Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2014 Справа №607/14584/14-ц Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі:

головуючої
Герчаківської О.Я.,

з участю секретаря
Мандзія В.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Публічного акціонерного товариства
«Омега Банк», відділу ДАІ УМВСУ в
Тернопільській області, треті особи -
Перший відділ державної виконавчої
служби Тернопільського міського
управління юстиції, ОСОБА_4, про
визнання правочину удаваним, визнання
права власності на транспортний засіб
та виключення його з акту опису та
арешту майна, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом
до відповідача ОСОБА_2, Публічного
акціонерного товариства «Омега Банк»,
відділу ДАІ УМВСУ в Тернопільській
області, треті особи - Перший відділ
державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції, ОСОБА_4, про визнання правочину
удаваним, визнання права власності на
транспортний засіб та виключення його
з акту опису та арешту майна. В
обґрунтування заявлених позовних
вимог зазначив про те, що 30 квітня 2011
року він приїхав на авторинок до
м.Вінниця для купівлі автомобіля, де
побачив автомобіль марки «HONDA CONCERTУ»,
випуску 1993 року, легковий седан-В, шасі
(кузов) № НОМЕР_3, реєстраційний номер
НОМЕР_1, та, здійснивши його огляд,
домовився про його купівлю з
представником власника автомобіля за
довіреністю ОСОБА_5 Під час
домовленості, так як можливості зняти
автомобіль з обліку в органах
державної автомобільної інспекції не
було, оскільки був вихідний день та
МРЕВ м. Вінниці не працювало, між ними
було досягнуто згоди щодо відчуження
транспортного засобу шляхом видання
ОСОБА_5 в порядку передоручення
довіреності на володіння, користування
та розпорядження позивачем або його
братом автомобілем, посвідченої
приватним нотаріусом Вінницького
міського нотаріального округу ОСОБА_6 і
зареєстрованої в реєстрі за № 2508. Строк
довіреності був встановлений до
закінчення строку основної
довіреності, а саме до 9 червня 2013 року.
Також між сторонами було досягнуто
згоди щодо ціни транспортного засобу,
яка складала 23600 грн. Після посвідчення
довіреності позивач передав грошову
суму коштів у розмірі 23600 грн. ОСОБА_5, а
той, в свою чергу, передав позивачу
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу та ключі від
автомобіля, про що свідчить розписка,
видана ним власноручно, в якій
зазначено, що він одержав гроші за
вищезазначений автомобіль та передав
його у володіння ОСОБА_1, а також
розписка, видана позивачем, про те, що
він передав гроші за автомобіль та
отримав його у володіння. Таким чином, в
дійсності між відповідачем, від імені
якого за довіреністю діяв представник
ОСОБА_5, та позивачем був укладений не
односторонній правочин у вигляді
довіреності на право володіння,
користування та розпорядження
транспортним засобом, а договір
купівлі-продажу, на підставі якого у
власність позивача ОСОБА_5 був
переданий автомобіль, а позивач
прийняв його та сплатив за нього
грошову суму коштів, визначену між
ними. Отже, довіреність була видана
виключно з метою приховання іншого
правочину, а саме договору
купівлі-продажу, який насправді було
вчинено, тому, позивач вважає, що до
відносин даного правочину необхідно
застосовувати відповідні правила
правочину, який мався на увазі, тобто
який було приховано, оскільки воля
сторін в удаваному правочині була
спрямована на встановлення інших
цивільно-правових відносин, ніж ті, які
передбачені довіреністю. За вказаних
обставин, ОСОБА_1 просить визнати
удаваним правочин - довіреність від 30
квітня 2011 року, реєстровий №2508,
посвідчену приватним нотаріусом
Вінницького міського нотаріального
округу ОСОБА_6, видану ОСОБА_5 від імені
ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_1 на розпорядження
транспортним засобом марки «HONDA CONCERTО»,
випуску 1993 року, легковий седан-В, шасі
(кузов) НОМЕР_3, реєстраційний номер
НОМЕР_1, який вчинений сторонами для
приховання правочину купівлі-продажу
даного транспортного засобу і
застосувати до нього правила
купівлі-продажу транспортного засобу;
визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2),
зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1,
право власності на транспортний засіб
марки «HONDA CONCERTО», випуску 1993 року,
легковий седан-В, шасі (кузов) № НОМЕР_3,
реєстраційний номер НОМЕР_1, на
підставі правочину купівлі-продажу
вказаного транспортного засобу, який
відбувся 30 квітня 2011 pоку, виключити з
акту опису та арешту майна автомобіль
марки «HONDA CONCERTО», випуску 1993 року,
легковий седан-В, шасі (кузов) НОМЕР_3,
реєстраційний номер НОМЕР_1, по
виконавчому провадженню ВП № 41749369 від
01 липня 2014 року та звільнити його з-під
арешту.

Позивач ОСОБА_1 та його представник
ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні
вимоги підтримали повністю та просили
суд їх задовольнити з підстав,
викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
визнав заявлені позовні вимоги та не
заперечив щодо їх задоволення в
повному обсязі.

Представники відповідачів ПАТ «Омега
Банк», Відділу ДАІ УМВСУ в
Тернопільській області, третьої особи
-Першого відділу державної виконавчої
служби Тернопільського міського
управління юстиції, в судове засідання
не з'явилися з невідомої на те суду
причини, хоча про день та час розгляду
справи повідомлялися належним чином.
Будь-які відомості про неможливість
останніх прибути в судове засідання в
матеріалах справи відсутні, а тому суд
вважає, що їх чергова неявка у судове
засідання без поважних причин не
перешкоджає розгляду справи.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явися. Надіслав в адресу суду
заяву про розгляд справи у його
відсутності, позовні вимоги підтримує
та просить задовольнити в повному
обсязі.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_8 суду пояснив, що навесні 2011 року
він разом із ОСОБА_1 поїхав на авторинок
до м. Вінниця для купівлі автомобіля.
Там позивач вибрав побачив автомобіль
марки «HONDA CONCERTО», який тоді ж придбав.
Свідок засвідчував факт передачі
ОСОБА_1 ОСОБА_5 3000 дол. США, що було
еквівалентно на час передачі 26000 грн.
Так як купівля-продаж автомобіля
відбувалась в суботу, то оформити
договір належним чином не було
можливості.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_5 суду пояснив, що навесні 2011 року
на авторинку м.Вінниця він зустрівся із
позивачем. Під час розмови вони дійшли
згоди щодо купівлі-продажу автомобіля
марки «HONDA CONCERTО». За його придбання
позивач передав свідку 26000 грн., тоді
вони оформили нотаріально посвідчену
довіреність на вказаний транспортний
засіб. Автомобіль марки «HONDA CONCERTО» ним
попередньо придбавався в м.Тернополі у
2008 році шляхом оформлення
«геренальної» довіреності.

Дослідивши та оцінивши докази по
справі, суд встановив наступні
обставини.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_4,
автомобіль марки «HONDA CONCERTО», випуску 1993
року, легковий седан - В, шасі (кузов,
рама, коляска) НОМЕР_3, номерний знак
НОМЕР_1, належить ОСОБА_2.

Згідно довіреності від 09 червня 2008
року, посвідченої приватним нотаріусом
Тернопільського міського
нотаріального округу ОСОБА_9 і
зареєстрованої в реєстрі за №2814,
ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_10 або ОСОБА_5,
кожен з яких діє самостійно,
представляти його інтереси з питань
експлуатації та/або розпорядження
(продати за ціну і на умовах на свій
розсуд, здати в оренду (найм), позичку чи
обміняти, відремонтувати, проходити
технічний огляд, отримувати страхове
відшкодування) щодо належного йому на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_4, виданого
і зареєстрованого РЕВ МРВ 1ДАІ
м.Тернопіль 12 вересня 2007 року
автомобіля марки «HONDA CONCERTО», випуску 1993
року, легковий седан - В, шасі (кузов,
рама, коляска) НОМЕР_3, номерний знак
НОМЕР_1.

Довіреністю серії ВРК №417481 від 13
квітня 2011 року, посвідченою приватним
нотаріусом Вінницького міського
нотаріального округу ОСОБА_6 і
зареєстрованою в реєстрі за № 2508,
ОСОБА_5, діючий на підставі довіреності,
посвідченої ОСОБА_9, приватним
нотаріусом Тернопільського міського
нотаріального округу Тернопільської
області, 09 червня 2008 року за реєстровим
№2814 від імені ОСОБА_2, для виконання
договору доручення, укладеного в усній
формі, даною довіреністю уповноважив
ОСОБА_1 або ОСОБА_4, які вправі діяти
незалежно один від одного,
представляти інтереси ОСОБА_2 з питань
експлуатації та/або розпорядження
(продати за ціну і на умовах на свій
розсуд, здати в оренду (найм), позичку чи
обміняти, відремонтувати, проходити
техогляд, отримувати страхове
відшкодування) щодо належного йому на
підставі свідоцтва про реєстрацію
НОМЕР_4, виданого РЕВ МРВ 1ДАІ
м.Тернопіль 12 вересня 2007 року,
автотранспортного засобу марки «HONDA
CONCERTО», випуску 1993 року, легковий
седан-В, шасі (кузов) НОМЕР_3,
реєстраційний номер НОМЕР_1.

Як вбачається із розписки від 30 квітня
2011 року, ОСОБА_5 отримав за проданий ним
автомобіль марки «HONDA CONCERTО»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі
НОМЕР_3, на підставі довіреності суму
коштів, що складає 26 300 грн. Зазначена
сума є повною договірною вартістю
вказаного автомобіля. На підтвердження
даних усних домовленостей стосовно
купівлі-продажу зазначеного
автомобіля зобов'язується надати
нотаріальну довіреність на ОСОБА_1
Кошти отримані в присутності свідка
ОСОБА_8. Будь-яких претензій щодо
повернення автомобіля в майбутньому не
має. У вказаній розписці ОСОБА_8
підтверджує, що ОСОБА_5 отримав від
ОСОБА_1 кошти за проданий за усною
домовленістю ОСОБА_1 автомобіль у
розмірі 26300 грн.

Також на розписці міститься
підтвердження ОСОБА_1 про те, що
проданий йому автомобіль марки «HONDA
CONCERTО», 1993 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1, шасі НОМЕР_3, отримав 30
квітня 2011 року в присутності свідка
ОСОБА_8.

В свою чергу, ОСОБА_8 у розписці від 30
квітня 2011 року підтвердив, що
відповідно до усної домовленості між
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про купівлю-продажу
автомобіля після передачі коштів у
розмірі 26300 грн. ОСОБА_11 передав
зазначений автомобіль ОСОБА_1 у
власність.

Як вбачається із акту огляду та
тимчасового затримання транспорту від
15 серпня 014 року, 15 серпня 2014 року о 20
год. 30 хв. при керуванні автомобілем
марки «HONDA CONCERTО», 1993 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, на 87 км
автодороги Київ-Чоп позивача було
зупинено інспектором ДПС у зв'язку із
постановою Першого відділу ДВС
Тернопільського міського управління
юстиції №41749369 від 01 липня 2014 року.

Відповідно до статей 215 та 216 ЦК України
суди розглядають справи за позовами
про визнання правочину недійсним і
застосування наслідків його
недійсності.

Стаття 237 ЦК України визначає
представництво як правовідношення, в
якому одна сторона (представник)
зобов'язана або має право вчинити
правочин від імені другої сторони, яку
вона представляє.

Представництво виникає на підставі
договору, закону, акта органу юридичної
особи та з інших підстав, встановлених
актами цивільного законодавства.

Особливістю відносин представництва є
те, що вони виникають та існують в
інтересах особи, яка добровільно
надала іншій особі право вчинити
певний перелік дій, які вона
заздалегідь схвалює. Правочин,
вчинений представником, створює,
змінює, припиняє цивільні права та
обов'язки лише для особи, яку він
представляє.

Закон надає можливість здійснити
передоручення - передачу своїх
повноважень частково або в повному
обсязі іншій особі, якщо це встановлено
договором між особою, яку
представляють, і представником.
Правочин, вчинений замісником, також
створює, змінює, припиняє цивільні
права та обов'язки лише для особи, яку
він представляє в порядку
передоручення.

В силу ст.ст.238, 244 ЦК України,
довіреність не є правовим оформленням
переходу права власності, на підставі
довіреності здійснюється
представництво. Довіреність є
письмовим документом, що видається
однією особою іншій особі для
представництва перед третіми особами.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203
ЦК Украйни.

У силу ч.1 ст. 203 ЦК України, зміст
правочину не може суперечити ЦК
України, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Позивачем та його представником не
надано доказів того, що довіреність
серії ВРК №417481 від 13 квітня 2011 року
була видана з метою приховання
фактично укладеного договору
купівлі-продажу між ОСОБА_5 який діяв
від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Сукупність
прав та обов'язків наданих довіреністю
не робить відносини власності
правовідносинами, з усіма правовими
наслідками, що випливають з цього.
Довіреність не є договором
купівлі-продажу, дарування чи будь-яким
іншим договором, наслідком якого є
законне отримання права власності.

Таким чином, за своїм юридичним змістом
доручення є договором про
представництво, який є одностороннім і
згідно якого повірений зобов'язується
діяти від імені довірителя та не вправі
вчиняти дії щодо майна на власну
користь.

Удаваним є правочин, який вчинено
сторонами для приховання іншого
правочину, який вони насправді вчинили.
Якщо буде встановлено, що правочин був
вчинений для приховання іншого
правочину, який вони насправді вчинили,
що визнається сторонами, відносини
сторін регулюються правилами щодо
правочину, який сторони насправді
вчинили (ст.235 ЦК України).

Пунктом 25 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 9 від 06 листопада 2009
року «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» визначено, що
за удаваним правочином (стаття 235 ЦК)
сторони умисно оформляють один
правочин, але між ними насправді
встановлюються інші правовідносини. На
відміну від фіктивного правочину, за
удаваним правочином права та обов'язки
сторін виникають, але не ті, що
випливають зі змісту правочину.

За таких обставин, відсутні правові
підстави вважати, що між ОСОБА_1, з
однієї сторони, та ОСОБА_5, при
оформленні довіреності на спірний
транспортний засіб мало місце
укладення правочину, який за своїм
змістом містив ознаки удаваного.

Крім того, в силу ч.4 ст.334 ЦК України
якщо договір про відчуження майна
підлягає державній реєстрації, право
власності у набувача виникає з моменту
такої реєстрації.

Відповідно до п.п.2, 7, 8 «Правил
державної реєстрації та обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілі, мотоциклів усіх типів,
марок і моделей, причепів,
напівпричепів та мотоколясок» (надалі -
Правила), затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 7
вересня 1998 року №1388, передбачено
порядок набуття права власності на
транспортний засіб з обов'язковою
реєстрацією власником придбаного
транспортного засобу на підставі
документів, що підтверджують право
власності.

Згідно з п.7 Правил, власники
транспортних засобів - юридичні та
фізичні особи або їх представники -
зобов'язані зареєструвати їх протягом
10 діб після придбання або виникнення
обставин, що є підставою для внесення
змін до реєстраційних документів.

Відповідно до п.8 Правил, реєстрація
транспортних засобів здійснюється на
підставі заяви власника і документів,
що посвідчують його особу,
правомірність придбання транспортного
засобу, відповідність конструкції
транспортного засобу встановленим
вимогам безпеки дорожнього руху, та
вимогам, які є підставою для внесення
змін до реєстраційних документів. Для
реєстрації транспортних засобів, що
перебували в експлуатації і
зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім
названих документів, додається
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу (технічний
паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про
зняття транспортного засобу з обліку.
Перед відчуженням такий транспортний
засіб повинен бути знятий з обліку в
підрозділі ДАІ.

Спірний автомобіль не був знятий з
обліку в органах ДАІ і залишається
зареєстрованим за ОСОБА_2 Сторони не
вжили заходів щодо переоформлення
автомобіля у порядку, визначеному
Правилами, а тому до позивача не
перейшло право власності на автомобіль
марки «HONDA CONCERTО», 1993 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень; докази
надаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі; доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

В силу принципу безпосередності
судового розгляду (ст.160 ЦПК України)
рішення може бути обґрунтоване лише
тими доказами, які одержані у
визначеному законом порядку і
перевірені в тому судовому засіданні, в
якому постановляється рішення.

Оформлення купівлі-продажу автомобіля
шляхом видачі довіреності не
відповідає вимогам законодавства.
Надання довіреності без укладення
договору купівлі-продажу не можна
вважати договором, що укладений
відповідно до закону та допускає
перехід права власності на автомобіль,
оскільки підстави набуття права
власності на майно чітко визначені
цивільним законодавством.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі
докази в їх сукупності, суд приходить
до висновку, що у задоволенні позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного
акціонерного товариства «Омега Банк»,
відділу ДАІ УМВСУ в Тернопільській
області, треті особи - Перший відділ
державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції, ОСОБА_4, про визнання правочину
удаваним, визнання права власності на
транспортний засіб та виключення його
з акту опису та арешту майна слід
відмовити.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.203, 215, 216, 235, 334 ЦК України,
Постановою Пленуму ВСУ № 9 від 06
листопада 2009 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними», «Правилами
державної реєстрації та обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілі, мотоциклів усіх типів,
марок і моделей, причепів,
напівпричепів та мотоколясок»,
затвердженими постановою КМУ від 7
вересня 1998 року №1388, ст.ст.3, 10, 11, 60, 64, 160,
212-215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Публічного акціонерного
товариства «Омега Банк», відділу ДАІ
УМВСУ в Тернопільській області, треті
особи - Перший відділ державної
виконавчої служби Тернопільського
міського управління юстиції, ОСОБА_4,
про визнання правочину удаваним,
визнання права власності на
транспортний засіб та виключення його
з акту опису та арешту майна -
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуюча
О.Герчаківська