Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №296/3332/12-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року апеляційний суд
Житомирської області в складі:

головуючого - судді
Миніч Т.І.,

суддів:
Трояновської Г.С.,

Павицької
Т.М.,

при секретарі судового

засідання
Ковальській Я.В.,

з участю представника
банку

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Житомирі
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк»

на рішення Корольовського районного
суду м.Житомира від 09 липня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» про
визнання договору кредиту недійсним,
за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
звернення стягнення на майно та за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» про
визнання договору застави недійсним,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2012 року ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернувся до суду з
позовом. Просив в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ ZRZ0AK00123711, укладеним 04.04.2007 року між ЗАТ
КБ «ПриватБанк» (правонаступником
якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_3,
в сумі 17450,69 доларів США звернути
стягнення на автомобіль «Шевролет
Лачетті», д/н НОМЕР_1, оскільки
позичальник умов вказаного кредитного
договору не виконує.

У вересні 2012року ОСОБА_3 також
звернулась до суду з позовом. Просила
визнати недійсним кредитний договір. В
обґрунтування позову зазначала, що
04.04.2007 року між нею та ЗАТ КБ
«ПриватБанк» (правонаступником якого є
ПАТ КБ «ПриватБанк») було укладено
кредитний договір №ZRZ0AK00123711, за умовами
якого вона отримала від банку кредит в
розмірі 13286,65 доларів США на придбання
автомобіля «Шевролет Лачетті», д/н
НОМЕР_1. Вважала, що її як споживача
кредитних послуг введено в оману щодо
істотних умов договору, оскільки
фактично кошти вона не отримала.

Зазначені позови об"єднані в одне
провадження.В ході розгляду справи в
якості співвідповідача було
притягнуто ОСОБА_4

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із зустрічним позовом. Просив
визнати недійсним договір застави
№ZRZ0AK00123711, укладений 04.04.2007 року між ЗАТ
КБ «ПриватБанк» правонаступником
якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_3
На підставі цього договору в якості
забезпечення виконання кредитного
договору ОСОБА_3 було передано в
заставу придбаний за спільні кошти
автомобіль «Шевролет Лачетті», д/н
НОМЕР_1. Проте, він як чоловік
заставодавця згоди на укладення такого
договору не надавав.

Рішенням Корольовського
районного суду м.Житомира від 09 липня
2014 року ОСОБА_3 відмовлено в позові до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» про
визнання договору кредиту недійсним.
Публічному акціонерному товариству
комерційний банк «ПриватБанк»
відмовлено в позові до ОСОБА_3, ОСОБА_4
про звернення стягнення на майно. Цим
же рішенням в задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» про визнання
договору застави недійсним відмовлено
за безпідставністю.

У поданій апеляційній скарзі
Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк» просить
скасувати зазначене рішення в частині
вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про
звернення стягнення на предмет застави
та ухвалити в цій частині нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі. На думку апелянта,
рішення суду першої інстанції в
оскаржуваній частині постановлено з
порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Розглянувши справу в межах
доводів, викладених в апеляційній
скарзі, суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, виходячи
з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
04.04.2007 року між ОСОБА_3 та ЗАТ КБ
«ПриватБанк» (правонаступником якого є
ПАТ КБ «ПриватБанк») було укладено
кредитний договір, за умовами якого
позичальник отримала від банку кредит
в розмірі 13286,65 доларів США на придбання
автомобіля «Шевроле Лачетті», р.н.
НОМЕР_1 (а.с.4-8,9-14).

Кредитний договір забезпечений
заставою вказаного вище автомобіля
(а.с.45-48). На передання у заставу
транспортного засобу, що перебуває у
спільній власності, надано згоду
чоловіка заставодавця ОСОБА_4 (а.с.48).

І кредитний договір, і договір
застави є чинними.

Рішення суду в частині вимог про
визнання недійсними кредитного
договору та договору застави сторонами
не оскаржується. Тому його законність в
цій частині апеляційним судом не
перевіряється.

Відмовляючи в позові Банку про
звернення стягнення на предмет
застави, суд виходив з того, що предмет
застави вже реалізується Банком на
підставі виконавчого напису.

Проте, з такими висновками суду
погодитись неможливо, оскільки вони не
вмотивовані та не підтверджені
доказами.

Згідно зі ст.526 ЦК зобов"язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Разом з тим, як свідчить розрахунок
заборгованості, позичальник ОСОБА_3
умов кредитного договору не
виконувала, внаслідок чого утворилась
заборгованість в загальній сумі 17450,69
долларів США, що еквівалентно 139256,51
грн., в тому числі: 10898,8 долларів США -
заборгованість за кредитом, 3592,36
долларів США - заборгованість за
відсотками, 539,40 долларів США -
заборгованість з комісії, 2420,13 долларів
США - пені (а.с.40-41).

В силу застави, згідно зі ст.572 ЦК
кредитор (заставодержатель) має право у
разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов"язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом.

Частиною першою ст.20 Закону України
„Про заставу" передбачено, що
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, якщо в момент настання терміну
виконання зобов"язання, забезпеченого
заставою, воно не буде виконано, якщо
інше не передбачено законом чи
договором.

Оскільки позичальник і заставодавець
ОСОБА_3 заборгованість за кредитним
договором не погасила, то Банк набув
права на звернення стягнення на
предмет застави - автомобіль „Шевроле
Лачетті" і його вимоги є
обгрунтованими.

Згідно зі ст.25 Закону України „Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження в рішенні
суду зазначається спосіб реалізації
предмета забезпечувального обтяження
шляхом проведення публічних торгів або
із застосуванням однієї з процедур,
передбачених ст.26 цього Закону,
положеннями якої передбачено такий
спосіб звернення стягнення на предмет
застави як продаж обтяжувачем предмета
забезпечувального обтяження шляхом
укладення договору купівлі-продажу з
іншою особою-покупцем.

Можливість звернення стягнення на
заставне майно та спосіб, обраний
Банком, не протирічать умовам договору
застави, погодженими сторонами
(п.п.15.7.3,24).

За наведених обставин рішення суду в
оскаржуваній частині підлягає
скасуванню, з ухваленням нового - про
задоволення позову Банку.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,309,313,314,316ЦПК
України, суд, - в и р і ш и в:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задоволити.

Скасувати рішення Корольовського
районного суду м.Житомира від 09 липня
2014 року в частині вимог про звернення
стягнення на предмет застави,
ухваливши в цій частині нове рішення.

Позов задоволити. В рахунок
погашення заборгованості ОСОБА_3 перед
Публічним акціонерним товариством
комерційний банк «ПриватБанк» за
кредитним договором в загальній сумі
17450,69 долларів США, що еквівалентно
139256,51 грн., в тому числі: 10898,8 долларів
США - заборгованість за кредитом, 3592,36
долларів США- заборгованість за
відсотками, 539,40 долларів США -
заборгованість з комісії, 2420,13 долларів
США - пені,- звернути стягнення на
предмет застави - автомобіль „Шевроле
Лачетті", легковий-седан-В, 2007 року
випуску, р.н.НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_2,
належний ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві
спільної власності, шляхом надання
права Банку укласти від імені
співвласників договору
купівлі-продажу та зняти транспортний
засіб з реєстраційного обліку в
органах ДАІ з початковою ціною
предмета застави на рівні, не нижчому
за звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб"єктом
оціночної діяльності під час
проведення продажу автомобіля.

Стягнути на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 1393
грн.56 коп. понесених банком судових
витрат в рівних частках по 696 грн.28 коп.
з кожного.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: