АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 213/481/14-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/2246/К/14
суддя Мазуренко В.В.
Суддя - доповідач - Турік
У Х В А Л А

Іменем України

27 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Турік В.П.,

суддів: Братіщевої Л.А.,
Грищенко Н.М.

при секретарі: Трофименко О.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
відповідача ОСОБА_1 на рішення
Інгулецького районного суду м.Кривого
Рогу від 30 вересня 2014 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
розірвання шлюбу.

Особи, які беруть участь у розгляді
справи:

відповідач ОСОБА_1,

представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, -

В С Т
А Н О В И Л А :

У лютому 2014 року позивач ОСОБА_2, від
імені та в інтересах якого діє
представник за довіреністю ОСОБА_4,
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1
про розірвання шлюбу. В обґрунтування
позовних вимог зазначив, що 18 липня 2009
року між ним та відповідачкою укладено
шлюб, але шлюбні відносини припинено
через різні погляди на життя та сварки.
Збереження шлюбу протирічить його
інтересам, тому просив розірвати шлюб
між ним та відповідачкою,
зареєстрований Інгулецьким відділом
РАЦС Криворізького МУЮ, актовий запис
№ 83.

Рішенням Інгулецького районного суду
м.Кривого Рогу від 30 вересня 2014 року
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання
шлюбу задоволено.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований 18 липня 2009 року в
Інгулецькому відділі реєстрації актів
цивільного стану Криворізького
міського управління юстиції
Дніпропетровської області, актовий
запис № 83, розірвано.

Залишено ОСОБА_1 прізвище «ОСОБА_5».

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1
ставить питання про скасування рішення
суду та ухвалення нового про відмову в
позові, посилаючись на те, що судом
порушено норми матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Відповідач вважає, що наявність у її
чоловіка дитини від іншої жінки не є
підставою для розірвання шлюбу,
оскільки вони з чоловіком продовжують
спілкуватися та він особисто жодного
разу у судових засіданнях не
заперечував проти цього факту, а тому
сім'я ще може бути збережена і суд мав
прийняти заходи щодо її збереження.

Крім того, вирішення питання про
розірвання шлюбу неможливо до розгляду
цивільних справ щодо вселення ОСОБА_1
до квартири та поділ майна, у зв'язку з
чим відповідач ставила перед судом
першої інстанції питання про зупинення
провадження у справі.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу представник позивача ОСОБА_2 -
ОСОБА_4 зазначає, що оскаржуване судове
рішення є законним та обґрунтованим, в
процесі розгляду справи суд не порушив
норм ні матеріального, ні
процесуального права, а тому рішення
суду слід залишити без змін, відхиливши
апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених вимог, доводів апеляційної
скарги та письмових заперечень на неї,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню за таких
підстав.

Судом установлено, що 18 липня 2009 року
між сторонами зареєстровано шлюб
Інгулецьким відділом реєстрації актів
цивільного стану Криворізького
міського управління юстиції
Дніпропетровської області, актовий
запис № 83, про що видано свідоцтво
Серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

Від шлюбу дітей не мають.

Ухвалюючи рішення про розірвання
шлюбу, суд першої інстанції, з
дотриманням норм ст.ст. 213,214 ЦПК
України, з'ясував фактичні взаємини
подружжя, мотиви та причини розлучення
та прийшов до висновку, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
сім'ї стали неможливими.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України кожен з
подружжя має право припинити шлюбні
відносини. Примушування до припинення
шлюбних відносин, примушування до їх
збереження, в тому числі примушування
до статевого зв'язку за допомогою
фізичного або психічного насильства, є
порушенням права дружини, чоловіка на
особисту свободу і може мати наслідки,
встановлені законом.

Зважаючи на те, що сторони не
підтримують шлюбні стосунки, позивач
заперечував проти можливості
відновлення таких стосунків з
відповідачем та звернувся до суду із
позовом про розірвання шлюбу, суд
першої інстанції обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги та розірвав
шлюб.

Крім того, судом першої інстанції було
сторонам надано строк чотири місяці
для можливого примирення подружжя (а.с.
50), за який вони не примирились, що
свідчить про їх незацікавленість у
збереженні шлюбу.

Доводи апеляційної скарги щодо
неможливості вирішення питання про
розірвання шлюбу до розгляду цивільних
справи про вселення та поділ майна
колегією суддів відхиляються, оскільки
дані позови не є взаємопов'язаними між
собою, а поділ майна подружжя можливий
як під час перебування у
зареєстрованому шлюбі, так і після його
розірвання (ст. 68, 72 СК України).

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін,
обставини по справі, перевірив доводи і
дав їм належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені письмовими матеріалами
справи та поясненнями учасників
процесу.

За таких обставин підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування рішення суду колегія суддів
не вбачає.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Інгулецького районного суду
м.Кривого Рогу від 30 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду кримінальних і цивільних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: