Справа № 525/1154/14-ц
Провадження № 2/525/420/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2014 року Великобагачанський
районний суд Полтавської області в
складі: головуючого судді Лисенко Н.В.,
при секретарі Хоменко М.М., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в сел.
Велика Багачка Полтавської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору
ОСОБА_3 про визнання особи такою, що
втратила право на користування жилим
приміщенням, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 13 жовтня
2014 року до Великобагачанського
районного суду Полтавської області з
позовом до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право на
користування жилим приміщенням.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2014 року
було відкрито провадження по справі.

В подальшому ОСОБА_1 частково
змінив позовні вимоги., з позову,
прийнятого до розгляду ухвалою суду
від 19 листопада 2014 року вбачається, що
позивачу ОСОБА_1 належить житловий
будинок АДРЕСА_1. В цьому будинку в
даний час зареєстрована його колишня
дружина та відповідач по справі ОСОБА_2,
але вона не проживає в ньому з травня 2011
року.. Посилаючись на вищевикладені
обставини позивач ОСОБА_1 звернувся із
позовом до суду, в якому просив суд
визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що
втратила право на користування жилим
приміщенням, а саме житловим будинком
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав,
посилався на обставини, що викладені в
ньому та просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов ОСОБА_1 не визнала, не
заперечувала те, що вона не проживає в
житловому будинку, належному
позивачу, що розташований в АДРЕСА_1, з
травня 2011 року, але вона не бажає
зніматися з реєстрації за цією адресою,
оскільки більш зареєструватися їй
ніде. З позивачем вона не бажає
домовлятися з цього приводу.

Третя особа ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилася, але надіслала
до суду заяву, в якій просила суд справу
розглядати в її відсутність, спір по
даній справі просила вирішити на
розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
вивчивши і дослідивши матеріали
справи, приходить до висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання
особи такою, що втратила право на
користування жилим приміщенням,
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що згідно
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, виданим 12 березня 1996 року
державним нотаріусом
Великобагачанської державної
нотаріальної контори Бутенко Л.І., р. №
424, спадкоємцем майна померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 є ОСОБА_1.
Спадкове майно складається з жилого
будинку літ."А-1" загальною жилою площею
26,8 кв.м., сараю - літ. "Б", гаража - літ. "В",
що знаходяться в АДРЕСА_1. (а.с.5). Це
свідоцтво зареєстровано в
Полтавському міжміському бюро
технічної інветарізації, відомостей
про його державну реєстрацію немає.

В технічному паспорті житлового
будинку позивач ОСОБА_1 зазначений
власником житлового будинку з
господарськими будівлями, що
розташований в АДРЕСА_1. В цілому
будівлі складаються з житлового
будинку - літ. "А-1", сараю -літ. "Б", гаража
- літ. "В" (а.с.а.с.6-8).

Той факт, що це домоволодіння є
особистою власністю ОСОБА_1
відповідач не заперечує.

В цьому житловому будинку
зареєстрована поряд із позивачем
ОСОБА_1 та третьою особою ОСОБА_3
відповідач по справі ОСОБА_2, яка з
травня 2011 року в будинку не проживає, що
підтверджується також довідкою № 340
від 26 вересня 2014 року, виданої
виконавчим комітетом Якимівської
сільської ради Великобагачанського
району Полтавської області (а.с.9).

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні не заперечувала той факт, що
з травня 2011 року вона не проживає в
будинку позивача , її колишнього
чоловіка ОСОБА_1, хоча значиться в даний
час зареєстрованою в цьому будинку, що
розташований в АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст.319 ЦК України,
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на свій
розсуд.

Відповідач ОСОБА_2 після
розірвання шлюбу з позивачем ОСОБА_1
(рішення Великобагачанського
районного суду Полтавської області від
30 грудня 2010 року) (а.с.4) є для позивача
сторонньою людиною, він не бажає, щоб
ОСОБА_2 була зареєстрована в його
будинку, фактично вона за місцем
реєстрації не проживає і ця реєстрація
є незаконною, оскільки відповідно до
ст. 3 Закону України "Про свободу
пересування і вільний вибір місця
проживання в Україні", реєстрація - це
внесення інформації до Єдиного
державного демографічного реєстру та
до паспортного документа про місце
проживання або місце перебування особи
із зазначенням адреси житла. Тобто,
відповідач без згоди позивача
продовжує використовувати його
власність, для свого реєстраційного
обліку.

Згідно до ст. 391 ЦК
України, власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

У постанові Верховного Суду
України від 16 січня 2012 року зазначено,
що вирішення питання про зняття особи з
реєстраційного обліку залежить,
зокрема, від вирішення питання про
право користування такої особи
житловим приміщенням відповідно до
норм житлового та цивільного
законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК
УРСР, стаття 405 ЦК). Отже, у разі
будь-яких обмежень у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном власник має право вимагати
усунення відповідних перешкод,
зокрема, шляхом зняття особи з
реєстрації місця проживання,
пред'явивши водночас одну із таких
вимог: 1) про позбавлення права
власності на житлове приміщення; 2) про
позбавлення права користування
житловим приміщенням; 3) про визнання
особи безвісно відсутньою; 4) про
оголошення фізичної особи померлою.

Згідно ч. 4 ст. 156 Житлового Кодексу
припинення сімейних відносин з
власником будинку не позбавляє членів
сім'ї власника права користування
займаним приміщенням. Отже, після
розірвання шлюбу відповідач ОСОБА_2
мала право на користування жилим
приміщенням, належним позивачу
ОСОБА_1, але цим правом не скористалася,
і з травня 2011 року в цьому будинку
не проживає.

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України
член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Відповідач ОСОБА_2 не проживає
в житловому будинку АДРЕСА_1 з травня
2011 року, претензій щодо спірного
будинку не заявляла, правом,
передбаченим ч. 4 ст. 156 ЖК України вона
не скористалася, тому суд вважає, що
позовні вимоги щодо визнання
відповідача таким, що втратив право
користування жилим приміщенням
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ч.2 ст. 405, ст.ст. 319, 391 ЦК
України, ст. 156 ЖК України, ст. ст. 10, 11, 60,
212-215 ЦПК України, суд -

в
и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмету спору ОСОБА_3 про
визнання особи такою, що втратила право
на користування жилим приміщенням ,
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер суду невідомий,
уродженку с. Орликівщина Хорольського
району Полтавської області, яка
зареєстрована в АДРЕСА_1, такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням (житловим будинком
АДРЕСА_1), та належить позивачу ОСОБА_1.

Апеляційна скарга до
апеляційного суду Полтавської
області подається протягом десяти
днів після його проголошення. Особи,
які брали участь в справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
розгляду справи, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя -