Дата документу 04.12.2014
Справа №
Провадження № 2/334/3482/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

04 грудня 2014 року Ленінський районний
суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.

при секретарі Вєтлугіної Г.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики, де зазначила, що
03.02.2014 р. він з відповідачкою уклали
договір позики відповідно до якого
ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2 отримала 12 000
доларів США, що згідно з курсом НБУ на
дату укладання договору становило 96 000
грн., що підтверджується розпискою від
03.02.2014 р.

Відповідно до договору позики
відповідачка зобов'язалася повернути
позику до 03.08.2014р.

У визначений термін відповідачка кошти
не повернула, що змусило позивача
звернутися із позовом до суду. На день
звернення з позовом офіційний курс
становив - 1 долар США = 12,90грн. Позивач
просить стягнути з відповідачки суму
боргу у розмірі 154 800 грн. та судові
витрати.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав, просить позов
задовольнити, оскільки відповідачка
взяті на себе зобов'язання щодо
повернення боргу не виконала до
теперішнього часу.

Відповідачка у судове засіданні не
з'явилася, причини неявки суду не
повідомила, з заявою про розгляд справи
у її відсутність до суду не зверталася,
про час і місце розгляду справи
повідомлена належним чином, у зв'язку з
чим, відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК
України зі згоди позивача, суд ухвалює
заочне рішення.

Вислухав пояснення позивача, вивчивши
матеріали справи, суд приходить до
наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 03
лютого 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали
договір позики відповідно до якого
ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2 отримала 12 000
доларів США, що згідно з курсом НБУ на
дату укладання договору становило 96 000
грн., що підтверджується розпискою від
03.02.2014 р. Відповідно до договору позики
відповідачка зобов'язалася повернути
позику до 03.08.2014 р. Однак відповідачкою
до теперішнього часу борг не
повернутий.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається. Зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона передає
у власність другій стороні грошові
кошти або інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі) у строк та в порядку,
що встановлені договором. Якщо
договором не встановлений строк
повернення позики або цей строк
визначений моментом пред'явлення
вимоги, позика має бути повернена
позичальником протягом тридцяти днів
від дня пред'явлення позикодавцем
вимоги про це, якщо інше не встановлено
договором.

Позивач просить стягнути з
відповідачки суму боргу у розмірі 154 800
грн., оскільки на день звернення з
позовом офіційний курс НБУ становив - 1
долар США = 12,90 грн.

Стаття 1051 ЦК України передбачає право
позичальника оспорити договір позики
на тій підставі, що грошові кошти або
речі насправді не були одержані ним від
позикодавця або були одержані у меншій
кількості, ніж встановлено договором.
Обов'язок довести зазначений факт
покладений на позичальника.

Відповідачка будь-яких доказів на
підтвердження факту неодержання від
позикодавця суми позики за вказаними
розписками суду не надала.

Іншого розрахунку названих сум
відповідачкою не надано та не
спростовано розрахунок, наданий
позивачем.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

На основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні,
оцінивши їх належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у їх сукупності,
встановивши правовідносини, які
випливають із встановлених обставин,
та правові норми, які підлягають
застосуванню до цих правовідносин, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню шляхом стягнення з
відповідачки на користь позивача за
договорами позики від 03.02.2014р. грошові
кошти в сумі 154 800 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Тому з відповідача
підлягають стягненню на користь
позивача судові витрати по сплаті
судового збору в розмірі 1 548 грн.,
понесені ним при поданні позову.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 59, 60, 61, 69, 88,
212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 525-526,
1046-1049, 1051 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму боргу в розмірі 154 800 грн. (тридцять
чотири тисячі двісті дев'яносто шість
гривень 16 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати в розмірі 1548 грн. (одна
тисяча п'ятсот сорок вісім гривень).

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особа, без участі якої було
постановлено рішення, має право подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя:
Т.Є.Баруліна