АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
[1]

03 грудня 2014 року
м. Київ

Суддя судової палати з розгляду
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва Мазурик О.Ф., розглянувши
матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 на
ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 28 квітня 2014 року у цивільній
справі за позовом Компанії Філгейт
Кредіт Ентерпраїзіс Лімітед до
Головного управління юстиції у м.
Києві, ОСОБА_3, треті особи: Товариство з
обмеженою відповідальністю «Призма
Бета», Реєстраційна служба Головного
управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2
про визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 28 квітня 2014 року відкрито
провадження у справі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою
суду, ОСОБА_2 звернувся до суду з
апеляційною скаргою.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
12 вересня 2014 року апеляційну скаргу
залишено без руху з тих підстав, що при
зверненні до суду з апеляційною
скаргою ОСОБА_2 не подав документ, що
підтверджує сплату судового збору.
Судом надано строк для усунення
недоліків протягом трьох днів з дня
отримання копії ухвали.

Прецедентна практика Європейського
суду з прав людини виходить з того, що
реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод щодо доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду, кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких - не
допустити судовий процес у безладний
рух.

З цього приводу прецедентними є
рішення Європейського суду з прав
людини у справах «Осман проти
Сполученого королівства» від 28.10.1998 та
«Круз проти Польщі» від 19 червня 2001
року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право
на суд не є абсолютним. Воно може бути
піддане обмеженням, дозволеним за
змістом, тому що право на доступ до суду
за самою своєю природою потребує
регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вимога сплати
судового збору за подання апеляційної
скарги на ухвалу суду не є порушенням
права на справедливий судовий захист і
не може вважатися обмеженням права
доступу до суду.

Відповідно до ст. 74 ЦПК України судова
повістка разом із розпискою, а у
випадках встановлених цим Кодексом,
разом з копіями відповідних документів
надсилається поштою рекомендованим
листом із повідомленням або через
кур'єрів за адресою, зазначеною
стороною або іншою особою, яка бере
участь у справі.

У разі відсутності осіб, які беруть
участь у справі, за такою адресою,
вважається, що судовий виклик або
судове повідомлення вручене їм
належним чином.

Копії ухвали суду від 12.09.2014, які
повторно неодноразово направлялися
ОСОБА_2 за адресою, вказаною в
апеляційній скарзі, а саме: АДРЕСА_1,
поверталися на адресу суду у зв'язку із
закінченням встановленого строку
зберігання (а.с. 226, 227, 230,231).

Зважаючи на прецедентну практику
Європейського суду з прав людини та з
огляду на положення Конвенції, щодо
обов'язку зацікавленої сторони
цікавитися про рух справи, за обставин,
коли судовий збір не сплачено,
апеляційна скарга вважається такою, що
не оформлена відповідно до вимог
встановлених ст. 295 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України, до
апеляційної скарги, яка не оформлена
відповідно до вимог встановлених
статтею 295 цього Кодексу, а також у разі
несплати суми судового збору
застосовуються положення статті 121
цього Кодексу, яка передбачає
повернення позовної заяви (апеляційної
скарги).

Таким чином, апеляційну скаргу слід
вважати неподаною та повернути особі,
яка її подала.

Про повернення апеляційної скарги
суддя-доповідач постановляє ухвалу (ч. 5
ст. 297 ЦПК України).

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 121, 297 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Печерського районного суду м. Києва від
28 квітня 2014 року визнати неподаною та
повернути особі, яка її подала.

Роз'яснити особі, яка подала апеляційну
скаргу, що повернення апеляційної
скарги не перешкоджає повторному
зверненню із скаргою до суду, якщо
перестануть існувати обставини, що
стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з часу її
постановлення, але може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів, шляхом
подання скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Суддя:

Справа № 757/10364/14-ц

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/12159/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Вовк С.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Мазурик О.Ф.