Р І Ш Е Н Н Я

ІMEHEM УКРАЇНИ

(заочне)

11.11.2014 р. Дзержинський районний суд м.
Харкова в складі:

головуючого судді -
Шестака О.І.,

за участю секретаря -
Зайцевої В.Г.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_7 ОСОБА_1 Михайлiвни до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:

04.08.2014 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2, в якому просила
стягнути з відповідача на її користь
аліменти на утримання неповнолiтньої
дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твредiй
грошовiй сумi в розмiрi 1000 грн. щомiсячно
з моменту звернення до суду з позовом.

В обґрунтування вказаної вимоги
вказала, що 01.09.2012 р. мiж нею i
відповідачем був укладений шлюб,
зареєстрований Дзержинським вiддiлом
державної реєстрації актiв цивільного
стану реєстраційної служби ХМУЮ, про що
в книзi реєстрації актiв про одруження
вчинено запис № 187604. Вiд шлюбу мають
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 З 09.06.2013 р. по
12.10.2013 р. вони з відповідачем не
проживали разом, оскiльки останнiй пiшов
з родини, грошима вiн не допомагав анi
позивачцi, анi їх дитинi. З 13.10.2013 р. по
01.03.2014 р. вони знову почали проживати
разом, але знов не порозумілись i ОСОБА_2
покинув родину i переїхав жити до своїх
батькiв. З 01.03.2014 р. позивачка з дітьми
(вiд першого шлюбу вона має доньку
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 р.н.) переїхала до
своєї матерi, де i мешкає на теперiшнiй
час.

ОСОБА_1 вказує, що вона самостійно,
власними силами, намагається
матеріально забезпечити, доглядати i
виховувати неповнолiтнiх дітей, а також
виконувати всi iншi обов'язки, покладенi
на неї законом i необхiднi для належного
утримання дитини. Вiдповiдач
добровiльно сплачувати кошти на
утримання своєї неповнолiтньої дитини
відмовляється, з моменту припинення
проживання разом, матеріально своїй
дитинi не допомагає, не виконує жоден iз
тих обов'язкiв, що покладенi на нього
законом як на батька. На момент
звернення до суду з позовом, мiж нею i
відповідачем не досягнуто згоди з
приводу приводу способу виконання ним
свого обов'язку утримання
неповнолiтньої дитини.

Свої вимоги щодо стягнення алiментiв в
твердiй грошовiй сумi позивачка
обґрунтовує, посилаючись на ст.ст. 181, 184,
182 СК України, п.п. 15, 17 Постанови Пленуму
«Про застосування судами окремих норм
Сiмейного кодексу України при розглядi
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення алiментiв» вiд 15.05.2006 р. № 3, i
вказує, що до обставин, якi надають суду
повноваження визначити розмiр алiментiв
в твердiй грошовiй сумi, належать
випадки, коли платник алiментiв має
нерегулярний, мінливий дохiд, частину
доходу одержує в натурi, а також за
наявностi інших обставин, що мають
iстотне значення. Вiдповiдач же, вказує
позивачка, на даний час має
нерегулярний дохiд, оскiльки працює в
службi таксi «Любимое», це не дає
можливостi визначити розмiр частки вiд
його заробiтку, який можливо офіційно
пiдтвердити. Тому позивачка просить
стягнути з відповідача аліменти в
твердiй грошовiй сумi в розмiрi 1000 грн.
щомiсячно, обсяг яких, на її думку, є тим
мінімально необхiдним для утримання i
виховання неповнолiтньої дитини.

10.10.2014 р. ОСОБА_2 до суду було подано
спростування фактiв за позовною заявою
про стягнення алiментiв на утримання
неповнолiтньої дитини позивачки ОСОБА_1
вiд 04.08.2014 р. Вiдповiдач вказує, що пiти з
родини був змушений через неадекватну
поведінку колишньої тещi, однак, в
перiод з 09.06.2013 р. по 12.10.2013 р. доки жив у
своїх батькiв, вiн купував дитинi
найнеобхiднiше i в кiнцi робочого дня
їздив побачитися з дочкою. Позивачка не
завжди це дозволяла, але коли
дозволяла, вони гуляли, доки позивачка
з дитиною не уходили додому.

Вiдповiдач зазначає, що використовуючи
всi можливi варiанти зберегти родину,
вони з позивачкою зняли квартиру. З
13.10.2014 р. вони знову стали жити разом. За
спільною згодою було вирішено, що це їх
остання спроба зберегти родину, i я кщо
вона не вдасться, це буде кінцевий
розрив з наступним розлученням. Однак i
на зйомнiй квартирi у них з позивачкою
не було порозумiння. Коли в серединi
лютого відповідач попросив позивачку
зайняти йому 700 грн., щоб заплатити за
квартиру, оскiльки своїх грошей йому не
вистачало, ОСОБА_1 вiдмовила, i пiсля
нагадування, що це їх остання спроба
зберегти родину, пiдтвердила своє
бажання остаточно розійтись, i 01.03.2014 р.
вони роз'їхались.

22.04.2014 р., вказує ОСОБА_2, вiн став
безробiтним. Але, не двлячись на це,
щомiсячно перераховував грощi на
утримання дитини в розмiрi 505 грн. на
банківську картку позивачки. Крiм того,
вiн неодноразово возив позивачку разом
з їх дитиною на дачу до її друзiв, а потiм
забирав звiдти, що також коштувало йому
чималих коштiв.

Вiдповiдач вказує, що після розлучення
вiн приїздив погуляти з дитиною, але
позивачка не завжди це дозволяла,
навiть погрожувала звернутись до
мiлiцiї, хоча вiн, як батько, має право
бачитись i спілкуватись з дитиною так
само як i мати. В серпнi 2014 р. ОСОБА_1
написала до міліції заяву, вказавши, що
відповідач її переслiдує i не дає
спокiйно жити. Однак пiдстав для такої
заяви не було, оскiльки особисте життя
колишньої дружини, вказує ОСОБА_2, його
нiскiльки не цікавить, вiн приходив
тільки для того, щоб побачитись з
донькою.

Таким чином, вказує відповідач, всi
заяви ОСОБА_1 щодо його ухилення вiд
виконання батьківського обов'язку
(сплата алiментiв i участь в життi дитини)
не вiдповiдають дiйсностi.

Крiм того відповідач висловлює сумнiв
щодо справедливостi суми позовних
вимог, оскiльки, як вiн вказує, йому
відомо, що перший чоловiк виплачує їй на
утримання їх дитини 600-700 грн. Йому ж
заробити грошi, працюючи в таксi
«Любимое» дуже складно, про що відомо
позивачцi. Часто зароблених грошей
вистачає тільки на заправку машини,
інколи ж клієнтів зовсiм не буває i
відповідач повертається додому зовсiм
без заробiтку.

В судове засідання позивачка не
з'явилась, до суду надала клопотання, в
якому просила розглядати справу без її
участi. Пояснила, що бути присутньою в
судовому засiданнi не має можливостi
через маленьку дитину. Позовнi вимоги
пiдтримала, просила їх задовольнити в
повному обсязi. В разі неявки
відповідача просила винести заочне
рiшення. В обґрунтування розмiру
алiментiв вказала, що грошi будуть
витрачатись: памперси - 400 грн., молочна
кухня - 370 грн., одяг, лiки i iншi витрати -
230 грн. Зазначила, що це є необхiдним
мiнiмумом для дитини. Також вказала, що
на даний час вона знаходиться в
декретнiй вiдпустцi i не має можливостi
заробляти грошi.

Відповідач в судове засiдання не
з'явився, до суду подав заяву, в якiй
просив слухати справу без його участi.
Також просив при винесеннi рiшення
врахувати його заперечення до позову i
зменшити позовнi вимоги з 1000 грн. до 750
грн. в зв'язку з тим, що на даний час вiн є
безробiтним i постiйного доходу не має.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Вiдповiдно до свідоцтва про шлюб серії
НОМЕР_3, 01.09.2012 р. Дзержинським вiддiлом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Харкiвського міського управлiння
юстиції було зареєстровано шлюб мiж
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, i ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, про що в Книзi реєстрації
шлюбів 01.09.2012 р. зроблено вiдповiдний
актовий запис № 549. Пiсля реєстрації
шлюбу прізвище ОСОБА_4 змінено на
ОСОБА_7.

Вiдповiдно до свідоцтва про народження
серії НОМЕР_4, виданого Дзержинським
вiддiлом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Харкiвського міського управлiння
юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_5 р. народилась
ОСОБА_3, про що 01.03.2013 р. складено
вiдповiдний актовий запис № 209. Батьком
дитини вказаний ОСОБА_2, матiр'ю - ОСОБА_1

Тобто, по справі документально
підтверджується, що відповідач дійсно
є батьком малолітньої ОСОБА_3, в зв'язку
з чим повинен виділяти кошти на її
утримання.

Вiдповiдно до довiдки з мiсця проживання
про склад сiм'ї i прописку № 291 вiд 25.07.2014
р., дитина проживає разом з матiр'ю -
позивачкою ОСОБА_1 за адресою: м. Харкiв,
АДРЕСА_1. В указаному жилому приміщенні
проживає чотири особи: ОСОБА_8 (основний
квартиронаймач), ОСОБА_1 (дочка), ОСОБА_5
(онука), ОСОБА_3 (онука).

З матеріалів справи вбачається, що
домовленості між сторонами про способи
та розмір аліментів не досягнуто.

Згідно ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Посилання вiдповiдача на те, що вiн
добровiльно сплачує алiменти, однак в
меншому розмiрi, оскiльки на даний
момент є безробiтним, суд не вважає
обгрунтованими виходячи з наступного.
Квитанцiями, наданими ОСОБА_2 на
пiдтвердження сплати алiментiв
пiдтверджується їх виплата лише до
серпня 2014 р., тобто нiчим не
пiдтверджується сплата алiментiв з
моменту пред'явлення ОСОБА_1 позову.

Твердження відповідача про те, що вiн є
безробiтним, протирічать поданого ним
до суду спростування фактiв по позовнiй
заявi, де вiн зазначає, що працює водiєм в
сужбi таксi, однак, при цьому ніяких
доказів про неспромоність платити
аліменти в заявленому позивачкою
розмірі суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, а також
неможливість встановити розмiр
заробiтку відповідача, суд приходить до
висновку про необхідність стягнення
аліментів з відповідача на утримання
його малолітньої дитини до досягнення
нею повноліття, в розмірі 1000,00 грн.,
щомісячно, починаючи з 04.08.2014 р. і до
досягнення дитиною повноліття.

Так само з відповідача підлягає
стягненню і судовий збір в розмірі 243,60
грн. в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 79, 88, 209, 213-215 ЦПК
України, ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України,
суд -

вирішив:

Позовнi вимоги ОСОБА_9 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів - задовольнити в
повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
iдентифiкацiйний номер НОМЕР_1,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2) на
користь ОСОБА_7 ОСОБА_1 Михайлiвни
(ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстрацiйний номер
облікової картки платника податкiв:
НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: м.
Харкiв, АДРЕСА_1) алiменти на утримання
неповнолiтньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердiй грошовiй сумi в
розмiрi 1000 (одна тисяча) грн. щомiсячно,
починаючи з 04.08.2014 р. i до досягнення
дитиною повнолiття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
iдентифiкацiйний номер НОМЕР_1,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2)
суму судового збору в розмiрi 243 (двісті
сорок три) грн. 60 коп. в дохiд держави.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції апеляційної
скарги протягом десяти днів.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, протягом 10 днів з
дня отримання його копії.

Головуючий: