АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді:
Махлай Л.Д.,

суддів: Левенця Б.Б.,
Мазурик О.Ф.

при секретарі:
Прохоровій В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Хрещатик» на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 16 жовтня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Хрещатик» про стягнення боргу,

в с т а н о в и л а :

у липні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ПАТ «КБ «Хрещатик», в
якому просила стягнути з останнього на
її користь безпідставно отримані кошти
у розмірі 300 000 грн., посилаючись на те,
що їй відмовлено у видачі грошового
вкладу у зв`язку з відсутністю
письмового договору.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 16.10.2014 року позов
задоволено. Стягнуто з ПАТ «КБ
«Хрещатик» на користь ОСОБА_2 грошові
кошти у розмірі 300 000 грн.. Вирішено
питання щодо стягнення судових витрат.

Справа № 761/5911/14 Апеляційне
провадження № 22-ц-796/14348/2014 Головуючий
у суді першої інстанції: Мальцев
Д.О.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Махлай Л.Д.Не погоджуючись з
даним рішенням суду, ПАТ КБ «Хрещатик»
подало апеляційну скаргу, у якій
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення про відмову в
позові в повному обсязі. Посилається на
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи. А саме, суд
не взяв до уваги невідповідність
реквізитів у квитанції, за якими
зазначені кошти не могли бути
зараховані на жодний рахунок банку.
Вважає, що суд неправомірно відмовив у
задоволенні заяви про допит свідків та
не взяв до уваги, що існує кримінальне
провадження щодо розслідування
обставин внесення коштів. Крім того,
суд не вірно вирішив питання щодо
стягнення судового збору та
безпідставно стягнув 654 грн.

У судовому засіданні представник
апелянта Мартинюк Є.В. підтримав
апеляційну скаргу та просив її
задовольнити.

Представник позивачки ОСОБА_6 просив
апеляційну скаргу відхилити, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін, посилаючись на його законність та
обґрунтованість.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які з`явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
08.10.2012 року ОСОБА_2 на рахунок № НОМЕР_1,
який відкрито у ПАТ «КБ «Хрещатик»,
відповідно до квитанції № 40 внесено 300
000 грн. з призначенням платежу:
«надходження коштів на депозит №
НОМЕР_2 від 08.10.2012 року на суму 300 000 грн.
без ПДВ».

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
квитанція є підтвердженням факту
внесення готівки у відповідній
платіжній системі. За відсутності
договору банківського вкладу внесені
позивачкою кошти є безпідставно
набутим майном, а тому підлягають
поверненню.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони відповідають
встановленим у справі обставинам та
нормам матеріального і процесуального
права.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка
набула майно або зберегла його у себе
за рахунок іншої особи (потерпілого)
без достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов`язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов`язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

За змістом даної норми безпідставно
набутим майном є майно, набуте особою
або збережене нею у себе за рахунок
іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави.

У даному спорі судом правильно
встановлено, що внесення позивачкою на
рахунок відповідача коштів у розмірі 300
000 грн. підтверджується квитанцією № 40
від 08.10.2012 року (а.с. 8). За відсутності
між сторонами договірних відносин щодо
внесення цього платежу та відсутності
інших доказів про боргові зобов`язання
позивачки перед відповідачем на
зазначену суму, суд першої інстанції
дійшов парвильних висновків про те, що
ці кошти отримано відповідачем без
законних підстав.

Доводи апеляційної скарги про те, що
такі кошти на рахунок банку не отримано
не спростовують висновків суду,
оскільки зарахування коштів на
відповідні рахунки є обов`язком банку.
Відповідачем було видано позивачці
квитанцію, яка підтверджує отримання
ПАТ «КБ «Хрещатик» від позивачки 300 000
грн. Зазначений доказ відповідачем
іншими доказами не спростований,
доказів про те, що квитанція є
підробленою (сфальшованою) також не
надано.

Спростування квитанції, у якій
зазначено про внесення позивачкою
коштів на рахунок відповідача з
підстав її безгрошовості показаннями
свідків чинним законодавством не
передбачено, а тому доводи апелянта про
те, що судом не було допитано касира -
контролера ОСОБА_7 та економіста 2
категорії - ОСОБА_8 колегія суддів
вважає безпідставними. До того ж
відповідач мав можливість провести
службову перевірку з приводу отримання
спірних коштів особами, зазначеними у
квитанції та надати результати такої
перевірки до суду, проте цього зроблено
не було.

У разі встановлення у кримінальному
провадженні фальшивості квитанції про
внесення коштів позивачкою, відповідач
має право звернутися із заявою про
перегляд рішення у зв`язку з
нововиявленими обставинами. Проте на
час даного рішення судом першої
інстанції такі факти не встановлені.

За таких обставин колегія суддів
прийшла до висновку, що рішення суду
першої інстанції в частині вирішення
спору є законним і обґрунтованим і не
може бути скасоване з підстав,
викладених у апеляційній скарзі.

Разом з тим, судом стягнуто з
відповідача на користь держави судовий
збір у розмірі 3 654 грн. при ціні позову
300 000 грн. Судовий збір від ціни позову
відповідно до п.п. 1 п. 1 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір» становить

3 000 грн. (1 відсоток від ціни позову).
Оскільки судом першої інстанції
стягнуто судовий збір у більшому
розмірі рішення в цій частині підлягає
зміні із зменшенням розміру судового
збору на 654 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317
ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш
и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Хрещатик» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року в
частині стягнення судового збору
змінити зменшивши розмір судового
збору, який підлягає стягненню з
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «Хрещатик» на користь
держави до 3 000 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді