У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Кузнєцова В.О.,
Суддів:Ізмайлової Т.Л., Мостової
Г.І.,Мартинюка В.І., Наумчука
М.І.,розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за скаргою
ОСОБА_6 на дії державного виконавця
відділу Державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у м. Києві Вахрушевої Р.М., за
касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу
Деснянського районного суду м. Києва
від 24 квітня 2014 року та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 12 червня
2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до
суду із скаргою на дії державного
виконавця ВДВС Деснянського районного
управління юстиції у м. Києві
Вахрушевої Р.М.

Вимоги за скаргою обґрунтовує тим, що
постанова державного виконавця про
накладення арешту на все майно
боржника та оголошення про заборону
його відчуження від 13 березня 2014 року
винесена з грубим порушенням діючого
законодавства, а саме ст. ст. 32, 52, 57
Закону України «Про виконавче
провадження» та Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України №
512/Ї5 від 02 квітня 2012року, а тому просив
визнати такі дії державного виконавця
неправомірними та скасувати вказану
постанову державного виконавця.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 24 квітня 2014 року, яка
залишена без змін ухвалою Апеляційного
суду м. Києва від 12 червня 2014 року в
задоволенні скарги відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_8 просить
скасувати ухвалені судові рішення,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, та ухвалити нове
про задоволення скарги.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги
ОСОБА_8, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й
апеляційний суд, виходив із того, що
державним виконавцем правомірно, в
межах своєї компетенції, винесено
постанову про накладення арешту на все
майно боржника та оголошення заборони
його відчуження. При цьому у вказаній
постанові зазначено, що арешт
накладено в межах суми стягнення - 92 802,69
грн.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів на таких підставах.

Відповідно до ч. ч. 2-5 ст. 52 Закону
України «Про виконавче провадження»
стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, у тому числі кошти на
рахунках і вкладах боржника у банках та
інших фінансових установах, на рахунки
в цінних паперах у депозитаріях цінних
паперів. Готівкові кошти, виявлені у
боржника, вилучаються. На кошти та інші
цінності боржника, що знаходяться на
рахунках, вкладах та на зберіганні у
банках чи інших фінансових установах,
накладається арешт. У разі відсутності
у боржника коштів та інших цінностей,
достатніх для задоволення вимог
стягувача, стягнення звертається також
на належне боржнику інше майно, за
винятком майна, на яке згідно із
законом не може бути накладено
стягнення. Звернення стягнення на
майно боржника не зупиняє звернення
стягнення на кошти боржника. Боржник
має право запропонувати ті види майна
чи предмети, на які необхідно в першу
чергу звернути стягнення. Черговість
стягнення на кошти та інше майно
боржника остаточно визначається
державним виконавцем.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 57 Закону арешт
майна боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення.

Арешт на майно боржника може
накладатися державним

виконавцем шляхом: винесення постанови
про арешт коштів та інших цінностей
боржника, що знаходяться на рахунках і
вкладах чи на зберіганні у банках або
інших фінансових установах; винесення
постанови про арешт коштів, що
перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження; проведення опису майна
боржника і накладення на нього арешту.

Судом встановлено, що 22 серпня 2012 року
державний виконавцем відділу ДВС
Деснянського РУЮ у м. Києві Вахрушевою
Р.М. винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження на підставі
виконавчого листа № 2-2056, виданого 1-
серпня 2012 року Деснянським районним
судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_8 на
користь ОСОБА_9, ОСОБА_10 солідарно 92 802,69
грн.

13 березня 2014 року державним виконавцем
відділу ДВС Деснянського РУЮ у м. Києві
Вахрушевою Р.М. винесено постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони його відчуження.

У вказаній постанові державний
виконавець постановив накласти арешт
на все майно, що належить ОСОБА_8 у межах
суми звернення стягнення 92 802,69 грн.

За таких обставин, висновок суду першої
та апеляційної інстанцій відповідає
вимогам матеріального і
процесуального права. Фактичні
обставини встановлені судом повно та
об'єктивно, підтверджуються
матеріалами справи, вказаним
обставинам та наданих заявником
доказам судом першої та апеляційної
інстанцій наданий належний правовий
аналіз, що обґрунтовано відображено в
мотивувальних частинах оскаржуваних
заявником судових рішень.

Таким чином, рішення суду першої та
апеляційної інстанцій ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, доводи
касаційної скарги висновків суду не
спростовують, що відповідно до ст. 337
ЦПК України є підставою для відхилення
касаційної скарги і залишення рішення
без змін.

Керуючись ст.ст. 336, 337, 344 ЦПК України,
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м.
Києва від 24 квітня 2014 року та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 12 червня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді: Т.Л.
Ізмайлова В.І. Мартинюк Г.І. Мостова
М.І. Наумчук