Справа № 367/5939/14-ц Головуючий у І
інстанції Чернов Д.Є.Провадження №
22-ц/780/6666/14 Доповідач у 2
інстанції КулішенкоКатегорія 58
УХВАЛА

Іменем України

03 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Лащенка В.Д., Сушко Л.П.,

при секретарі: Бобку О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали цивільної справи
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 16 жовтня 2014 року
за позовом ОСОБА_1 до Національного
університету державної податкової
служби України, третя особа: ОСОБА_2 про
визнання дій протиправними, скасування
рішення та заборону здійснювати
будь-які дії,-

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Національного
університету державної податкової
служби України, третя особа: ОСОБА_2 про
визнання дій протиправними, скасування
рішення та заборону здійснювати
будь-які дії, мотивуючи його тим, що 03
липня 2001 року на підставі спільного
рішення ректорату і профспілкового
комітету Академії ДПС України від
05.01.2001 року та наказу Академії ДПС
України №280 від 15.02.2001 року йому був
виданий Ордер №7 на житлову площу в
гуртожитку Академії ДПС України:
однокімнатна ізольована квартира
житловою площею 17,2 кв.м. за адресою:
АДРЕСА_1 на право зайняття її сім'єю з 2-х
чоловік: ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Зазначав, що на момент подачі позову
він в зазначеній квартирі проживає та
зареєстрований з 11.12.2002 року.

Вважає, що гуртожиток відповідача, в
квартирі якого він проживає належить
до виду гуртожитків для проживання
сімей. Крім того, зазначав, що поселення
відповідачем в квартиру ОСОБА_2 було
здійснено без його згоди та без
спільного рішення адміністрації й
профспілкового комітету, що не
відповідає діючим нормам
законодавства України.

В зв'язку з цим просив визнати дії
відповідача з поселення (надання
ліжко-місця) в квартирі АДРЕСА_2 ОСОБА_2
без його згоди та без спільного рішення
адміністрації й профспілкового
комітету Національного університету
державної податкової служби України й
на підставі ордера, що не відповідає
затвердженій постановою Ради
Міністрів УРСР від 03.06.1986 року №208 «Про
затвердження Примірного положення про
гуртожитки» формі, протиправними;
скасувати рішення №7 житлово-побутової
комісії від 03.09.2014 року Національного
університету державної податкової
служби України про поселення (надання
ліжко-місця) в квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_2;
заборонити відповідачу здійснювати
будь-які юридично значимі дії щодо
заселення (надання ліжко-місця) в
квартиру АДРЕСА_2 третіх осіб без
письмової згоди на те позивача та без
спільного рішення адміністрації й
профспілкового комітету Національного
університету державної податкової
служби України; судові витрати
покласти на Відповідача.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 16 жовтня 2014 року
в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
суд скасувати рішення Ірпінського
міського суду Київської області від 16
жовтня 2014 року з підстав порушення
судом норм матеріального та
процесуального права та ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді апеляційного суду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з таких
підстав:

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, що були
досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що
03 липня 2001 року на підставі спільного
рішення ректорату і профспілкового
комітету Академії ДПС України (зараз
Національний університет державної
податкової служби України) від 05.01.2001
року та наказу Академії ДПС України №280
від 15.02.2001 року ОСОБА_3 був виданий Ордер
№7 на жилу площу в гуртожитку Академії
ДПС України: однокімнатна ізольована
квартира житловою площею 17,2 кв.м. за
адресою: АДРЕСА_1 на право зайняття з
сім'єю з 2-х чоловік: ОСОБА_3 та ОСОБА_1
(а.с.6). Судом встановлено, що станом на
подачу позову ОСОБА_1 в Квартирі
проживає та з 11.12.2002 року
зареєстрований (а.с.8). Судом
встановлено, що гуртожиток
Відповідача, в Квартирі якого проживає
Позивач не має статусу сімейного
(а.с.22-28). Крім того, судом встановлено,
що 03 вересня 2014 року протоколом №7
засідання житлово-побутової комісії
Відповідача, членами якої є як
представники від адміністрації так і
представники профспілкового комітету
Відповідача, вирішено надати
провідному фахівцю (юрисконсульту)
юридичного відділу ОСОБА_2 ліжко-місце
в квартирі АДРЕСА_3 (а.с.43-44). На підставі
вище зазначеного рішення засідання
житлово-побутової комісії Відповідача
ОСОБА_2 отримав відповідний ордер
(а.с.11).

Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЖК УРСР жила
площа в гуртожитку надається за
спільним рішенням адміністрації
підприємства, установи, організації чи
органу кооперативної або іншої
громадської організації та
відповідного профспілкового комітету
і комітету комсомолу.

Згідно ст. 129 ЖК УРСР на підставі
рішення про надання жилої площі в
гуртожитку адміністрація
підприємства, установи, організації
видає громадянинові спеціальний ордер,
який є єдиною підставою для вселення на
надану жилу площу.

Згідно п. 4 Примірного положення про
гуртожитки, затвердженого постановою
Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 року №208,
гуртожитки підрозділяються на два
види: для проживання одиноких громадян
(жилі приміщення знаходяться у
спільному користуванні кількох осіб,
які не перебувають у сімейних
стосунках); для проживання сімей (жилі
приміщення, що складаються з однієї чи
кількох кімнат, перебувають у
відособленому користуванні сімей).

Відповідно до п. 17 Положення №208
громадяни, які проживають у
приміщеннях, що перебувають у їх
відособленому користуванні, вправі
вселити в займані приміщення своїх
неповнолітніх дітей. Вселення інших
членів сім'ї в указані приміщення
допускається лише з дозволу
адміністрації, профспілкового
комітету і комітету комсомолу
підприємства, установи, організації та
письмової згоди членів сім'ї
громадянина, які проживають разом з
ним. Разом з тим посилання Позивача на
зазначений пункт Положення №208 є
необґрунтованим, оскільки в даному
пункті мова йде про громадян, які
проживають у приміщеннях, що
перебувають у їх відособленому
користуванні, а квартира №203 - це жиле
приміщення, яке знаходиться у
спільному користуванні кількох осіб,
які не перебувають у сімейних
стосунках. Тому Відповідач має право
без згоди Позивача надавати вільну
жилу площу тим, хто її потребує.

Постановляючи рішення, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що гуртожиток не має
статусу сімейного, а отже ОСОБА_2
вселений до нього на законних
підставах.

За таких обставин, суд дійшов
правильного висновку про відмову у
позові.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дав належну оцінку
зібраним доказам, вірно послався на
закон, що регулює спірні
правовідносини, дійшов правильного
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог, а тому, відповідно до
ст.303 ЦПК України, колегія суддів не
вбачає підстав для скасування рішення
суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303,307-308, 313 -315, 316,319 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 16 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді: