Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/2649/14
Головуючий у 1 інстанції Махіборода
Суддя-доповідач Краснокутська О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.,

Суддів: Краснокутської О.М.,

Воробйової І.А.

При секретарі Мосіної О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Концерн «Міські
теплові мережі» на заочне рішення
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 18 квітня 2014 року у справі
за позовом Концерн «Міські теплові
мережі» в особі філії концерну «Міські
теплові мережі» Ленінського району до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14 про стягнення
заборгованості за поставлену теплову
енергію, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року Концерн «МТМ» в особі
філії Концерну «МТМ» Ленінського
району звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14 про стягнення
заборгованості за поставлену теплову
енергію.

В обґрунтування позову позивач
зазначав, що 08 червня 2011 року
Ленінським районним судом м. Запоріжжя
постановлено судовий наказ про
стягнення заборгованості за
поставлену теплову енергію в
кв.АДРЕСА_1, з зареєстрованих за
вказаною адресою відповідачів ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13
та ОСОБА_14

29 серпня 2011 року ухвалою Ленінського
районного суду м. Запоріжжя, вказаний
судовий наказ скасовано, та роз'яснено
заявнику його право на звернення до
суду з цивільним позовом.

28 лютого 2014 року Концерн «Міські
теплові мережі» в особі філії концерну
«МТМ» Ленінського району звернувся з
позовом до відповідачів про стягнення
заборгованості по оплаті за послуги з
централізованого опалення, що
утворилася за період з 01 січня 2009 року
по 01 січня 2014 року у розмірі 51874,60 грн.,
із яких - за період з 01 січня 2009 року по 01
січня 2011 року в сумі 22690, 07 грн. та з 01
січня 2011 року по 01 січня 2014 року в сумі
30087, 21 грн. без урахування оплати в сумі
902, 68 грн., яку відповідачі сплатили.

На підставі викладеного позивач просив
суд стягнути з відповідачів
заборгованість за поставлену теплову
енергію в сумі 51874, 60 грн. та судові
витрати.

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 18
квітня 2014 року позов задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 на
користь Концерн «МТМ» в особі філії
Концерну «МТМ» Ленінського району
заборгованість за поставлену теплову
енергію, яка утворилась за період з 01
січня 2009 року по 01 січня 2011 року у
розмірі 22690, 07 грн. - солідарно.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14 на користь Концерн «МТМ» в
особі філії Концерну «МТМ» Ленінського
району судовий збір в сумі 243, 60 грн.

В іншій частині позов Концерну «МТМ» в
особі філії Концерну «МТМ» Ленінського
району залишено без розгляду.

Відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14
рішення суду не оскаржується.

Не погоджуючись з рішенням суду,
Концерн «МТМ» подав апеляційну скаргу,
в якій посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення і ухвалити нове
рішення.

В засідання судової колегії
відповідачі вдруге не з»явились,у
зв»язку із поверненням судових
повісток без вручення і неповідомлення
відповідачами про своє місце
перебування відповідачі повідомлені
судом про час і місце розгляду справи
через засоби масової
інформації-газету «Запорізька правда»
від 23 серпня 2014р. у відповідності до
вимог ст.74 ЦПК України .

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
представника позивача ,перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
відхиленню за таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Згідно до вимог ст.ст.67,68 ЖК УРСР
наймачі(власники ) квартир зобов»язані
своєчасно вносити плату за комунальні
послуги,до числа яких входять послуги з
централізованого
опалення,централізованого постачання
гарячої води.

Стягуючи з відповідачів
заборгованість в сумі 22690гр.07коп. за
період з 01.01.2009р. по 01.01.2011р., суд першої
інстанції виходив із того,що в цій
частині позовні вимоги , з якими
позивач звертався до суду з заявою про
видачу судового наказу , є
обґрунтованими, доведеними. Залишаючи
без розгляду позовні вимоги про
стягнення заборгованості за період з
01.01.2011року по 01.01.2014року,виходив із
того,що позивачем порушений порядок
,передбачений ст.ст.95,96 ЦПК України.

Судова колегія вважає висновки суду
такими,що узгоджуються з здобутими
доказами і відповідають вимогам
закону.

Судом встановлено,що на підставі
рішення виконавчого комітету
Запорізької міської ради №25 від
29.01.2009р.(а.с.20), Концерн «Міські теплові
мережі» є виконавцем
житлово-комунальних послуг з
централізованого опалення,
централізованого постачання гарячої
води

для населення,що мешкає у житловому
фонді комунальної власності м.
Запоріжжя , в будинках,мережі яких
безпосередньо приєднані до теплових
мереж Концерну «Міські теплові
мережі».

Відповідачі є споживачами послуг
Концерну «Міські теплові мережі» м.
Запоріжжя за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується довідкою Центром
обслуговування абонентів Єдиної
абонентської служби Запорізької
міської ради №1495 від 25.02.2014р(а.с.14) .

06 червня 2011року на підставі п.3 ч.1 ст.96
ЦПК України Концерн «МТМ» в особі ФК
«МТМ» звернувся до Ленінського
Районного суду м. Запоріжжя з заявою
про видачу судового наказу про
стягнення заборгованості з ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14 за період з 01.01.2009р по
01.01.2011рр.

08 червня 2011року Ленінським районним
судом м. Запоріжжя був виданий судовий
наказ №2-н-1442/11 за вказаною вимогою.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 29.08.2011року зазначений
судовий наказ скасований за заявою
відповідачів на тій підставі,що є спір
про право,оскільки на думку
відповідачів позивачем за вказаний
період пропущена позовна давність.

Згідно особистого рахунку
ОСОБА_6(а.с.15-19) станом на 01.02.2014року
заборгованість за надані послуги
складає :51 874гр.60коп., у тому числі:
станом на 01.01.2011року-22 690гр.07коп. за
період з 01.2011р. по 01.2014 року- 29 184гр.53 коп.

Заборгованість нарахована з 01.01.2009
року,що видно із наданого розрахунку.

Позивач звернувся до суду з заявою про
видачу судового наказу 06 червня
2011рокув межах позовної
давності,передбаченої ст.257 ЦК України,
а після скасування судового наказу
ухвалою суду від 29 серпня 2011року , з
позовом - 28.02.2014року .Таким чином
позовна давність позивачем не порушена
, про що суд першої інстанції правильно
зазначив у рішенні.

Розрахунок заборгованості відповідачі
не оспорювали і не спростували
будь-якими доказами,тому судова
колегія вважає правильним висновки
суду про наявність заборгованості за
надані послуги в період з 01.01.2009року по
01.01.2011року.в сумі 22690гр.07коп.

Разом із тим за змістом вимог ст.
207 ч.1 п.8) ЦПК України суд залишає заяву
без розгляду,якщо провадження у справі
відкрито за заявою,поданою без
додержання вимог,викладених,зокрема, у
статті 119 цього Кодексу.

Згідно до вимог ч.6 ст.119 ЦПК
України до позовної заяви,що подається
у випадках, визначених частиною
третьою ст.118 цього Кодексу,мають бути
додані копії ухвали про відмову у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу або ухвали про скасування
судового наказу.

Згідно до вимог ч.3 ст.118 ЦПК
України позовна заява щодо
вимог,визначених у частині першій
статті 96 цього Кодексу,може бути подана
тільки в разі відмови у прийнятті заяви
про видачу судового наказу або
скасування його судом.

За вимогами ч.1п.3) ст.96 ЦПК
України судовий наказ може бути видано,
у разі якщо заявлено вимогу про
стягнення заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг,
телекомунікаційних послуг, послуг
телебачення та радіомовлення з
урахуванням індексу інфляції та трьох
відсотків річних, нарахованих
заявником на суму заборгованості;

Оскільки позивач з заявою про видачу
судового наказу про стягнення
нарахованої заборгованості за період-
з 01.01.2011р. по 01.01.2014р. в
порядку,передбаченому ст. ст. 95,96 ЦПК
України до суду не звертався, а із
ухвали Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 29 серпня 2011року про
скасування судового наказу від
08.06.2011року вбачається наявність спору
саме щодо заборгованості за період з
01.01.2009року по 01.01.2011р. і відсутні дані
щодо спору про стягнення
заборгованості за період з 01.01.2011р.по
01.01.2014року, суд першої інстанції
правильно залишив без розгляду ці
позовні вимоги на підставі вимог ч.3
ст.118, п8), ч.1 ст. 207 ЦПК України.

Судова колегія вважає,що положення
ст.31ч2 ЦПК України про право позивача
змінювати розмір позовних вимог у
даному випадку не підлягає
застосуванню,оскільки позивач розмір
своїх позовних вимог протягом розгляду
даного спору не змінював, а , порушивши
встановлений законом порядок ,
звернувся з вимогами про стягнення
нарахованої заборгованості з 01.01.2011р.
по 01.01.2014р.,з якими раніше не звертався
за видачею судового наказу.

Судова колегія,виходячи із положень
ст.308 ЦПК України про те,що не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань, не зважає на
те,що питання про залишення позовних
вимог без розгляду вирішено не в
порядку постановлення ухвали, а
рішенням суду.

Доводи позивача,які зазначені в
апеляційній скарзі, про те,що у зв»язку
із спором про право позивач звернувся
до суду у загальному
порядку,спростовуються матеріалами
справи,із яких вбачається лише
наявність спору про право в межах
скасованого судового наказу.

Інші доводи також є безпідставними і
несуттєвими і не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Судом повно і всебічно з»ясовані
обставини справи,що мають для неї
значення, висновки відповідають цим
обставинам і набутим доказам, характер
правовідносин між сторонами судом
визначений правильно, норми
матеріального і процесуального права
не порушені, застосовані вірно,
постановлено законне і обгрутоване
рішення.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Концерн «Міські
теплові мережі» відхилити.

Заочне рішення Ленінського районного
суду м. Запоріжжя від 18 квітня 2014 року у
цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: