку
було розпорядження адміністрації за
заявою відповідача по справі.
Представник позивача в судове
засідання не з»явився, надав суду
заяву, в якій підтримав позовні вимоги
в повному обсязі, просив позов
задовольнити, зазначивши, що не
заперечує проти ухвалення заочного
рішення.

Відповідач в судове засідання не
з»явився, причину неявки суду не
повідомив про час і місце судового
засідання повідомлені належним чином
та своєчасно, заперечень проти позову
не надавали.

Зі згоди представника позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням
статті 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши доводи представника
позивача та оцінивши докази,
представлені в матеріалах справи,
встановив наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

ДП « 110 Харківський автомобільний
ремонтний завод» змінив найменування
на підставі наказу №64 від 20.02.2012 року на
ДП «Харківський завод спеціальних
машин», який є балансоутримувачем
гуртожитку, який знаходиться за
адресою: м.Харків, АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2 працювала на ДП « 110
Харківський автомобільний ремонтний
завод» поваром та отримала койко-місце
в гуртожитку підприємства. Відповідач
була зареєстрована у гуртожитку
підприємства з 23.11.1979 року, для
тимчасового мешкання. Підставою для
вселення відповідача до гуртожитку
було розпорядження адміністрації за
заявою відповідача по справі.

Відповідач ОСОБА_2 була звільнена з
підприємства 07.11.2000 року, з цього часу
відповідач не сплачує комунальні
послуги та не мешкає в гуртожитку.
Причини відсутності ОСОБА_2 невідомі та
не є поважними.

Перешкод в користуванні жилим
приміщенням ДП « 110 Харківський
автомобільний ремонтний завод»
відповідачу не чинило. Відповідач
добровільно зизначили собі інше місце
проживання і спірним житловим
приміщенням не користуються понад 6
місяців без поважних причин, місце її
фактичного проживання невідоме.

Відповідно до статті 71 Житлового
Кодексу України у випадку тимчасової
відсутності наймача та членів його сім
"ї житлове приміщення за ним
зберігається на протязі шести місяців.

Згідно статті 2 ЖК України визнання
особи такою, що втратила право
користування житлом вирішується
тільки судом.

Згідно статті 5 ЦПК України, доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

06.08.201 року комісією в складі головного
інженера ОСОБА_3, коменданта гуртожитку
ОСОБА_4. та двох свиків - сусідів ОСОБА_5
та ОСОБА_6 було склаїеяо акт про не
проживання ОСОБА_2 гуртожитку
підприємства з січня 2013 року.

На підставі статті 48 пункту 2 Закону
України „Про власність" власник має
право вимагати усунення всяких
порушень його права.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

З огляду на наведені норми суд
приходить до висновку, що є підстави
для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 212-215, 218, 224-226 ЦПК
України, ст. ст. 71, 72 ЖК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного
підприємства «Харківський завод
спеціальних машин» до ОСОБА_2,
Дзержинського районного відділу у
м.Харкові Головного управління ДМС у
Харківській області Державної
міграційної служби України про
визнання особи такою, що втратила право
користування койко-місцем у гуртожитку
- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що
втратила право користуванням
койко-місцем у будинку АДРЕСА_3 в
м.Харкові.

Забов»язати Дзержинський районний
відділ в м.Харкові Головного
управління ДМС у Харківській області
державної міграційної служби України
анулювати реєстрацію ОСОБА_2, у
гуртожитку за адресою: м.Харків,
АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Харківської області
через Дзержинський районний суд м.
Харкова шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: