Справа № 466/4845/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

29 жовтня 2014 року

Шевченківський
районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді
Єзерського Р.Б.

при секретарі Пришляк
З.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Відділу примусових виконань рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції,
третя особа: ТзОВ спільно
українсько-російське підприємство
«Технобуд» про зняття арешту з майна, -

у с т а н о
в и в :

15 липня 2014 року ОСОБА_1, звернувся з
позовом, в якому просить суд винести
рішення, яким зняти арешт з квартири
АДРЕСА_1 у м. Львові накладений згідно
Постанови старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління ДВС
Головного управління юстиції у
Львівській обл., Денисяка Т.Г., «Про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження» від 16
жовтня 2012р., та зобов'язати ОКП ЛОР «БТІ
та ЕО» зареєструвати право власності
на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за
ОСОБА_1.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що від 23.12.2003р., на підставі
договору купівлі-продажу квартири
посвідченого ОСОБА_3, приватним
нотаріусом Львівського міського
нотаріального округу позивач є
власником АДРЕСА_2. Після укладення та
підписання вказаного договору
купівлі-продажу квартири у ОСОБА_1,
виникло права власності і він став
власником зазначеної квартири.

У травні 2014 року ОСОБА_1, дізнався про
те, що на квартиру АДРЕСА_3 накладено
арешт Постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління ДВС
Головного управління юстиції у
Львівській обл., Денисяком Т.Г. У зв'язку
із наведеним позивач, вважає дії
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Львівській обл., незаконними,
змушений звернутися до суду за
захистом своїх майнових прав на
АДРЕСА_4.

В судовому засіданні позивач свої
вимоги підтримав у повному обсязі,
зсилаючись обставини викладені у
позовній заяві. Просив позов
задоволити.

Представник позивача ОСОБА_4, позовні
вимоги підтримав у повному обсязі, та
просив долучити до матеріалів справи
пояснення до позовної заяви.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про час і місце судового
розгляду справи. За таких обставин, суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК
України, на підставі наявних доказів.

Представник третьої особи в судовому
засіданні не заперечив проти
задоволення позовних вимог, просив
позов задоволити.

Заслухавши пояснення учасників
судового процесу, оглянувши матеріали
справи, дослідивши докази, що були
представлені суду та з'ясувавши дійсні
обставини справи, суд приходить до
висновку, що позов не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено,
що 23.12.2003р., на підставі договору
купівлі-продажу квартири посвідченого
ОСОБА_3, приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу позивач є власником АДРЕСА_2.
Після укладення та підписання
вказаного договору купівлі-продажу
квартири у ОСОБА_1, виникло права
власності і він став власником
зазначеної квартири.

Відповідно до ст. 5 Постанови Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку
надання інформації з Державного
реєстру речових прав на нерухоме
майно» від 17 жовтня 2013 р. № 868 - подання
документів для проведення державної
реєстрації прав, взяття на облік
безхазяйного нерухомого майна
здійснюється особисто заявником або
шляхом надсилання поштою з описом
вкладення.

У травні 2014 року ОСОБА_1, дізнався про
те, що на квартиру АДРЕСА_3 накладено
арешт Постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління ДВС
Головного управління юстиції у
Львівській обл., Денисяком Т.Г., та в
подальшому зроблено запис про
обтяження №4159819 відповідно до витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно від 03.06.2014рр., № 22540363.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

А відповідно до ст. 207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони. Правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 627 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та у мови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Разом з тим в судовому засіданні було
встановлено, що позивач не набув право
власності на квартиру АДРЕСА_3 на
підставах передбачених чинним
законодавством України.

Згідно з ст. 334 ЦК України договір про
відчуження майна підлягає державній
реєстрації, право власності у набувача
виникає з моменту такої реєстрації.

Виходячи із наведеного, суд вважає, що
вимоги позивача є безпідставними та не
підлягають до задоволення, оскільки
встановлено, що договір купівлі
продажу між ОСОБА_1, та ТзОВ спільно
українсько-російське підприємство
«Технобуд» підлягав державній
реєстрації з моменту якого у набувача
виникає право власності. Також
встановлено, що таке у позивача не
виникло, а тому останній не позбавлений
права звернутись до відповідача з
вимогою про скасування постанови про
арешт майна в порядку КАС України.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 207, 328, 334, 627,638,655 ЦК України, ст. ст.
10, 11, 60, 88, 169, 209, 212, 214-215, 361,363, 365 ЦПК
України, Закону України «Про виконавче
провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV
суд, -

в и р і ш и
в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу
примусових виконань рішень управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції, третя особа: ТзОВ
спільно українсько-російське
підприємство «Технобуд» про зняття
арешту з майна - відмовити за
безпідставністю.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Рішення може бути повністю або
частково оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Львівської області через
Шевченківський районний суд м. Львова
шляхом подання в десятиденний термін з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: Р. Б. Єзерський