Номер провадження 2/754/3739/14
Справа №754/6610/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

03.12.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого судді Клочко
І.В.

за участю секретаря
Ліщитович К.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного
майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя. Свої позовні вимоги
обґрунтовує тим, що позивач з 20.11.1987
року перебуває у шлюбі з ОСОБА_2, за час
перебування у шлюбі позивачем та
відповідачем було набуто спільне
майно, а саме: квартира АДРЕСА_1, що
складається з трьох кімнат, загальною
площею 58 кв.м, гаражний бокс НОМЕР_3 в
ГБК «Автокооператив Десна» по вул.
Волкова, 3а, в м. Києві. Оскільки,
подружжя тривалий час проживає окремо,
а відповідач не надає згоди на
добровільний поділ спільного майна
подружжя, ОСОБА_1 був змушений
звернутися до суду.

14.08.2014 року в судовому засіданні
представник позивача подав заяву про
збільшення розміру позовних вимог, в
якій просить визнати спільною сумісною
власністю подружжя наступне майно:
квартиру АДРЕСА_1, яка складається з
трьох кімнат, гаражний бокс НОМЕР_3 в
ГБК «Автокооператив Десна» по вул.
Волкова, 3А, в м. Києві та земельну
ділянку площею 0,06га з садовим будинком
площею 56кв.м, що розташована в АДРЕСА_2
та поділити вказане спільне майно
подружжя, виділивши у власність по ?
частині даного майна кожному з
подружжя.

03.12.2014 року представник позивача подав
заяву про уточнення позовних вимог, в
якій зазначено, визнати спільною
сумісною власністю подружжя наступне
майно: квартиру АДРЕСА_1, яка
складається з трьох кімнат, загальною
площею 58 кв.м, майнові права на
паєнакопичення у сумі 200,00 грн на
гаражний бокс НОМЕР_3 в ГБК
«Автокооператив Десна» по вул. Волкова,
3А, в м. Києві та земельну ділянку площею
0,06га з садовим будинком площею 56кв.м,
що розташована в АДРЕСА_2 та поділити
вказане спільне майно подружжя,
виділивши у власність по ? частині
даного майна кожному з подружжя.

В судовому засіданні представник
позивача та позивач уточнені позовні
вимоги підтримали та просили
задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач та її представник проти
позовних вимог заперечували та просили
поділити майно набуте подружжям за час
шлюбу, а саме: виділивши відповідачу
квартиру та гаражний бокс, а позивачу
земельну ділянку з садовим будинком на
ній. Також відповідач в судовому
засіданні пояснила, що їх спільний син -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, має психічне
захворювання, а тому потребує більшої
уваги, окремої кімнати, значних
матеріальних затрат, при цьому,
посилалася на ст. 70 СК України та
просила врахувати даний факт при
поділі спільного майна подружжя.

Вислухавши пояснення позивача та його
представника, відповідача, його
представника, вивчивши наявні в
матеріалах справи докази, судом
встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про шлюбу, шлюб
між сторонами був укладений 20.11.1987 року
(а.с.13).

Від шлюбу сторони мають двох дітей:
ОСОБА_3, 1989 року народження та ОСОБА_4, 1998
року народження.

Згідно з довідкою Територіального
медичного об'єднання «Психіатрія» у м.
Києві, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено
діагноз: шизофренія, параноїдна форма,
епізодичний тип перебігу з неповною
ремісією, апато-дисоціативний дефект,
що формується.
Галюцинаторно-параноїдний синдром
(а.с.41).

Відповідно до довідки МСЕК №0414318 від
12.11.2014 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, має
другу групу інвалідності (а.с.84).

Відповідно до договору купівлі-продажу
від 06.09.2000 року ОСОБА_2 придбала
квартиру, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.42).

Згідно з довідкою форми №3, в квартирі
по АДРЕСА_1, зареєстровані ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с.20).

Відповідно до копії свідоцтва про
право власності на нерухоме майно від
26.09.2008 року, власником садового будинку,
(двоповерхового), що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2, є ОСОБА_2, що також
підтверджується державним актом на
право власності на земельну ділянку
серія ЯЕ №912044 (а.с.56, 40).

Згідно довідки ГБК «Десна», ОСОБА_2 є
членом ГБК «Десна», де вона купила
гаражний бокс НОМЕР_3, що розташований
по вулиці Космонавта Волкова, 4А в м.
Києві. По гаражу НОМЕР_3, 20.05.2004 року
сплачено пайовий внесок в розмірі 200
грн та експлуатаційний внесок в
розмірі 400 грн (а.с.72).

В матеріалах справи міститься довідка
з Державної установи «Український
медичний центр спортивної медицини
Міністерства охорони здоров'я України»
від 10.11.2014 року видана ОСОБА_2, в якій
зазначено, що заробітна плата
останньої за шість місяців складає
13606,13 грн (а.с.69).

Аналізуючи встановлені по справі
обставини в їх сукупності, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України,
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Таке ж положення містить і норма статті
368 ЦК України.

Відповідач в судовому засіданні
зазначила, що їх син хворіє на тяжкий
психічний розлад, в зв'язку з чим
потребує більшої уваги, значних
матеріальних затрат, окремої кімнати, є
непрацездатним, також повністю на її
забезпеченні знаходиться неповнолітня
донька, а позивач не надає жодної
матеріальної допомоги, в зв'язку з чим,
просила суд визначити їй та її дітям
більшу частку у спільному майні
подружжя. Однак, суд не може погодитися
з даними вимогами, оскільки частиною 3
ст. 70 СК України, передбачено умову, за
якою частка майна дружини, чоловіка
може бути збільшена. А в судовому
засіданні відповідачем та її
представником не доведено факт, що
розмір аліментів, які отримують діти,
недостатній для забезпечення їх
фізичного, духовного розвитку та
лікування.

Статтями 69, 70 СК України, передбачено,
що дружина і чоловік мають право на
поділ майна, що належить їм на праві
спільної сумісної власності. У разі
поділу такого майна, частки майна
дружини та чоловіка є рівними.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 11 від 21.12.2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», вирішуючи
спори між подружжям про майно,
необхідно встановлювати обсяг спільно
нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання. Спільною сумісною
власністю подружжя, що підлягає поділу
(статті 60, 69, ч. З ст. 368 ЦК), відповідно до
частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які
види майна, за винятком тих, які згідно
із законом не можуть їм належати
(виключені з цивільного обороту),
незалежно від того, на ім'я кого з
подружжя вони були придбані чи внесені
грошовими коштами, якщо інше не
встановлено шлюбним договором чи
законом.

Спільною сумісною власністю подружжя,
зокрема, можуть бути: квартири, жилі й
садові будинки; земельні ділянки та
насадження на них, продуктивна і робоча
худоба, засоби виробництва,
транспортні засоби; грошові кошти,
акції та інші цінні папери,
паєнакопичення в житлово-будівельному,
дачно-будівельному,
гаражно-будівельному кооперативі;
грошові суми та майно, належні подружжю
за іншими зобов'язальними
правовідносинами.

Враховуючи положення ч.1 ст. 70 СК
України, суд вважає за необхідне в
порядку поділу майна визнати за
позивачем та відповідачем право
власності на 1/2 частину наступного
майна: спірної квартири, земельної
ділянки, що розташована в АДРЕСА_2,
садового будинку під АДРЕСА_2.

Однак, суд приймає до уваги, інтереси
неповнолітньої дочки - ОСОБА_4 та сина -
ОСОБА_3, який хворіє на тяжку хворобу та
є інвалідом 2 групи, а також те, що діти
проживають з відповідачем та
знаходяться на повному її утриманні, а
тому у задоволенні позовних вимог щодо
поділу майнових прав на паєнакопичення
на гаражний бокс НОМЕР_3 в ГБК
«Автокооператив Десна» - відмовляє.

Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає
необхідним стягнути з відповідача на
користь позивача витрати по сплаті
судового збору в розмірі 3410,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.
331, 368 ЦК України, ст. ст. 60, 69, 70, 71 СК
України, Постанова Пленуму Верховного
суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», ст.ст. 60, 88,
212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя -
задовольнити частково.

Визнати трикімнатну квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 56,6кв.м, житловою
площею 39,6кв.м; земельну ділянку площею
0,06га, що розташована в АДРЕСА_2; садовий
будинок, що розташований в АДРЕСА_2,
загальною площею 56,0кв.м - спільною
сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 до
ОСОБА_2.

В порядку поділу майна визнати за
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІННОМЕР_2, право
власності на ? частину наступного
майна:

- трикімнатної квартири АДРЕСА_1,
загальною площею 56,6кв.м, житловою
площею 39,6кв.м;

- земельну ділянку площею 0,06га, що
розташована в АДРЕСА_2;

- садового будинку під АДРЕСА_2,
загальною площею 56,0кв.м

В порядку поділу майна визнати за
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, право власності на
? частину наступного майна:

- трикімнатної квартири АДРЕСА_1,
загальною площею 56,6кв.м, житловою
площею 39,6кв.м;

- земельну ділянку площею 0,06га, що
розташована в АДРЕСА_2;

- садового будинку під АДРЕСА_2,
загальною площею 56,0кв.м

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати в розмірі 3410 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду міста Києва через
Деснянський районний суд міста Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подачі
апеляційної скарги.

Головуючий