Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна
Провадження № 22-ц/783/4761/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

Головуючого судді -
Струс Л.Б.

суддів: Шандри М.М., Шумської Н.Л.

при секретарі:
Бадівській О.О.

за участю:
представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ
«Надра» на рішення Сихівського
районного суду м. Львова від 15 травня
2014 року у справі за позовом ПАТ КБ
«Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за договором кредиту,

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ КБ «Надра» звернувся до суду з
позовом, в якому просив стягнути
солідарно з відповідачів
заборгованість за договором
«Автопакет» в сумі 17 004,92 долари США, що
еквівалентно 135 911,82 грн., та судові
витрати в сумі 1 359,12 грн. В
обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що 16.11.2013 року між ВАТ
КБ «Надра», правонаступником якого є
ПАТ КБ «Надра», та відповідачами був
укладений договір «Автопакет» №
187/08/07-Ф на суму 29 700, 00 доларів США на
придбання автотранспортного засобу з
терміном погашення до 16 листопада
2012 року, із сплатою відсоткової ставки
у розмірі 14% річних, який забезпечений
заставою. На виконання умов договору
ОСОБА_3 було видано кредит, який остання
не погашає. Відповідач ОСОБА_4 по
даному договору виступає поручителем,
який несе відповідальність перед
банком в тому ж об'ємі. Однак,
відповідачі взяті на себе зобов'язання
за договором не виконують, поточні
платежі по кредиту та нараховані
відсотки, не сплачують, на попередження
не реагують, тому виникла
заборгованість в сумі 17 004,92 долари США,
що еквівалентно 135 911,82 грн., які просить
стягнути з відповідачів солідарно.

Рішенням Сихівського районного суду м.
Львова від 15 травня 2014 року позов
задоволено частково. Стягнути
солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь
ПАТ КБ «Надра» заборгованість за
договором № 187/08/07-Ф від 16.11.2007 року, з
урахуванням відсотків по ньому, в
розмірі 13 051,82 долари США, що
еквівалентно 104 316,67 грн. та судові
витрати на суму 1 043,17 грн. В іншій
частині позову відмовлено.

Дане рішення оскаржив
представник ПАТ КБ «Надра» -
Подановський Т.Р. подавши апеляційну
скаргу, у якій зазначає, що оскільки,
враховуючи ст. 257 ЦК України не сплив
строк загальної позовної давності до
основної вимоги вважається, що позовна
давність не спливла і до додаткової
вимоги - стягнення неустойки. Звертає
увагу на те, що судом першої інстанції
не надано можливості позивачу подати
заяву із розширеним розрахунком на
спростування заяви відповідача про
застосування строку позовної давності
щодо стягнення пені та штрафу. Вважає,
що висновки суду щодо пропущення
спеціальної позовної давності щодо
вимог по стягнення неустойки та штрафу
є такими, що суперечать вимогам закону
та умовам кредитного договору.

Просить рішення Сихівського районного
суду м. Львова від 15 травня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог, яким позов
задовольнити в повному обсязі. Також
просить судовий збір, сплачений ПАТ КБ
«Надра» при поданні апеляційної скарги
стягнути з відповідачів.

Представник ПАТ КБ «Надра» в судове
засідання не з'явився, хоча про розгляд
справи повідомлено належним чином, про
що свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення (а.с. 136), про
причини неявки суд не повідомлено та з
клопотанням про відкладення розгляди
справи не звертався, тому розгляд
справи відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК
України здійснюється колегією суддів
за відсутності осіб, які беруть участь
у справі.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника ОСОБА_2, перевіривши
матеріали справи, законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції відповідає
зазначеним вимогам.

Матеріалами справи встановлено, що
16.11.2007 року між ВАТ КБ «Надра»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«Надра» та ОСОБА_3 - позичальником,
ОСОБА_4 - поручителем було укладено
договір «Автопакет» № 187/08/07-Ф на суму 29
700,00 доларів США на придбання
автотранспортного засобу, з терміном
погашення до 16 листопада 2012 року та із
сплатою 14% річних (а.с. 5-11).

На виконання умов договору позивачем
було видано ОСОБА_3 кредит на вказану
суму, про що свідчить заява про видачу
готівки № NL-5 від 16.11.2007р. (а.с. 12).

Згідно з п.п. 2.2.1 п. 2.1 договору
позичальник повертає кредит та сплачує
банку передбачені договором відсотки,
шляхом сплати щомісячно мінімально
необхідного платежу, розмір якого
складає 695,35 доларів США.

За умовами договору ОСОБА_4 виступає
поручителем по даному зобов'язанню.
Згідно п.п.3.2.2 договору поручитель
відповідає перед банком у тому ж об'ємі,
що і позичальник. Позичальник і
поручитель відповідають перед банком
як солідарні боржники, що означає нічим
не обумовлене право банка вимагати
виконання зобов'язання, вказаних у
цьому договорі повністю як від
позичальника та поручителя разом, так і
від кожного окремо.

Договором передбачено, що банк має
право вимагати від поручителя
виконання зобов'язання, що витікає із
цього договору при умові, якщо в
установлений договором строк
виконання позичальником зобов'язання в
цілому чи в будь-якій його частині, не
будуть виконані (п.п. 3.2.5 договору).

Пунктом 5 даного договору передбачено,
що у разі прострочення позичальником
строку сплати мінімальних необхідних
платежів по погашенню кредиту,
позичальник сплачує банку пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла на час виникнення
заборгованості, за кожний день
прострочення. У разі порушення
позичальником вимог п.п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9,
4.3.10 цього договору, позичальник
зобов'язаний сплатити банку штраф у
розмірі 10% від суми кредиту за кожен
випадок.

Також районним судом встановлено, що
заборгованість відповідачів перед
позивачем за кредитом станом на 07.06.2012
року становить 17 004,92 доларів США, що
еквівалентно 135 911,82 грн. з яких:
заборгованість по кредиту - 8 904,13
доларів США,; заборгованість по
відсотках за період 01.05.2009 року по 30.04.2012
року - 4 019,56 доларів США; заборгованість
по відсотках за період 01.05.2012 року по
31.05.2012 року - 107,35 доларів США;
донараховані відсотки за період 01.06.2012
року по 06.06.2012 року - 20,78 доларів США;
пеня за несвоєчасне погашення кредиту
та відсотків - 983,10 доларів США; штраф - 2
970,00 доларів США.

Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1,2 ст.554 ЦК України у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ПАТ КБ «Надра» районний суд прийшов до
висновку про те, що ОСОБА_3 прострочила
погашення поточних платежів по кредиту
та нарахованих відсотках, не повернула
отриманий кредит, не виконавши взятих
за договором зобов'язань, а тому
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 13 051, 82 долари США, що
еквівалентно 104 316, 67 грн. підлягає
стягненню на користь позивача
солідарно з відповідачів ОСОБА_3, як
позичальника та ОСОБА_4, як поручителя.

В цій частині рішення суду першої
інстанції не оскаржується, а тому
колегія суддів вважає, що відповідно до
вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України в цій частині
рішення не перевіряється.

Районний суд відмовив в задоволенні
позовних вимог в частині стягнення з
відповідачів неустойки, оскільки
позивачем при зверненні до суду з
позовом не зазначено поважних причин
пропуску вказаного строку та не просив
про його поновлення.

Колегія суддів погоджується із таким
висновком суду першої інстанції щодо
відмови в частині стягнення з
відповідачів неустойки, оскільки
пунктом 31 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» судам
роз'яснено, що у спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі. Оскільки зі спливом строків
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
положення пункту 7 частини тринадцятої
статті 11 Закону України «Про захист
прав споживачів» застосовуються й до
додаткових вимог банку (іншої
фінансової установи).

Покликання представника ПАТ КБ «Надра»
в апеляційній скарзі на те, що висновки
районного суду щодо пропущення
спеціальної позовної давності щодо
вимог по стягнення неустойки та штрафу
є такими, що суперечать вимогам закону
та умовам кредитного договору, колегія
суддів не бере до уваги, оскільки
згідно п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна
давність в один рік застосовується,
зокрема до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені).

Таким чином, доводи апеляційної скарги
висновків районного суду не
спростовують, тому підстав для
скасування рішення Сихівського
районного суду м. Львова від 15 травня 2014
року колегія суддів не вбачає.

Рішення суду першої інстанції ухвалене
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права у відповідності
до вимог ст.ст. 213-214 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.209, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст.308, 313, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «Надра»
відхилити.

Рішення Сихівського районного
суду м. Львова від 15 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий
Л.Б. Струс

Судді
М.М. Шандра

Н.Л. Шумська