АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа №212/8513/14-ц
Головуючий в 1 інстанції - Шум Л.І.
Провадження №22ц/774/2372/К/14
Доповідач - Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Остапенко В.О.,
Чорнобука В.І.

при секретарі: Петренко К.І.

за участі: представника Публічного
акціонерного товариства "Євраз Суха
Балка" - Безверхої Ірини Іванівни

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Кривому Розі
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Євраз Суха
Балка" на рішення Жовтневого районного
суду м. Кривого Рогу від 21 жовтня 2014
року по справі за ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства "Євраз Суха
Балка" про стягнення компенсації
втрати частини заробітної плати в
зв'язку із пропущенням строку її
виплати та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства "Євраз Суха
Балка" (надалі - ПАТ "Євраз Суха Балка")
про стягнення компенсації втрати
частини заробітної плати в зв'язку із
пропущенням строку її виплати та
моральної шкоди в якому просив суд
стягнути з ПАТ "Євраз Суха Балка"
компенсацію втрати частини
заробітної плати в зв'язку із
пропущенням строку її виплати у сумі 3283
грн. 59 коп. та оральну шкоду в розмірі
10000 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3
посилався на те, що у період з 01.09.1980
року по 12.05.2009 року він працював на
різних посадах у відповідача та за час
його роботи на підприємстві наказами
неодноразово підвищувались тарифні
ставки і посадові оклади, однак
нарахування заробітної плати за час
відпустки проводилось із порушенням
законодавства. Неповна виплата
належних йому грошових сум спричинила
йому моральні страждання.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 21 жовтня 2014 року позов
ОСОБА_3 до ПАТ "Євраз Суха Балка"
задоволено частково. Стягнуто з ПАТ
"Євраз Суха Балка" на користь позивача
компенсацію втрати частини
заробітної плати (доходу) в зв'язку із
пропущенням строку її виплати у сумі 3283
грн. 59 коп. та моральну шкоду в розмірі
1500 грн. Стягнуто з ПАТ "Євраз Суха
Балка" на користь держави судовий збір
у розмірі 121,80 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ
"Євраз Суха Балка", посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог позивача. Зокрема,
посилаються на те, що судом першої
інстанції допущено неповне з'ясування
обставин справи.

Згідно п. 4 Положення «Про затвердження
Положення про порядок компенсації
працівникам втрати частини заробітної
плати у зв'язку з порушенням термінів
її виплати » сума компенсації
обчислюється як добуток нарахованого,
але невиплаченого грошового доходу за
відповідний місяць і приросту індексу
споживчих цін у відсотках для
визначення суми компенсації, поділений
на 100.

В даному випадку грошові кошти, які є
предметом спору, не були нараховані
взагалі, а припущенням є те, що вони
мали б бути нараховані при наданні
кожної відпустки.

Судом першої інстанції не враховано, що
позивачем не підтверджено факт
спричинення йому моральної шкоди.

Також, судом порушено норми
процесуального права та не враховано,
що згідно положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України,
сторони звільняються від доведення
обставин, встановлених судовим
рішенням у цивільній справі, яка
стосується однієї зі сторін спору, а
рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 06.02.2012
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_4 до ПАТ «Євраз Суха Балка» про
стягнення недоплаченої заробітної
плати за час відпусток, компенсації
втрати частини заробітної плати у
зв'язку з порушенням строків її
виплати, яке набрало законної сили та
на теперішній час є чинним.

В запереченнях на апеляційну скаргу
представник позивача ОСОБА_5 просить
апеляційну скаргу відхилити, як
необґрунтовану та безпідставну а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог, доводів апеляційної
скарги та заперечень на неї, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що в період з 01.09.1980
року ОСОБА_3 працював в ПАТ «Євраз Суха
Балка» шахта «Фрунзе» по професії -
підземним гірничим робітником,
підземним крипільщиком, гірничим
майстром, підземним заступником
начальника дільниці очисного вибою.
12.05.2009 року звільнений був із
підприємства по ст. 38 КЗпП України в
зв'язку із виходом на пенсію за віком.

Відповідно до постанови Генерального
директора та профкому підприємства від
06.02.2012р. позивачу 26.04.2012 року була
виплачена донарахована заробітна
плата за час щорічних відпусток з
урахуванням коефіцієнта підвищення
відповідно до постанови в сумі 3 411
гривень 84 копійок за період з 1998р. по
2009р.

Задовольняючи позовні вимоги позивача
про стягнення компенсації втрати
частини заробітної плати в зв'язку із
пропущенням строку її виплати та
моральної шкоди суд першої інстанції
дійшов висновку про необхідність
задоволення позовних вимог позивача на
підставі Закону України «Про
відпустки» та Постановови Кабінету
Міністрів України №100 від 08.02.1995р., якою
затверджено Порядок обчислення
середньої заробітної плати, який
застосовується при наданні
працівникам відпусток та виходив з
того.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 21 Закону України
«Про відпустки» порядок обчислення
заробітної плати працівникам за час
відпусток, додаткових відпусток у
зв'язку з навчанням, творчої відпустки,
додаткової відпустки працівникам, які
мають дітей та компенсації за
невикористані відпустки
встановлюється Кабінетом Міністрів
України. Кабінетом Міністрів
України Постановою №100 від 08.02.1995р.
затверджено Порядок обчислення
середньої заробітної плати, який
застосовується при наданні
працівникам відпусток. Пунктом 10
Порядку передбачено, що у випадках
підвищення тарифних ставок і посадових
окладів на підприємстві, в установі,
організації відповідно до актів
законодавства, а також за рішеннями,
передбаченими в колективних договорах
(угодах), як у розрахунковому періоді,
так і в періоді, протягом якого за
працівником зберігається середній
заробіток, заробітна плата, включаючи
премії та інші виплати, що враховуються
при обчисленні середньої заробітної
плати, за проміжок часу до підвищення
коригується на коефіцієнти підвищення.
На госпрозрахункових підприємствах і в
організаціях коригування заробітної
плати та інших виплат провадиться з
урахуванням їх фінансових можливостей.

Компенсація втрати частини заробітної
плати у зв'язку з порушенням строків її
виплати провадиться підприємством
згідно зі ст. 34 Закону України "Про
оплату праці" від 24.03.95 р. № 108/95-ВР,
Законом України "Про компенсацію
громадянам втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх
виплати" від 19.10.2000 р. № 2050-ІП та
Постановою КМУ від 21.02.2001р. №159 "Про
затвердження Порядку проведення
компенсації громадянам втрати частини
грошових доходів у зв'язку з порушенням
термінів їх виплати" у разі затримки
виплати нарахованої заробітної плати
на один і більше календарних місяців,
якщо в цей час індекс цін на споживчі
товари і тарифів на послуги зріс більше
ніж на один відсоток. Компенсація
обчислюється як добуток нарахованого,
але не виплаченого грошового доходу, за
відповідний місяць (після утримання
податку й обов'язкових платежів) і
приросту індексу споживчих цін у
відсотках для визначення компенсації.

Відповідно до ст. 34 ЗУ «Про оплату
праці» компенсація працівникам втрати
частини заробітної плати у зв'язку із
порушенням строків її виплати
проводиться відповідно до індексу
зростання цін на споживчі товари і
тарифів на послуги у порядку,
встановленому чинним законодавством.

Згідно п. 2 Положення про компенсації
працівникам втрати частини заробітної
плати у зв'язку з порушенням термінів
її виплати (затверджене постановою
Кабміну України від 20.12.1997 року № 1427 з
послідуючими змінами і доповненнями) -
компенсація працівникам проводиться у
разі затримки на один і більше
календарних місяців виплати
заробітної плати, нарахованої
працівникові за період роботи
починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс
цін на споживчі товари і тарифів на
послуги за цей період зріс більше як на
один відсоток. Нарахування компенсації
за затримку виплати заробітної плати
за період з 01.01.2001 р. здійснюється
згідно Закону України "Про компенсацію
громадянам втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх
виплати" та Порядку проведення
компенсації громадянам втрати частини
грошових доходів у зв'язку з порушенням
термінів їх виплати.

Із матеріалів справи убачається, що
26.04.2012 року позивачу була виплачена
донарахована заробітна плата за час
щорічних відпусток з урахуванням
коефіцієнта підвищення відповідно до
постанови Генерального директора та
профкому підприємства від 06.02.2012р. в
сумі 3 411 гривень 84 копійок за період з
1998р. по 2009 р.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
те, що відповідач, окрім заробітної
плати за час щорічних відпусток за
період з 1998р. по 2009р. зобов'язаний
був виплатити позивачу в 2012 року і
компенсацію втрати частини заробітної
плати в зв'язку із порушенням строку її
виплати, що відповідно до розрахунку
складає 3 283 гривні 59 копійок.

Доводи апеляційної скарги про те, що
згідно п. 4 Положення «Про затвердження
Положення про порядок компенсації
працівникам втрати частини заробітної
плати у зв'язку з порушенням термінів
її виплати » сума компенсації
обчислюється як добуток нарахованого,
але невиплаченого грошового доходу не
можуть бути підставою для скасування
рішення та відмови позивачу у
задоволенні позовних вимог, оскільки
компенсація втрати частини заробітної
плати у зв'язку із порушенням строків
її виплати проводиться працівникам
відповідно до ст. 34 ЗУ «Про оплату
праці» та відповідно до індексу
зростання цін на споживчі товари і
тарифів на послуги у порядку,
встановленому чинним законодавством.

Відповідно до Рішення Конституційного
Суду України від 15 жовтня 2013 року №
9-рп/2013 під заробітною платою, що
належить працівникові, або, за
визначенням, використанням у частині
другій статті 233 Кодексу, належною
працівнику заробітною платою
необхідно розуміти усі виплати, на
отримання яких працівник має право
згідно з умовами трудового договору і
відповідно до державних гарантій,
встановлених законодавством для осіб,
які перебувають у трудових відносинах
з роботодавцем, незалежно від того, чи
було здійснене нарахування таких
виплат.

Також не можуть бути підставою для
скасування рішення доводи апеляційної
карги про те, що позивачем не доведено
спричинення йому моральних страждань,
оскільки на думку колегії суддів
відповідачем були допущені порушення
законних прав позивача, що призвели до
моральних його страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків і
вимагали від нього додаткових зусиль
для організації свого життя, право
позивача на отримання заробітної плати
не рідше двох разів на місяць
закріплено у ст. 24 Закону України «Про
оплату праці».

Отже, на думку колегії суддів,
вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції в досить повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін,
обставини по справі, перевірив доводи і
дав їм правову оцінку, ухвалив рішення
яке відповідає вимогам закону.

На підставі викладеного колегія суддів
вважає, що висновки суду відповідають
обставинам справи та вимогам закону, а
тому, підстав, для скасування рішення
суду немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314,316 ЦПК
України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Євраз Суха
Балка" відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
м. Кривого Рогу від 21 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: