Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"08" грудня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

Головуючого-судді
Бартащук Л.П.

при секретарі
Івіній М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Компанії «Євро-Лог
кфт» про стягнення невиплачених при
звільненні працівника грошових коштів
та середнього заробітку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася з позовом
до Компанії «Євро-Лог кфт» з позовом
про стягнення невиплачених при
звільненні працівника грошових коштів
та середнього заробітку в сумі 19 621
грн. 44 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з
07.02.2011 року позивач працювала у
Представництві Компанії «Євро-Лог кфт»
в Україні спочатку на посаді логіста, а
з 23 квітня 2013 року на посаді
генерального директора
представництва.

01.09.2014 року згідно наказу № 164і від
01.09.2014 року вона була звільнена з роботи
на підставі ст. 38 КЗпП України (з
власної ініціативи працівника).

Відповідно до Положення про
Представництво Компанії «Євро-Лог
кфт», головне підприємство - Компанія
надає представництву основні та
оборотні активи та кошти, а
представництво не має права
самостійного ведення господарської
діяльності.

На час звільнення позивача з
Представництва «Євро-Лог кфт» вже
існувала заборгованість перед нею по
виплаті заробітної плати за серпень 2014
року у розмірі 198,32 грн., встановленої
згідно наказу №3 від 27 січня 2014 року.

Крім того, на момент звільнення
позивачці не була виплачена
компенсація за невикористану щорічної
основну відпустку, яка склала, згідно
розрахунку, 9 423,12 грн.

Оскільки мала місце затримка
розрахунків при звільненні, позивачем
було розраховано середній заробіток у
зв'язку з затримкою розрахунку при
звільненні на підставі ст. 116 КЗпП
України.

Посилаючись на ст. 237-1 КЗпП України,
позивач зазначає, що працюючи без
відпустки, вона відчувала моральні
страждання та втратила нормальні
життєві зв'язки, у зв'язку із чим їй
було нанесено моральну шкоду, яка
оцінюється нею в розмірі 10 000 грн..

Вказану моральну шкоду позивач також
просить стягнути з відповідача.

В судове засідання позивач не
з'явилась, проте, від представника
позивача надійшла письмова заява,
згідно якої представник просить
розглядати справу у його відсутність,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, просить позов задовольнити і у
випадку неявки відповідача не
заперечує проти ухвалення заочного
рішення у справі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
судових засідань у справі відповідач
вважається повідомлений судом
належним чином - відповідно до вимог ст.
74 ЦПК України.

Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки, може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи. У разі
участі у справі кількох відповідачів
заочний розгляд справи можливий у
випадку неявки в судове засідання всіх
відповідачів.

За згодою позивача суд ухвалив про
заочний розгляд справи, - на підставі
наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про те, що позов
підлягає частковому задоволенню в з
огляду на наступне.

Згідно з наданими позивачем
доказами, судом встановлено, що 07.02.2011
року ОСОБА_1 була зарахована на посаду
логіста у Представництво Компанії
«Євро-Лог кфт».

З 23 квітня 2013 року ОСОБА_1 приступила до
виконання обов'язків генерального
директора Представництва Компанії
«Євро-Лог КФТ», - відповідно до наказу №
3-1 (а.с. 5).

Наказом № 3 від 27.01.2014 р. внесено зміни
до штатного розпису на 2014 р. та зменшено
розмір посадового окладу на посаді
Генерального директора з 10 690,25 грн. до
198,32 грн., а також з 01.02.2014 р. позивачу
встановлено неповний робочий час - 5
годин на тиждень (а.с. 15).

01.09.2014 року згідно наказу № 164і позивач
була звільнена з роботи за ст. 38 КЗпП
України (з ініціативи працівника) (а.с.
6).

Відповідно до ст. 47 Кодексу законів про
працю, власник або уповноважений ним
орган зобов'язаний в день звільнення
видати працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в статті
116 цього Кодексу.

З довідки від 01.12.2014 року № 301.1-26/22997,
наданої начальником Старокиївського
відділення ПАТ «Укрсоцбанк» клієнту
банка ОСОБА_1, вбачається, що заробітну
плату позивач востаннє отримала 05.08.2014
року, яка виплачена за липень 2014 р.

З цього часу грошові кошти на поточний
(картковий) рахунок позивача не
надходили (а.с. 39).

Отже, право позивачки на отримання
заробітної плати за період роботи з
01.08.2014р. до 01.09.2014р. відповідачем
порушено.

Заборгованість по заробітній платі
складає 198, 32 грн.

Відповідно до ст. 116 Кодексу
законів про працю, при звільненні
працівника виплата всіх сум, що
належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок.

Про нараховані суми, належні
працівникові при звільненні, власник
або уповноважений ним орган повинен
письмово повідомити працівника перед
виплатою зазначених сум.

Згідно п. 2 Порядку обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100
середньомісячна заробітна плата
обчислюється виходячи з виплат за
останні 2 календарні місяці роботи, що
передують події, з якою пов'язана
відповідна виплата. Якщо протягом
останніх двох календарних місяців
працівник не працював, середня
заробітна плата обчислюється виходячи
з виплат за попередні два місяці
робот.

З розрахунку виплат за час
затримки розрахунку при звільненні
убачається, що середньоденна заробітна
плата позивача, згідно вказаному
Порядку, становить 9,22 грн. (196,62 грн. / 43
робочих дня = 9,22 грн.).

Середньомісячна заробітна плата
= 198, 32 грн.

За період часу з дня звільнення
позивача (01.09.2014 р. по 08.12.2014 р., тобто за 3
повних місяців) = 594,96 грн., а також з
01.12.2014 р. по 08.12.2014 р. (день ухвалення
судом рішення) = 9,22 грн. * 5 робочих днів =
46, 10 грн.

Всього за період затримки 594,96 + 46,10
= 641, 06 грн.

Таким чином, заборгованість по
заробітній платі, а також середній
заробіток за час затримки розрахунку
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача, а позовні вимоги в
цій частині - підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 83 Кодексу
законів про працю, у разі звільнення
працівника йому виплачується грошова
компенсація за всі не використані дні
щорічної відпустки, а також додаткової
відпустки працівникам, які мають дітей.

З розрахунку грошової
компенсації за невикористані дні
щорічної відпустки, судом встановлено,
що станом на 31.08.2014 р. мала 61
невикористані календарні дні
відпустки.

Загальна заробітна плата за
період з 01.09.2013 по 01.09.2014 р. становить - 54
839,49 грн. в якому було 355 днів ( без
урахування святкових днів), середня
заробітна плата за 1 робочий день
становить 154,48 грн., відповідно, грошова
компенсація за невикористані 61 дні
щорічної відпустки позивача складає 9
423,12 грн.

За таких обставин, вимога
позивача про стягнення грошової
компенсації за невикористані нею дні
щорічної відпустки в сумі 9 423, 12 грн.
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 237-1 Кодексу
законів про працю, відшкодування
власником або уповноваженим ним
органом моральної шкоди працівнику
провадиться у разі, якщо порушення його

законних прав призвели до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя.

Моральну шкоду у розмірі 10 000,00
грн. позивач обґрунтовує моральним
стражданням внаслідок порушення її
законного права на відпочинок,
ігноруванням її прав тощо.

Проте, жодних доказів на
підтвердження того, що вона зверталася
з заявою про надання відпустки, відмови
роботодавця у задоволенні її заяви
тощо, позивач не надала, як і не надала
доказів моральних чи фізичних втрат.

Відповідно до ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Оскільки обставини, на які
посилається позивач як на підставу для
вимоги про стягнення моральної шкоди в
сумі 10 000 грн., є недоведеними, у
задоволенні вимоги про стягнення
моральної шкоди слід відмовити.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
якщо позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Якщо позивач при подачі позову
була звільнена від сплати судових
витрат, судові витрати стягуються зі
сторони, не на користь якої ухвалено
рішення в дохід держави.

Відповідно до Закону України
«Про судовий збір», позивач була
звільнена від оплати судового збору.

Отже, судовий збір пропорційно до
задоволеної частини вимог слід
стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 47, 49, 83, 116, 237-1 Кодексу
законів про працю України, ст. ст. 10, 11,
57-61, 79, 88, 208-209, 212-215, 218, 222, 223, 224-226, 294 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Компанії
«Євро-Лог кфт» про стягнення
невиплачених при звільненні
працівника грошових коштів та
середнього заробітку - задовольнити
частково.

Стягнути з Компанії «Євро-Лог кфт» на
користь ОСОБА_1 суму невиплаченої
заробітної плати за серпень 2014 року в
сумі 198, 32 грн., компенсацію
невикористаної щорічної основної
відпустки в сумі 9 423, 12 грн., середній
заробіток за час затримки розрахунку в
сумі 641, 06 грн., а всього стягнути 10 262
грн. 50 коп.

Стягнути з Компанії «Євро-Лог
кфт» в дохід держави судовий збір в
сумі 243 грн. 60 коп.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
про стягнення моральної шкоди -
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду міста Києва через
Дніпровський районний суд міста Києва
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення, а учасниками судового
розгляду, які брали участь у справі,
проте, не були присутні під час
проголошення рішення у судовому
засіданні, - протягом 10 днів з дня
отримання копії рішення.

СУДДЯ: