Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2608/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Ябчик Н.М.
УХВАЛА

27.11.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

Белінської І.М. - головуючої,

Гайсюка О.В.,

Потапенка В.І.,

при секретареві - Постоєнко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_5 до
фермерського господарства «Ніка»,
третя особа - Головне управління
Держземагенства України у
Кіровоградській області, про визнання
договору оренди землі недійсним та за
зустрічним позовом фермерського
господарства «Ніка» до ОСОБА_5 про
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою за апеляційною
скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Знам»янського
міськрайонного суду від 26 серпня 2014
року,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року ОСОБА_5 звернувся
до суду з позовом до фермерського
господарства «Ніка» про визнання
договору оренди землі недійсним.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що на підставі договору
оренди землі від 28 лютого 2014 року,
укладеного з Головним управлінням
Дерземагенства у Кіровоградській
області, він користується земельною
ділянкою, кадастровий № :02:000:9069,
площею 106,9900 га ріллі, яка знаходиться
на території Володимирівської
сільської ради Знам»янського району
Кіровоградської області ( за межами
населеного пункту) для ведення
фермерського господарства.

Проте, відповідач оспорює його
право оренди, посилаючись на те, що
належним орендарем цієї земельної
ділянки є саме він на підставі договору
оренди землі від 18 січня 2005 року,
укладеного між Знам»янською районною
державною адміністрацією та ФГ «Ніка».

Вважає, що договір оренди землі
від 18.01.2005 року є недійсним, оскільки
він не містить таких його істотних
умов, передбачених законом, як строк
його дії, а також кадастрового плану
земельної ділянки з відображенням
обмежень (обтяжень) у її використанні
та встановлених земельних сервітутів
та акту визначення меж земельної
ділянки в натурі ( на місцевості), що дає
підстави для визнання його неукладеним
та недійсним.

Крім того, оспорюваний договір
оренди не пройшов належної державної
реєстрації.

За таких обставин вважав, що ФГ
«Ніка» самовільно займає належну йому
на праві оренди земельну ділянку, а
договір оренди землі є недійсним.

У серпні 2014 року фермерське
господарство «Ніка» подало зустрічний
позов до ОСОБА_5 про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою.
Посилалось на те, що відповідач, який не
набув права користування спірною
земельною ділянкою, оскільки договір
оренди землі від 28 лютого 2014 року не
містить відомостей щодо затвердженої
грошової оцінки землі, а тому він є
неукладеним, - з квітня 2014 року створює
йому, позивачу, перешкоди у
користуванні цією земельною ділянкою
та у здійсненні його господарської
діяльності.

У серпні 2014 року до суду з
позовом до ОСОБА_5 та Головного
управління Державного земельного
агентства в Україні у Кіровоградській
області про визнання недійсним та
скасування наказу Головного
управління та про визнання недійсним
договору оренди землі від 28.02.2014 року
звернулась ОСОБА_6, як третя особа, що
заявляє самостійні вимоги на предмет
спору.

Посилалась на те, що саме вона ще у
вересні 2011 року розпочала встановлену
законом процедуру отримання спірної
земельної ділянки у користування на
умовах оренди з метою створення та
ведення фермерського господарства,
проте Головне управління незаконно
відмовило їй у затвердженні проекту
відведення земельної ділянки (11.10.2013
року лист) у зв»язку із наявністю
іншого претендента, яким виявився
ОСОБА_5 Наказом Головного управління
від 13.12.2013 року був затверджений проект
відведення земельної ділянки ОСОБА_5,
не зважаючи на недотримання
встановленої чинним законодавством
процедури отримання земельної ділянки
у користування із земель державної
власності.

Ухвалою від 26.08.2014 року ОСОБА_6
відмовлено у прийнятті її позову як
третьої особи, що заявляє самостійні
вимоги на предмет спору.(а.с12,т.2)

В апеляційній скарзі на ухвалу
ОСОБА_6 ставить питання про її
скасування через порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права.

У судове засідання ОСОБА_6 не
з»явилася, про час і місце судового
засідання повідомлена належним чином.

Ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 27.11.2014 року
прийнята відмова ОСОБА_6 від
апеляційної скарги на рішення
Знам»янського міськрайонного суду від
26.08.2014 року із закриттям апеляційного
провадження.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення представників сторін,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Вивчення змісту позовної,
зустрічної заяв та позовної заяви
ОСОБА_6 як третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги на предмет спору,
приводить до висновку, що предмет спору
у справі, яку розглядав суд першої
інстанції, і предмет спору, зазначений
у позовній заяві ОСОБА_6 є різними. За
таких обставин, згідно із положеннями
ст.125 ЦПК України, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про те, що
об»єднання позову третьої особи із
самостійними вимогами в одне
провадження з первісним та зустрічним
позовами є недоцільним, оскільки вони
не взаємопов»язані.

Доводи апеляційної скарги щодо
обов»язку суду об»єднати в одне
провадження первісний, зустрічний та
позов ОСОБА_6 з подальшим їх
роз»єднанням не відповідають
положенням ч.3ст.123 ЦПК, які відповідно
до ст.125 ЦПК застосовуються до позовів
третіх осіб, які заявляють самостійні
вимоги щодо предмета спору у справі, у
якій відкрито провадження.

Своє порушене, як вважає ОСОБА_6,
право на оренду земельної ділянки вона
має можливість захистити шляхом
пред»явлення до суду окремого позову.

Оскільки суд першої інстанції
вирішив питання щодо прийняття позову
третьої особи із самостійними вимогами
з додержанням норм процесуального
права, апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а ухвала від 26.08.2014 року -
залишенню без змін (п.1ч.1ст.312 ЦПК).

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 303, 304, 307, п.1ч.1ст.312, 315
ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6
відхилити, а ухвалу Знам»янського
міськрайонного суду від 26 серпня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі 20 днів з дня набрання
нею законної сили.

ГОЛОВУЮЧА:

СУДДІ: