Ухвала

іменем україни

21 листопада 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Кузнєцов В.О., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Печерського районного суду м. Києва від
01 жовтня 2014 року та ухвалу колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду м. Києва від
04 листопада 2014 року у справі за заявою
ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення
Печерського районного суду м. Києва від
18 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Міністерства юстиції
України, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
про визнання факту поширення
недостовірної інформації та
зобов'язання спростувати дану
інформацію,

в с т а н о в и в:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із заявою про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення
Печерського районного суду м. Києва від
18 грудня 2013 року у вищезазначеній
справі.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 01 жовтня 2014 року, залишеною
без змін ухвалою колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду м. Києва від 04
листопада 2014 року, у задоволені заяви
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати ухвалені у справі судові
рішення та передати справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судами попередніх інстанцій норм
процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження у
справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановленні в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Залишаючи заву без задоволення суди
виходили із того, що обставини, на які
посилається позивач як на нововиявлені
не є такими, оскільки постанова
Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 квітня 2014
року стосується суті і змісту
інформації, яку позивач просив
спростувати як недостовірну, однак на
підставі ст. 277 ЦК України така
інформація не може бути предметом
судового захисту.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних ухвал не дають підстав
для висновку, що судами першої та
апеляційної інстанцій при розгляді
справи допущено порушення норм
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 338 - 342 ЦПК України як підстави для
скасування рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення
Печерського районного суду м. Києва від
18 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Міністерства юстиції
України, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
про визнання факту поширення
недостовірної інформації та
зобов'язання спростувати дану
інформацію.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних
В.О. Кузнєцов

і кримінальних справ