Заводський районний суд м. Миколаєва
Справа № 2/487/1766/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.11.2014
Заводський районний суд м. Миколаєва

в складі

головуючого судді
Разумовської О.Г.,

при секретарі
Кожину В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом (який уточнював) до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики у розмірі 704580, 36 грн.,
з яких неповернута сума боргу - 644046, 00
грн., відсотки на загальну суму 60534, 36
грн., а також понесеного судового
збору у розмірі 3441, 00 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовував тим, що 23. 12. 2010 позивач
ОСОБА_1 передав грошові кошти у розмірі
52000 дол. США відповідачу ОСОБА_2 на
умовах повернення до 01.03.2011.
Відповідачем зазначені кошти до
теперішнього часу не повернуто.
Позивач звертався до відповідача з
вимогами про повернення заборгованих
грошових коштів, які відповідачем
задоволено не було. Вказані обставини
стали підставою для звернення позивача
до суду з даним позовом.

Заочним рішення суду від 30.04.2013 позовні
вимоги було задоволено.

Ухвалою суду від 09. 04. 2014 вказане
рішення суду було скасовано в порядку
перегляду заочного рішення за заявою
відповідача ОСОБА_2

Позивач до судового засідання не
з'явився, суду надав заяву про розгляд
справи за його відсутності, позовні
вимоги підтримав.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, проти
задоволення позову заперечував,
заперечуючи факт надання йому
позивачем суми грошових коштів. У
задоволенні позову просив суд
відмовити. До судового засідання в
оголошення рішення у справі не
з'явився, про час та місце слухання
справи повідомлявся вчасно та
належним чином. Суду неодноразово
надсилав заяви про відкладення
розгляду справи з причин, які судом
визнані неповажними. Справу розглянуто
в порядку, передбаченому ст. 169 ЦПК
України на підставі наявних у справі
доказів, про що позивач не заперечував.
Суд, дослідивши письмові матеріали
справи, вважає позовні вимоги такими,
що підлягають задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, 23. 12.
2010 сторони уклали договір позики, за
умовами якого позивач ОСОБА_1 надав, а
відповідач ОСОБА_2 отримав грошову суму
у розмірі 52000 дол. США.

Пунктом 2 згаданого договору сторони
домовилися про повернення позики у
такі терміни: 10000, 00 дол. США до 01. 02. 2011,
42000, 00 дол. США до 01. 03. 2011.

Згідно з п. 4 договору заставою є
належні відповідачу ОСОБА_2 4
круглоткацькі верстати SL-4 виробництва
Starlinger (Австрія), загальною вартістю 68000,
00 дол. США.

Передані позивачем грошові кошти
відповідачем до теперішнього часу не
повернуто, про що свідчить знаходження
договору у позивача, оригінал якого
приєднано до матеріалів справи.

Заставлене майно відповідачем ОСОБА_2
позивачу не передавалося.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу.

Частиною другою статті 625 ЦК
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Три проценти річних від простроченої
суми складають: за несвоєчасне
повернення обумовленої договором
частини боргу у розмірі 10000, 00 дол. США
за період з 01. 02. 2011 по 15. 04. 2014 складають
11865, 30 грн. (1169 днів х 0, 0082 % за 1 день (3%
річних) х 123855, 00 грн. (еквівалент 10000, 00
дол. США); за несвоєчасне повернення
обумовленої договором частини боргу у
розмірі 42000, 00 дол. США за період з 02. 03.
2011 по 15. 04. 2014 складають 48669, 06 грн. (1141
день х 0, 0082 % за 1 день (3% річних) х 520191, 00
грн. (еквівалент 42000, 00 дол. США).

Всього три проценти річних складають
60534, 36 грн.

Іншого розміру процентів сторони в
договорі не встановлювали.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Заперечуючи проти позовних вимог
відповідач посилався на ту обставину,
що суму позики не отримував, договір
позики не складався, а його підпис у
складеному сторонами договорі
зазначено іншою особою.

Проте вказане спростовується
висновком експерта від 06. 06. 2014 № 463 за
проведеною у справі судовою
почеркознавчою експертизою,
відповідно до якого рукописні записи
від імені ОСОБА_2 в договорі позики від
23. 12. 2010, укладеному між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, виконані саме ОСОБА_2, а підпис
від його імені виконано ймовірно
ОСОБА_2

Таким чином, судом було встановлено
порушення відповідачем зобов'язання з
повернення грошових коштів позивачу, а
тому позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі - з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню сума боргу у
розмірі 644046, 00 грн., відсотки у розмірі
60534, 36 грн., а всього 704580, 36 грн.

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідача також підлягає стягненню
на користь позивача понесений
останнім судовий збір у розмірі 3441, 00
грн., а також в дохід держави 213, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 208-218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1) на користь
ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 704580, 36 грн.,
а також понесений судовий збір у
розмірі 3441, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір у розмірі 213, 00 грн.

Рішення набирає законної сили через 10
днів після його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області через Заводський районний суд
м. Миколаєва у строк та в порядок,
передбачені ст. ст. 294,
296 ЦПК України.

Суддя
О.Г. Разумовська