Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Дмитренко А. М.
,

при секретарі - Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Білій Церкві залі
суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним
позовом мотивуючи тим, що з 16.10.2001 року
перебуває з відповідачем в
зареєстрованому шлюбі, від якого дітей
не мають, спільне життя з відповідачем
не склалося, між ними почали виникати
сварки, непорозуміння, вони втратили
почуття любові та поваги один до
одного, більше 10 років вони не
проживають разом, шлюбні відносини
фактично припинені, примирення між
ними неможливе, а тому вона просить суд
шлюб між ними розірвати.

В судове засідання позивач не
з»явилася, але в позовній заяві
викладено клопотання позивача щодо
розгляду справи без її участі.

Представник відповідача позов визнала,
щодо розірвання шлюбу не заперечує.

За п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Так, судом встановлено, що сторони по
справі з 16.10.2001 року перебувають в
зареєстрованому шлюбі, від якого дітей
не мають, що стверджується копією
свідоцтва про шлюб, поясненнями
представника відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з
подружжя має право припинити шлюбні
відносини, примушування до припинення
шлюбних відносин чи до їх збереження є
порушенням права дружини, чоловіка на
свободу та особисту недоторканність.

Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
бере до уваги наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда чи інші
обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони тривалий
час проживають окремо, спільного
господарства не ведуть, наміру
зберігати сім'ю не мають, майнові спори
між ними відсутні.

Враховуючи те, що збереження шлюбу
можливе тільки на почуттях взаємної
любові та поваги, взаєморозуміння та
взаємодопомоги, що є морально-правовою
основою шлюбу, при наявності бажання
обох сторін, суд вважає за можливе шлюб
між сторонами розірвати, оскільки за
таких обставин подальше збереження
шлюбу суперечило б інтересам обох
сторін.

У зв'язку з реєстрацією шлюбу прізвищ
сторони не змінювали.

Керуючись ст.ст. 24,56, 110, 111, 112,113 СК
України, ст.ст.10, 60, 79, 88, 174,
212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 16 жовтня 2001 року у
виконкомі Узинської міської ради
Білоцерківського району Київської
області, актовий запис № 56, - розірвати.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя А. М. Дмитренко