Справа № 296/3634/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

заочне

"09" жовтня 2014 р.
м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира
у складі:

головуючого - судді Галасюк Р.А.,

при секретарі Могилевець В.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу,-

В С Т А Н
О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Зазначені вимоги позивача
обґрунтовуються посиланням на те, що
17.02.2014 року між позивачем та
відповідачкою ОСОБА_2 був укладений
Договір про наміри у майбутньому
укласти договір куплі-продажу, що
забезпечується авансом. Відповідно до
розділу 1 пункту 1 Договору позивач
передав відповідачці аванс в розмірі
4350 грн. в рахунок оплати при
купівлі-продажу будинку за адресою:
АДРЕСА_1, який мав придбати за 87000 грн. до
30.03.2014 року.

Однак відповідачка свої зобов»язання
перед позивачем не виконала, в зв»язку
з чим позивач просить стягнути з
відповідачки суму, що дорівнює
вартості завдатку в розмірі 8700
гривень. Крім того позивач просить
стягнути з відповідачки понесені
судові витрати.

Позивач в судове засідання не з»явився,
надав до суду заяву про слухання справи
у його відсутність, позовні вимоги
просив задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не
з»явилася, хоча про час та місце
слухання справи повідомлена належним
чином, про причини неявки суд не
повідомила.

Частиною першою статті 224 Цивільного
процесуального кодексу України
передбачено, що у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Виходячи з вказаної норми Цивільного
процесуального кодексу України та
враховуючи те, що ОСОБА_1 не заперечує
проти заочного розгляду справи, а
ОСОБА_2 було двічі повідомлено про час і
місце судового розгляду у
відповідності до абзацу четвертого
частини п'ятої статті 74 Цивільного
процесуального кодексу України, а
відтак, зважаючи на абзац п'ятий
частини п'ятої цієї ж статті Цивільного
процесуального кодексу України,
вважається, що судовий виклик вручено
їй належним чином, суд прийшов до
висновку про ухвалення заочного
рішення на підставі наявних у справі
доказів.

Судом з'ясовано, що ОСОБА_2 взяла у
ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 4350 грн.,
як завдаток в рахунок-оплати при
купівлі-продажу будинку, що
підтверджується Договором про наміри
від 17.02.2014 р. (а. с. 3).

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 570 ЦК України, якщо не буде
встановлено, що сума сплачена в рахунок
належних з боржника платежів, є
завдатком, вона вважається авансом і
якщо надалі сторонами не укладено
договору купівлі-продажу обумовленого
майна, сплачена сума авансу підлягає
поверненню.

Аванс є доказом, який посвідчує факт
наявності зобов'язання, а також
зараховується в рахунок майбутніх
платежів.

Сторона, яка видала аванс має право
його повернення у випадку невиконання
договору.

Відповідно до ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, відшкодування
збитків та моральної шкоди.

З Договору про наміри від 17 лютого 2014
року вбачається, що ОСОБА_2 прийняла від
ОСОБА_1 аванс за належне їй
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 в
розмірі 4350 грн.

Частиною першою статті 571 Цивільного
кодексу України визначено, що якщо
порушення зобов'язання сталося з вини
боржника, завдаток залишається у
кредитора. Якщо порушення зобов'язання
сталося з вини кредитора, він
зобов'язаний повернути боржникові
завдаток та додатково сплатити суму у
розмірі завдатку або його вартості.

Так як договору купівлі-продажу
домоволодіння між сторонами не
відбулося, з відповідачки слід
стягнути на користь позивача сплачену
ним суму авансу в розмірі 8700 грн.

Доказів на спростування цих обставин
ОСОБА_2 не подала, так само як і не
подала доказів того, що договір
купівлі-продажу будинку про який
йдеться у Договорі про наміри у
майбутньому укласти договір
куплі-продажу, що забезпечується
авансом від 17.02.2014 р. не було укладено з
вини ОСОБА_2

Частиною першою статті 571 Цивільного
кодексу України визначено, що якщо
порушення зобов'язання сталося з вини
боржника, завдаток залишається у
кредитора. Якщо порушення зобов'язання
сталося з вини кредитора, він
зобов'язаний повернути боржникові
завдаток та додатково сплатити суму у
розмірі завдатку або його вартості.

Зважаючи на наведене, суд вважає, що
позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 79
Цивільного процесуального кодексу
України судові витрати складаються з
судового збору та витрат, пов'язаних з
розглядом справи.

Згідно з частиною першою статті 88
Цивільного процесуального кодексу
України передбачено, що стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
у якості відшкодування судових витрат
підлягають стягненню грошові кошти у
розмірі 243,60 грн. (судовий збір).

Керуючись статтями 1 - 4, 7, 8, 10, 11, 15, 18, 57 -
60, 64, 79, 88, 209, 212 - 215, 224 - 226 Цивільного
процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш
И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) грошові
кошти у розмірі 8700 (вісім тисяч сімсот)
грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) у якості
відшкодування судових витрат грошові
кошти у розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене позивачем
до апеляційного суду Житомирської
області через Корольовський районний
суд м. Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
Корольовським районним судом м.
Житомира за письмовою заявою, яка може
бути подана відповідачем протягом
десяти днів з дня отримання ним копії
рішення.

Головуючий суддя
Р. А. Галасюк