Провадження № 2/734/885/14
Справа
№ 734/2993/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 грудня 2014 року

Козелецький
районний суд Чернігівської області в
складі:
Головуючого-судді
Соловей В.В.,

при секретареві
Бардаченко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Козелець
Чернігівської області цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Лихолітської
сільської ради Козелецького району
Чернігівської області і ОСОБА_2,
третьої особи - Козелецької районної
державної нотаріальної контори
Чернігівської області про визнання
права власності на майно,

у
с т а н о в и в:

із позовною заявою про
визнання права власності на житловий
будинок із надвірними будівлями, що
знаходиться в АДРЕСА_1 Козелецького
району Чернігівської області, у суд
звернулася ОСОБА_1 до Лихолітської
сільської ради Козелецького району
Чернігівської області і третьої особи -
Козелецької районної державної
нотаріальної контори Чернігівської
області. Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги
обґрунтовує тим, що 25 лютого 2005 року між
нею і ОСОБА_3 укладений договір
дарування, за умовами якого ОСОБА_3
подарував, а вона прийняла у дар
житловий будинок із надвірними
будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1
Козелецького району Чернігівської
області. Вказаний договір 25 лютого 2005
року підписаний сторонами та
посвідчений нотаріально. Бланк ВСА №
798918, що використаний для посвідчення
вказаного договору, не зареєстрований
як використаний для договору
відчуження нерухомого майна в АРМ
«РНБ». Відсутність відомостей у
Єдиному Реєстрі спеціальних бланків
нотаріальних документів унеможливлює
реалізацію права власності на
подароване майно. Позивач ОСОБА_1
ставить позовні вимоги про визнання за
нею права власності на житловий
будинок із надвірними будівлями, що
знаходиться в АДРЕСА_1 Козелецького
району Чернігівської області, як на
майно, придбане на підставі договору
дарування від 25 лютого 2005 року
реєстровий номер 143, посвідченого
державним нотаріусом Козелецької
районної державної нотаріальної
контори Чернігівської області. За
ухвалою від 6 листопада 2014 року
Козелецького районного суду
Чернігівської області залучена до
участі у цивільній справі
співвідповідачем ОСОБА_2.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 і представник позивача ОСОБА_4
позовні вимоги підтримали. Відповідач
ОСОБА_2 і представник відповідача
ОСОБА_5, які належним чином повідомлені
про час і місце судового розгляду
справи, у судове засідання не з'явилися.
Представник відповідача ОСОБА_6 подав
заяву про розгляд справи у його
відсутності та визнав позов.
Представник третьої особи
Мотовиловець І.О. подала заяву про
розгляд справи у її відсутності.

При судовому розгляді
цивільної справи встановлено, що за
договором дарування (бланк
нотаріального документу серії ВСА №
798918), посвідченого 25 лютого 2005 року
державним нотаріусом Козелецької
районної державної нотаріальної
контори Чернігівської області Гладким
С.М. (вказаний договір зареєстрований у
реєстрі за номером 143), ОСОБА_3 подарував
ОСОБА_1 належний йому на праві
приватної власності житловий будинок
із надвірними будівлями, що
знаходиться в АДРЕСА_1 Козелецького
району Чернігівської області. ОСОБА_3,
який є батьком позивача ОСОБА_1, помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Із листа, виданого 16
жовтня 2013 року Козелецькою районною
державною нотаріальною конторою
Чернігівської області, виходить, що
договір дарування житлового будинку з
надвірними будівлями, що знаходиться в
АДРЕСА_1 Козелецького району
Чернігівської області, посвідчений
державним нотаріусом Козелецької
районної державної нотаріальної
контори Гладким С.М. за реєстровим
номером 143 від 25 лютого 2005 року, в
реєстрі для реєстрації нотаріальних
дій за 2005 рік від 25 лютого 2005 року є
запис щодо посвідчення договору
дарування житлового будинку між ОСОБА_3
та ОСОБА_1, але відсутні дані щодо
бланку, що використаний для
посвідчення цього договору. Крім того,
бланк ВСА № 798918 не зареєстрований як
використаний для вище зазначеного
договору дарування в АРМ «РНБ» та
відповідно до архівних даних
нотаріальної контори вказаний договір
дарування відсутній. На підставі
договору дарування від 25 лютого 2005
року, посвідченого нотаріально, 17
березня 2005 року у Ніжинському
міжміському бюро технічної
інвентаризації за ОСОБА_1
зареєстроване право власності на
житловий будинок із надвірними
будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1
Козелецького району Чернігівської
області.

Відповідно до ч. 1 ст. 717 ЦК України
за договором дарування одна сторона
(дарувальник) передає або
зобов'язується передати в майбутньому
другій стороні (обдаровуваному)
безоплатно майно (дарунок) у власність.

Відповідно до ч. 2 ст. 719 ЦК
України договір дарування нерухомої
речі укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону, або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК
України право власності припиняється у
разі відчуження власником свого майна.

Відповідно до ч.ч. 3 і 4 ст. 334 ЦК
України право власності на майно за
договором, який підлягає нотаріальному
посвідченню, виникає у набувача з
моменту такого посвідчення або з
моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.
Якщо договір про відчуження майна
підлягає державній реєстрації, право
власності у набувача виникає з моменту
такої реєстрації.

Вислухавши пояснення позивача
ОСОБА_1 і представника позивача ОСОБА_4,
вивчивши надані докази, суд вважає, що
позов ОСОБА_1 до Лихолітської сільської
ради Козелецького району
Чернігівської області і ОСОБА_2,
третьої особи - Козелецької районної
державної нотаріальної контори
Чернігівської області про визнання
права власності на майно не підлягає
задоволенню.

Договір дарування (на бланку
нотаріального документу ВСА № 798918), що
укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_1,
житлового будинку з надвірними
будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1
Козелецького району Чернігівської
області, посвідчений 25 лютого 2005 року
державним нотаріусом Козелецької
районної державної нотаріальної
контори Чернігівської області Гладким
С.М. (реєстровий номер 143). У реєстрі для
реєстрації нотаріальних дій за 2005 рік
від 25 лютого 2005 року є запис щодо
посвідчення вказаного договору
дарування житлового будинку, але
відсутні дані щодо бланку, який
використаний для посвідчення цього
договору. Після укладення договору
дарування 25 лютого 2005 року в ОСОБА_3
право власності на вказаний житловий
будинок із надвірними будівлями
припинилося, а у ОСОБА_1 - виникло право
власності на житловий будинок із
надвірними будівлями, що знаходиться в
АДРЕСА_1 Козелецького району
Чернігівської області. Вказаний
договір дарування є дійсним, а
незаконність набуття права власності
на нерухоме майно позивачем ОСОБА_1 не
встановлена судом. 17 березня 2005 року на
підставі договору дарування від 25
лютого 2005 року, посвідченого
нотаріально, Ніжинським міжміським
бюро технічної інвентаризації
проведена реєстрація права власності
ОСОБА_1 на житловий будинок із
надвірними будівлями, що знаходиться в
АДРЕСА_1 Козелецького району
Чернігівської області. Крім того,
відсутня вина позивача ОСОБА_1 у
невнесенні відомостей до програми
Автоматизоване робоче місце «Реєстр
нотаріальних бланків» про
використання бланку нотаріального
документу ВСА № 798918 для посвідчення
державним нотаріусом договору
дарування від 25 лютого 2005 року,
укладеного між ОСОБА_3 і ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 204, 209, 328, 334, 717
і 719 ЦК України, ст.ст. 209, 212, 215, 218, 223, 294, 295
і 296 ЦПК України, суд

в
и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до
Лихолітської сільської ради
Козелецького району Чернігівської
області і ОСОБА_2, третьої особи -
Козелецької районної державної
нотаріальної контори Чернігівської
області про визнання права власності
на майно відмовити.

Рішення може бути оскаржене
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернігівської області через суд
першої інстанції протягом десяти днів
із дня проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів із дня отримання копії
цього рішення.

Суддя