Справа № 686/699/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2014

Хмельницький міськрайонний суд в
складі :

головуючої - судді Порозової І.Ю.

секретаря Гарячої Д.А.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Хмельницькому справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в своїх та в інтересах
ОСОБА_3, з участю служби у справах дітей
Хмельницької міської ради про
звернення стягнення на предмет іпотеки
та виселення,

ВСТАНОВИВ
:

В січні 2014 року ПАТ КБ «Приват Банк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1
про звернення стягнення на предмет
іпотеки - будинок по АДРЕСА_1 та
виселення відповідачів, що проживають
у вказаному будинку, посилаючись на те,
що ОСОБА_3 не виконує свої зобов'язання
за договором кредиту від 20.04.2007 року та
станом на 27.08.2013 року допустив
заборгованість в сумі 140 486,64 євро.

В ході розгляду справи, 20.06.2014 року до
участі у справі в якості
співвідповідача залучено ОСОБА_2 в
своїх та в інтересах ОСОБА_3 та службу у
справах дітей Хмельницької міської
ради, в якості третьої особи та 29.09.2014
року позивач уточнив позовні вимоги
щодо залучених відповідачів.

В судовому засіданні представник
позивача наполягає на задоволенні
позову.

Представник відповідачів ОСОБА_4
проти позову заперечила, оскільки
вважає, що банком не доведено наявність
заборгованості, зазначеної в позовній
заяві, предметом іпотеки користується
малолітня дитина, а відповідно до
Закону України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» таке звернення
стягнення заборонено.

Представник третьої особи, служби у
справах дітей Хмельницької міської
ради, проти позову заперечує.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення позову,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 20.04.2007 року
ОСОБА_1 уклав з ЗАТ КБ «Приватбанк»
кредитний договір №HMVPGA00007316 за яким
отримав кредит в сумі 125000 Євро, трьома
траншами, 56 150 євро, 65 840євро та 3010 євро. В
забезпечення виконання умов
кредитного договору ОСОБА_3, того ж дня,
передав в іпотеку банку, належний йому
на праві власності житловий будинок
загальною площею 131,7 кв.м., що
розміщений по АДРЕСА_1.

Свої зобов'язання за договором кредиту
позичальник не виконує належним чином
та допустив заборгованість, яка станом
на 27.08.2013 року становить 140 486,64євро, з
яких 108 992,71 євро заборгованість за
кредитом, 20326,96 євро заборгованість по
відсотках, 5714,06 євро заборгованість з
комісії, 5452,91 євро заборгованість по
пені.

Вказані обставини підтверджуються:
кредитним договором від 20.04.2007 року;
договором іпотеки від 20.04.2007 року;
заявами на видачу готівки від 28.09.2007
року, 09.07.2007 року, 20.06.2007 року,
розрахунком заборгованості, вимогою
про усунення порушень, поясненнями
сторін в судовому засіданні.

Відповідно до ст.1054 ЦК України "За
кредитним договором банк, або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язуються надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти".

Відповідно до ст. 589, ч.1 ст. 590, ч.1 ст. 591
ЦК України:

У разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави.

За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку з пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Звернення стягнення на заставлене
майно здійснюється за рішенням суду,
якщо інше не встановлено договором.

Реалізація предмета застави, на який
звернено стягнення, провадиться шляхом
його продажу з публічних торгів, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ст. 39 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання
боржником основного зобов'язання
Іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Одночасно з рішенням про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд за
заявою іпотекодержателя вправі
винести рішення про виселення
мешканців, якщо предметом іпотеки є
житловий будинок або житлове
приміщення.

Звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення є підставою для виселення
всіх мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Виселення проводиться
у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.1 ст.1 Закону України
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», що набрав чинності 7 червня 2014
року, не може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) нерухоме
житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із статею4
Закону України "Про заставу" та/або
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України "Про іпотеку", якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що: таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно; загальна площа
такого нерухомого житлового майна
(об'єкта незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна) не
перевищує 140 кв. метрів для квартири та
250 кв. метрів для житлового будинку.

Згідно з статтею 3 цього Закону він
набирає чинності з дня його
опублікування та втрачає чинність з
дня набрання чинності законом, який
врегульовує питання особливостей
погашення основної суми
заборгованості, вираженої в іноземній
валюті, порядок погашення (урахування)
курсової різниці, що виникає у
бухгалтерському та/або податковому
обліку кредиторів та позичальників, а
також порядок списання пені та штрафів,
які нараховуються (були нараховані) на
таку основну суму заборгованості.

Як встановлено судом, будинок по
АДРЕСА_1, загальною площею131,7 кв.м.,
використовається ОСОБА_3 та його сім'єю
для проживання, іншого нерухомого
майна у власності
позичальника-іпотекодавця немає. Ці
обставини підтверджуються випискою із
домової книги, довідкою управління
організаційно-інформаційної роботи
виконавчого комітету Хмельницької
міської ради від 07.11.2014 року, довідкою
БТІ м.Хмельницького від 27.11.2014 року та
інформаційною довідкою з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
від 05.11.2014 року.

На час розгляду справи Закон України
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» не втратив чинності, а отже у
відповідності до ст.5 Цивільного
кодексу України підлягає застосуванню
при вирішення даної цивільної справи.

Керуючись ст.ст.11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, 525, 526, 549, 550, 551, 1048, 1049, 1050, 1054, 589,
ч.1 ст. 590, ч.1 ст. 591 ЦК України; ст.ст. 5, 39
Закону України «Про іпотеку», суд

В И Р І Ш И В
:

Публічному акціонерному товариству
«Комерційний банк «Приватбанк» в
позові до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в своїх та в
інтересах ОСОБА_3 про звернення
стягнення на предмет іпотеки та
виселення відмовити.

На рішення може бути подано
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

копія вірна

суддя підпис