РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2014 року Дзержинський
міський суд Донецької області у складі
судді Бабенко С.С., при секретарі
Пілюгіній Г.Ю., розглянув у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Кіровської селищної
Ради про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом про визнання права власності
на домоволодіння у порядку
спадкування, в обґрунтування якого
зазначив, що рішенням виконавчого
комітету Кіровської селищної ради
(протокол № 15 від 29 вересня 959 року) на
підставі письмової заяви, ОСОБА_4, як
фактично працюючому радгоспі
"Микитівський" водієм (довідка від 29
серпня 1959 року), була надана у
користування земельна ділянка площею
1200 кв.м за адресою: АДРЕСА_1, за рахунок
земель радгоспа "Микитівський", для
будівництва і обслуговування
житлового будинку з надвірними
побудовами та спорудами.

У грудні 1960 року ОСОБА_4 закінчив
будівництво житлового будинку А-І.а" та
літньої кухні "Б", а також у період з 1973
року по 1980 рік він продовжував
будівництво надвірних побудов та
споруд, на наданій йому у користування
земельній ділянці, за адресою: АДРЕСА_1,
та побудував гараж "В", сарай Д",
вбиральню "Г", огорожу "N" і колодязь "к"

Через хворобу ОСОБА_4 не
зареєстрував в органах БТ1 та не
оформив право власності на
вищевказаний житловий будинок з
надвірними побудовами та спорудами.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 помер,
про що в Книзі реєстрації смертей
Кіровської селищної ради міста
Дзержинська Донецької області
зроблено відповідний актовий запис № 17
від ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Після його смерті відкрилася
спадщина у вигляді житлового будинку з
надвірними юбудовами та спорудами за
адресою: АДРЕСА_1.

Оскільки він заповіту про
прийняття спадщини не залишив, на
підставі 1268 Цивільного кодексу України
його жінка - ОСОБА_3 прийняла спадщину,
так як вступила в управління та
володіння спадковим майном (житловим
будинком), постійно мешкала та була
зареєстрована зі спадкодавцем.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 померла,
про що в Книзі реєстрації смертей
Кіровської селищної ради міста
Дзержинська Донецької області
зроблено відповідний актовий запис за
№ 152 від 17.08.2009 року.

Після її смерті відкрилася
спадщина у вигляді житлового будинку з
надвірними побудовами та спорудами,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Маючи намір прийняти спадщину на
підставі ст.1261 Цивільного кодексу
України, він звернувся до Дзержинської
державної нотаріальної контори, склав
заяву на прийняття спадщини, але
нотаріус постановою про відмову
вчинення нотаріальних дій від 11.07.2014
року відмовив йому в отриманні
свідоцтва про право на спадщину на
житловий будинок АДРЕСА_1 у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів.

Після смерті батьків, він прийняв
спадщину шляхом управління та
володіння спадковим майном, так як
постійно мешкав та був зареєстрований
зі спадкодавцями.

Згідно звіту про незалежну оцінку
нерухомого майна - житлового будинку з
надвірними побудовами та спорудами за
адресою: АДРЕСА_1 ринкова вартість
складає 22966 гривень.

Довідкою № 2151-02 від 23.09.2014 року
виданою виконавчим органом Кіровської
селищної пади вказано, що на підставі
рішення виконавчого органу Кіровської
селищної ради № 65 від 27.10.2010 року "Про
уточнення адміністративних назв
населених пунктів та вулиць,
розташованих на території Кіровської
селищної ради" АДРЕСА_1, відноситься до
с. Дружба смт. Кірове м. Дзержинська,
тому вірна адреса нерухомого майна -
житлового буднику з надвірними
побудовами та спорудами: АДРЕСА_1.

Враховуючи, що нотаріусом видана
відмова у вчиненні нотаріальної дії у
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
нерухоме майно померлої, він
позбавлений права на оформлення
спадщини в інший спосіб.

Просить визнати за ним право
власності на будинок з надвірними
побудовами та спорудами за адресою :
АДРЕСА_1 у порядку спадкування після
смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3
року.

В судовому засіданні позивач
наполягав на задоволенні позову.

Представник відповідача - голова
Кіровської селищної ради, надав заяву з
проханням справу розглянути без їх
участі, з позовом згодні.

Представник третьої особи не
заперечує проти задоволення позову.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається,
згідно витягу з рішення виконкому
Кіровської селищної ради, протокол № 15
від 29 вересня 1959 року, затверджена
присадибна дільниця за ОСОБА_4 і йому
дозволено оформити документи на
недобудовану будівлю по АДРЕСА_1,
розміром 1200 кв.м., з фонду землі совхозу
«Микитівський» (а.с. 12)

З копії технічного паспорту на
житловий будинок по АДРЕСА_1,
вбачається, що житловий будинок і
надвірні споруди за вказаною адресою
були побудовані в період з 1960 року по 1980
рік. (а.с. 15-18).

Згідно довідки виконкому
Кіровської селищної ради від 23.09.2014
року № 2151-02, АДРЕСА_1, відноситься до
селища Дружба с. Кірове м. Дзержинська
Донецької області, на підставі рішення
виконавчого органу Кіровської
селищної ради № 65 від 27.10.2010 року (а.с. 21).

Згідно довідок совхозу
«Микитівський» від 29.08.1959 року, 01.12.1959
року, вбачається, що дійсно ОСОБА_4
працював в совхозі «Микитівський» в
якості шофера, йому нарізана
присадибна ділянка по АДРЕСА_1, і те, що
дирекція совхозу не заперечує проти
оформлення документів на забудову
будинку по АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Згідно довідки Бюро технічної
інвентаризації м. Дзержинська від
02.07.2014 року, станом на 31.12.2012 року
будівля по АДРЕСА_1, користувачем є
ОСОБА_4 (а.с. 14).

Житловий будинок був побудований
в 1980 році, а право забудови
індивідуального житлового будинку
виникло у ОСОБА_4 у 1959 році, а тому
правовідносини з забудови
індивідуального житлового будинку в
цей час були регулюються Цивільним
Кодексом УРСР.

Указом Президії Верховної Ради
СРСР від 26.08.1948р. встановлено, що кожний
громадянин та кожна громадянка СРСР
мають право купити або побудувати для
себе на праві особистої власності
житловий будинок для чого здійснюється
відвід земельних ділянок в безстрокове
користування.

У відповідності до вказаного
Указу Радою Міністрів СРСР від 26.08.1948р.
прийнято Постанову, п. 2 якої визначено,
що побудовані на відведених під
будівництво індивідуальних житлових
будинків земельних ділянках будинки є
особистою власністю забудовників.

Таким чином, діюче у вказаний
період цивільне законодавство
передбачало право особистої приватної
власності на таке майно як
індивідуальний житловий будинок.

Вище перелічені письмові докази
підтверджують ті обставини, що спірний
житловий будинок був побудований у
відповідності до діючих на вказаний
час норм матеріального права та інших
нормативне-правових актів загальної
дії, та введення в експлуатацію і
державної реєстрації не потребував.

Однак, враховуючи те, що спірні
правовідносини виникли до 1 січня 2004
року, згідно із ч. 6 ст. 86 ЦК УРСР
відносини власності регулюються
Законом України "Про власність", цим
Кодексом, іншими законодавчими актами.

За положеннями ст. 86 ЦК УРСР та ст.
2 Закону України «Про власність» ( у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) право власності
- це врегульовані законом суспільні
відносини щодо володіння, користування
і розпорядження майном.

Відповідно до ст. 12 Закону України
від 7 лютого 1991 року «Про власність»,
чинного на час виникнення спірних
правовідносин, громадянин набуває
права власності на доходи від участі в
суспільному виробництві,
індивідуальної праці, підприємницької
діяльності, вкладення коштів у
кредитні установи, акціонерні
товариства, а також на майно, одержане
внаслідок успадкування або укладення
інших угод, не заборонених законом.

Відповідно до ст. 49 зазначеного
Закону володіння майном вважається
правомірним, якщо інше не було
встановлено судом, арбітражним судом,
третейським судом.

Таким чином, достовірно
встановлено належність спірного майна
спадкодавцю ОСОБА_4 на час відкриття
спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а тому
житловий будинок увійшов до спадкової
маси.

Згідно п.124 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій державними
нотаріальними конторами Української
PCP, затвердженої наказом Міністра
юстиції Української PCP від 31 жовтня 1975
року № 45/5. доказом вступу в управління
чи володіння спадковим майном серед
іншого можуть бути довідка управління
будинками, виконавчого комітету
місцевої Ради депутатів трудящих про
те, що спадкоємець безпосередньо перед
смертю спадкодавця проживав разом з
ним, або запис в паспорті спадкоємця
або в будинковій книзі, який свідчить
про те, що спадкоємець був постійно
прописаний у спадковому будинку в
період шести місяців після дня смерті
спадкодавця.

Згідно ст.ст. 1261 та ч.3 ст. 1268 ЦК
України єдиним спадкоємцем першої
черги за законом спадкового майна
ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_3, яка
прийняла спадщину, оскільки вступила в
управління та володіння спадковим
майном (житловим будинком) постійно
мешкала та була зареєстрована за
спірною адресою. (а.с. 10-11)

Після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3
року, єдиним спадкоємцем першої черги
за законом є син ОСОБА_3 - позивач ОСОБА_1
(а.с. 9,20).

В пункті 8 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року «Про судову практику у справах
спадкування» зазначено, що якщо
будівництво здійснювалося згідно із
законом, то у разі смерті забудовника
до завершення будівництва його права
та обов'язки як забудовника входять до
складу спадщини.

Таким чином, суд, враховуючи
наведені обставини, дійшов висновку
про те, що житловий будинок за адресою:
АДРЕСА_1 входить до складу спадщини
після смерті ОСОБА_3, а тому вважає є всі
підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 10,11.60,212 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ІПН НОМЕР_1, право власності на житловий
будинок з надвірними побудовами та
спорудами, розташований за адресою:
АДРЕСА_1, позначені літерами:

- житловий будинок - "А-1,а"
загальною площею 58,7 кв.м, житловою - 43,5
кв.м;

- літня кухня - "Б", площею 18,1 кв.м;

- гараж - "В", площею 35,0 кв.м;

- сарай - "Д", площею 37,6 кв.м;

- вбиральня - "Г", площею 2,0 кв.м;

- огорожа - "N", площею 17, 4 кв.м;

- колодязь - "к",

у порядку спадкування після смерті
матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3
року.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом 10 днів з дня
його проголошення.

Суддя :