Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 жовтня 2014 року.

Октябрський районний суд м.Полтави в
складі:

Головуючої судді Сороки К.М.

При секретарі Сороці Ю.Г.

За участю адвокатів ОСОБА_1ОСОБА_2

Представника відповідачки ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Полтаві цивільну справу
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6
про стягнення грошових коштів, -

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з
позовом до відповідачів ОСОБА_5 ОСОБА_6
про стягнення грошових коштів,
посилаючись на те, що відповідач
ОСОБА_5 є його колишньою невісткою та
ОСОБА_6 є його сином.

З 21.07.2007 року вони перебували в
шлюбі.Під час спільного проживання
подружжя придбало автомобіль РУТА
20,який був переобладнаний ним,
позивачем, в послідуючому.

Кошти для придбання та переобладнання
автомобіля в сумі 20 000грн. про що
мається відповідна розписка від 17.10.2008
року., надавав він, позивач, право
власності на автомобіль оформили на
відповідача ОСОБА_6 Вказаний
автомобіль використовувався для
пасажирських перевезень.

Для придбання другого транспортного
засобу РУТА 20 СПГ держномер НОМЕР_1
05.11.2008 року , який оформлений на
відповідачку ОСОБА_5 , використано
також його, позивача, кошти , окрім
того він провів переобладнання
автомобіля за свої кошти в сумі 9 800
грн.Окрім того позивач витратив власні
кошти на обладнання автомобіля в сумі
445грн.,та 3418 грн. що підтверджується
відповідними документами.

Всього він, позивач, витратив кошти на
два автомобілі в сумі 43 758 грн.

01.12.2009 року відповідачі розірвали між
собою шлюб.

До даного часу відповідачі не
повернули йому, позивачу, кошти,
витрачені на автомобілі.

Позивач просив стягнути з кожного з
відповідачів кошти а саме по 21 879 грн.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_1
позов підтримала та просила його
задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_5
ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_2 який діє в її
інтересах просили в позові відмовити,
посилаючись на те. що позивачем не
доведено його позовні вимоги.

По перше - при розгляді цивільної
справи в суді в 2011 році за позовом
ОСОБА_6 до неї про визнання грошових
коштів , сплачених по кредитному
договору , особистими коштами, позивач
обґрунтовував частину своїх позовних
вимог розпискою від 17.10.2008 року на суму
20 000 грн., яку додав як доказ у даному
позові до суду.

Судом першої інстанції (суддя
Андрієнко Г.В.) та в послідуючому
апеляційним судом Полтавської області
вказаній розписці було надано належну
правову оцінку та визнано її такою ,що
не може бути належним доказом певних
обставин на які позивач посилався в
позові.

Позивач не міг назвати де і ким була
надрукована ця розписка . Розписка не
містить строку та дати повернення
коштів, не містить зобов»язання про
поверення коштів. Окрім того
відповідачці ОСОБА_5 про вказану
розписаку не було відомо і своєї згоди
на отримання коштів у борг вона
бувшому чоловікові не давала.

Представник відповідачки та адвокат
ОСОБА_2 просили відмовити в
задвооелнні позову в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_6 в суд не з»явився,
надав заяву про розгляд справи у його
відсутність.

Суд,заслухавши представника позивача
, представника відповідачки ОСОБА_3
думку адвоката ОСОБА_2 , вивчивши
матеріали справи, прийшов до висновку
про відмову в задоволенні позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 - син
позивача , ОСОБА_5 - колишня невістка.

З 21.07.2007 року по 01.12.2009 року відповідачі
перебували у зареєстрованому шлюбі. В
шлюбі придбали автомобіль РУТА 20 (шасі
НОМЕР_2, кузов НОМЕР_3) Автомобіль
оформлений на ім'я ОСОБА_6.

05.11.2008 року був придбаний автомобіль
РУТА20 СПГ, державний номерний знак
НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_5 в кредит.

Вказані автомобілі обслуговувалися
за кошти сім»ї.

Позивач не надав суду доказів, які
вказують на те, що він повністю взяв
на себе витрати по переобладнанню
автомобілів для пасажирських
перевезень та відповідачі повинні їм
повернути ці кошти.

В обґрунтування своїх вимог позивач
надав розписку (а.с.11) про нібито
отриманий відповідачем ОСОБА_6 в борг
коштів в сумі 20 000 грн.

Судом встановленоЮ, що при розгляді
цивільної справи в суді в 12 квітня 2011
року за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про
визнання грошових коштів , сплачених по
кредитному договору , особистими
коштами, позивач обґрунтовував
частину своїх позовних вимог розпискою
від 17.10.2008 року на суму 20 000 грн., яку
додав як доказ у даному позові до
суду.(а.с65-67).

Судом першої інстанції (суддя
Андрієнко Г.В.) та в послідуючому
апеляційним судом Полтавської області
вказаній розписці було надано належну
правову оцінку та визнано її такою ,що
не може бути належним доказом певних
обставин на які позивач посилався в
позові.(а.с.68-70).

Позивач не міг назвати де і ким була
надрукована ця розписка . Розписка не
містить строку та дати повернення
коштів, не містить зобов»язання про
поверення коштів. Окрім того
відповідачці ОСОБА_5 про вказану
розписаку не було відомо і своєї згоди
на отримання коштів у борг
відповідачка ОСОБА_5 бувшому
чоловікові не давала.

Що стосується витрат на переобладнання
автомобіля, то вони не доведені нічим в
судовому засіданні. Надані суду
товарні чеки (а.с.7), акт виконаних робіт
(а.с.8) акт здачі - прийому послуг(а.с.9-10)
не можуть служити доказами виконання
зобов»язань з боку відповідачів,
оскільки позивач н, якщо і надавав
кошти або робив якісь послуги, то це
було надано для сім»ї сина і ніяких
зобов»язань у подружжя ОСОБА_5 не
виникало.

Викладене підтверджується матеріалами
справи.

Керуючись ст..5,10,60,88,212-218 ЦПК України,
ст..1046,1047,1050 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5
та ОСОБА_6 про стягнення коштів
відмовити за безпідставністю позовних
вимог.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Полтавьскої області
через Октябрський районний суд
м.Полтави в строк 10 днів.

СуддяК. М. Сорока