Справа № 202/3899/14-ц
28 липня 2014 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська в
головуючого судді
- Шклярука Д.С.
- Коломоєць Р.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про
стягнення вартості автомобіля, -
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною
заявою до ОСОБА_2 в якій просить суд:
стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її
користь суму вартості автомобіля ЗАЗ
110307, 2006 року випуску, шасі № НОМЕР_2 VIN -
НОМЕР_2, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, тип - легковий - КОМБІ-В, який
належить відповідачці на підставі
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_3,
виданий РП РЕВ 2 ДАІ УМВС України в
Дніпропетровській області 30 серпня 2006
чотириста двадцять сім) грн. 70 коп.;
стягнути з відповідача витрати по
сплаті судового збору в розмірі 284,27
грн., та витрати на правову допомогу в
Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1
зазначає, що вона разом з чоловіком
ОСОБА_3 вирішили придбати для їхньої
сім'ї автомобіль. Через Інтернет в
кінці січня 2013 року знайшли об'яву про
продаж автомобіля марки ЗАЗ-110307. По
вказаному в об'яві телефону домовились
з відповідачкою про зустріч для огляду
автомобіля та обговорення умов
переоформлення автомобіля. ОСОБА_2
повідомила, що автомобіль покаже її
Вони оглянули автомобіль, перевірили
документи на автомобіль, впевнилися, що
автомобіль належить ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу. Також домовились
про його вартість. В МРЕВ ДАІ вияснили,
що зазначений автомобіль не перебуває
в розшуку та на нього не накладено
заборону на відчуження.
Але у зв'язку з відсутністю достатніх
коштів вони вирішили не переоформляти
автомобіль з відповідачки на її
чоловіка, а оформити на її ім'я
довіреність на право користування,
експлуатації та розпорядження
зазначеним автомобілем.
Тому, 02 лютого 2013 року я і відповідач
звернулися до приватного нотаріуса
Дніпродзержинського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 з метою
оформлення довіреності. В цей же день
була оформлена та завірена приватним
нотаріусом Дніпродзержинського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
реєстровий № 162, довіреність, на
підставі якої ОСОБА_2 уповноважила її
вчиняти від її імені дії та правочини
щодо користування, експлуатації та
розпоряджання вищевказаним
В цей же день, тобто 02 лютого 2013 року,
вона сплатила відповідачу вартість
зазначеного автомобіля в сумі,
еквівалентній 3000 (три тисячі) доларів
США, про що остання написала відповідну
розписку про отримання коштів.
В цей же день відповідач разом з
довіреністю передала їй автомобіль і
всі документи на нього. Протягом місяця
вони експлуатували автомобіль. Але з
часом помітили, що на автомобілі фарба
біля ущільнювальних гумок в місцях
кріплення стекол здулася і почала
лущитися. Порадившись, вони з чоловіком
вирішила пофарбувати автомобіль і
З метою продажу автомобіля вона подала
об'яву в газету «Нова газета». 05 травня
2013 року до них звернувся ОСОБА_7.
Оглянувши автомобіль, ОСОБА_7 вирішив
його придбати. 08 травня 2013 року вона і
ОСОБА_7 поїхали переоформляти
автомобіль. Але коли той дізнався про
вартість послуг з переоформлення
автомобіля, оформлення нотаріально
завіреної довіреності на право
користування та експлуатації
автомобілем, відмовився від оформлення
зазначених документів, так як на даний
час у нього не було лишніх коштів, а
сім'ю необхідно було звозити до моря
для оздоровлення. Тому домовилися, що
вона передає йому автомобіль і
документи на нього, а переоформляти
автомобіль будуть пізніше. Ще двічі
протягом літа вона телефонувала йому,
але він не відповідав, а зателефонував
лише в серпні 2013 року після того, як
працівниками ДАІ на 437 км автошляху
Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя
був здійснений огляд та тимчасове
затримання транспортного засобу у
зв'язку з розшуком Державною
виконавчою службою Індустріального
району м. Дніпропетровська. На підставі
рішення Баглійського районного суду м.
Дніпродзержинська від 28 лютого 2014 року
з неї на користь ОСОБА_7 стягнуто
вартість автомобіля в сумі 26000,00 грн.

На даний час вона залишилася без
автомобіля, який вилучено у зв'язку з
відкриттям виконавчого провадження по
боргам відповідачки. Відповідач ОСОБА_2
відмовляється в добровільному порядку
повернути сплачені кошти за
автомобіль, тому вона змушена
звернутися до суду з позовною заявою.

На час придбання автомобіля по
генеральній довіреності та на час
передачі автомобіля ОСОБА_7 автомобіль
не передував в розшуку, щодо нього не
було заборони на його відчуження.

Згідно картки обліку контрольного ТЗ
вбачається, що автомобіль марки ЗАЗ
110307, випуску 2006 року, реєстраційний
номер НОМЕР_1, був поставлений у розшук
28 травня 2013 року з санкцією заборони
відчуження у зв'язку з боргом
відповідача перед КП Коменергосервіс.

14 серпня 2013 року автомобіль марки ЗАЗ
110307, реєстраційний номер НОМЕР_1,
працівниками ДАІ затримано з санацією
заборони відчуження його у зв'язку з
стягненням боргу з відповідача. Таким
чином, у відповідача фактично
залишився автомобіль та її кошти, які
вона сплатила їй за вказаний
автомобіль і які відповідачка
відмовляється повернути в
добровільному порядку. Тому вона
змушена звернутися до суду за захистом
свого порушеного права.

В судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала та просила
пред'явлений позов задовольнити. В
обґрунтування позовних вимог
посилалася на викладі у заяві
обставини.

Відповідач заперечень проти позову не
надала, будучи належним чином
повідомленою про час і місце розгляду
справи, в судове засідання не з'явилася,
причин не повідомила, свого
представника до суду не направила, на
підставі чого з урахуванням згоди
позивача відповідно до ст. 224 ЦПК
України справа підлягає розглядові
судом з ухваленням даного рішення
заочно.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
вивчивши матеріали справи та письмові
докази, встановив наступні обставини
та відповідні їм правовідносини.

Згідно з письмовою розпискою від 02.02.2013
року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 3000,00
доларів США за автомобіль ЗАЗ 110307, н/з
АЕ 5731 ВВ, та претензій до неї не має.
Даний транспортний засіб, будучи
зареєстрований за відповідачкою на
праві власності, остання передала
позивачці на підставі довіреності, яка
була посвідчена приватним нотаріусом
Дніпродзержинського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, за
реєстровим № 162, із правом
користування, експлуатації та
розпоряджання.

Покористувавшись деякий час
автомобілем позивачка та її чоловік
передали вказаний автомобіль ЗАЗ гр.
ОСОБА_7, який сплатив позивачці за нього
26000,00 грн.

14 серпня 2013 року автомобіль марки ЗАЗ
110307, реєстраційний номер НОМЕР_1,
працівниками ДАІ затримано та вилучено
у гр. ОСОБА_7 з санацією заборони
відчуження його у зв'язку з стягненням
боргу з відповідачки ОСОБА_2, за якою й
зареєстровано в органах РЕР ДАІ право
власності на вказаний автомобіль.

Рішенням Баглійського районного суду
м. Дніпродзержинська від 28 лютого 2014
року з позивачки на користь ОСОБА_7
стягнуто вартість автомобіля в сумі
26000,00 грн.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення глави 83 ЦК України
застосовуються незалежно від того, чи
безпідставне набуття або збереження
майна було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб
чи наслідком події. Положення Глави 83
ЦК України застосовуються також до
вимог про: повернення виконаного за
недійсним правочином; витребування
майна власником із чужого незаконного
володіння; повернення виконаного
однією із сторін у зобов'язанні;
відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

За встановлених обставин, враховуючи,
що спірний автомобіль було вилучено в
рахунок заборгованостей ОСОБА_2,
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
задоволенню, а з відповідачки на її
користь слід стягнути безпідставно
отримані від позивачки грошові кошти у
сумі 28427,00 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові
витрати відносяться на рахунок
відповідача, а саме, з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 слід стягнути суму сплаченого
судового збору, витрати пов'язані із
викликом відповідача у судове
засідання та витрати на правову
допомогу, оскільки розмір таких витрат
підтверджується дослідженими у
судовому засіданні доказами.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 224-226 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
ОСОБА_3, про стягнення вартості
автомобіля - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
грошові кошти в розмірі 28427 (двадцять
вісім тисяч чотириста двадцять сім)
грн. 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму судового збору у розмірі 284 (двісті
вісімдесят чотири) грн. 27 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
витрати пов'язані із викликом
відповідача у судове засідання в
розмірі 250 (двісті п'ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
витрати на правову допомогу в сумі 500
(п'ятсот) грн.

Заочне рішення набирає законної сили
відповідно до загального порядку,
встановленого Цивільним процесуальним
кодексом України

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення, на
рішення може бути подана апеляційна
скарга до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти
днів з дня постановлення ухвали про
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення.

Суддя:
Д.С. Шклярук