Справа №667/2561/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року Комсомольський
районний суд м. Херсона у складі:

головуючої судді
Іванцової Н.К.,

за участю секретаря Радчук Є.А.,
Севастьянової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог: Публічне акціонерне
товариство «Райффайзен Банк Аваль» про
визнання квартири об'єктом права
спільної сумісної власності та
стягнення вартості ? частки квартири та
за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про припинення права спільної сумісної
власності, визнання права приватної
власності та стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

07.04.2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду із
позовом до відповідача про визнання
квартири об'єктом спільної сумісної
власності подружжя та стягнення на її
користь 1/2 частини вартості квартири,
мотивуючи тим, що за час перебування у
шлюбі із відповідачем ними було
придбано на кредитні кошти
однокімнатну квартиру за адресою:
АДРЕСА_1. Вказану квартиру позивач
вважає об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, зазначає,
що в ній на теперішній час проживає
відповідач. У зв'язку з наведеним
просить визнати квартиру, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
об'єктом права спільної сумісної
власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2; стягнути з
ОСОБА_4 вартість 1/2 частки квартири;
судові витрати покласти на
відповідача.

22.05.2014р. ОСОБА_2 звернувся до суду із
зустрічною позовною заявою, в якій
зазначив, що він перебував у
зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_1, за час
якого ними була придбана однокімнатна
квартира за адресою: АДРЕСА_1. Крім того
вказав, що вартість цієї квартири
частково сплачувалась за рахунок його
особистих коштів, а також за рахунок
кредиту, отриманого ним в АППБ «Аваль».
Посилаючись на наявність у нього
боргових зобов'язань до теперішнього
часу, які, на думку позивача за
зустрічним позовом, мають бути
враховані при поділі майна подружжя,
ОСОБА_2 просить суд припинити право
спільної сумісної власності ОСОБА_1 на
однокімнатну квартиру, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_2
право приватної власності на вказану
квартиру; стягнути з ОСОБА_1 на його
користь 1/2 частини суми всіх кредитних
зобов'язань перед ПАТ «Райффайзен Банк
«Аваль» за кредитним договором №
014/11/1265 від 19.09.2009р.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_1, за довіреністю ОСОБА_5, уточнив
позовні вимоги, просив визнати
квартиру, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 об'єктом права спільної
сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2;
стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
вартість 1/2 частки квартири, що за
висновками проведеної судової
будівельно-технічнлї експертизи
становить 80471,50грн.; судові витрати по
сплаті судового збору, а також витрати
за проведення експертизи просив
покласти на відповідача. Щодо
пред'явленого зустрічного позову,
останній в частині припинення права
спільної сумісної власності ОСОБА_1 та
визнання права приватної власності за
ОСОБА_2 на спірну квартиру позовні
вимоги визнав, не заперечував проти їх
задоволення. Позовну вимогу про
стягнення з ОСОБА_1 вартості 1/2 частини
кредитних зобов'язань не визнав.

Представник ОСОБА_2, за довіреністю
ОСОБА_6, в судовому засіданні уточнив
заявлену за зустрічним позовом вимогу
щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 1/2 частини кредитних
зобов'язань, визначивши їх загальний
розмір в сумі 159930,93грн., вказавши, що
дана сума відповідає розміру
заборгованості за кредитним договором,
яка виникла з моменту укладання
договору. В іншій частині вимоги за
зустрічним позовом підтримав в повному
обсязі. Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо
відшкодування судових витрат з ОСОБА_2
не визнав, в іншій частині не
заперечував проти задоволення
первинного позову.

Представник ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль», за довіреністю Поліщук Р.Г., в
судовому засіданні заперечував проти
задоволення пред'явлених позовів,
мотивуючи тим, що спірна квартира
придбана за кредитні кошти банку, вона
є предметом договору іпотеки та
знаходиться під іпотекою по теперішній
час, оскільки кредит ще не погашено.

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши сторони, суд
встановив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1
перебували у зареєстрованому шлюбі з
16.10.2004р., який на підставі рішення
Комсомольського районного суду
м.Херсона було розірвано 03.09.2013р.

19.09.2006р. між АППБ «Аваль» та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір за №
N014/11/1265, за умовами якого останній
отримав споживчий кредит у вигляді не
відновлювальної кредитної лінії з
лімітом 10500 доларів США строком по
19.09.2026р.

Крім того, 19.09.2006р. між АППБ «аваль» та
ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки,
предметом якого стала однокімнатна
квартира, яка розташована в АДРЕСА_2.

Зазначена квартира належала ОСОБА_2 на
підставі договору купівлі-продажу,
який було укладено тієї ж дати, що і
договори з банком - 19.09.2006р. та
посвідчено приватним нотаріусом
Херсонського міського нотаріального
округу ОСОБА_8 за реєстровим № 4983 та
зареєстровано в Херсонському
державному БТІ в книзі № 3 за № 172.

ОСОБА_1 у відповідності до її
нотаріально посвідченої заяви від
19.09.2006р. надала свою згоду на укладання
договору іпотеки ї чоловіком, оскільки
нерухомість, яка передавалась в
іпотеки, є їх із чоловіком спільною
сумісною власністю.

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи №
047/2014 від 04.08.2014р. експерта ОСОБА_9,
ринкова вартість об'єкта оцінки
однокімнатної квартири АДРЕСА_4, станом
на 29.07.2014р. становить 160943грн.

У відповідності до розрахунку
заборгованості за кредитним договором
№ N014/11/1265 від 19.09.2006р., станом на 05.11.2014р.
заборгованість за кредитом становить
8982,48 доларів США, що в еквіваленті по
курсу НБУ на дату розрахунку складає
121236,64грн.

За нормами ст.368 ЦК України - спільна
власність двох або більше осіб без
визначення часток кожного з них у праві
власності є спільною сумісною
власністю. Майно, набуте подружжям за
час шлюбу, є їхньою спільною сумісною
власністю, якщо інше не встановлено
договором або законом. Відповідно до
ст.60 СК України - майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Згідно ч.1 ст.61 СК України - об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя може бути будь-яке майно, за
винятком виключеного з цивільного
обороту. Статтею 70 СК України
передбачено, що у разі поділу майна, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Отже, з урахуванням наведених норм
матеріального права квартира за
адресою: АДРЕСА_1 є об'єктом права
спільної сумісної власності ОСОБА_2 та
ОСОБА_1

Під час судового розгляду учасники
процесу не заперечували ту обставину,
що спірну квартиру було придбано за
кошти, отримані ОСОБА_2 за укладеним в
період шлюбу кредитним договором.

Відповідно до ч.3 ст.61 СК України - якщо
одним із подружжя укладено договір в
інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в
тому числі гонорар, виграш, які були
одержані за цим договором, є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя. Частиною 4 статті 65 СК України
визначено, що договір, укладений одним
із подружжя в інтересах сім'ї, створює
обов'язки для другого з подружжя, якщо
майно, одержане за договором,
використане в інтересах сім'ї.

Таким чином, укладений договір створив
обов'язки щодо повернення кредиту і для
ОСОБА_1 і для ОСОБА_2, які незалежно від
припинення шлюбу мають рівні права та
обов'язки щодо спільно нажитого у шлюбі
майна, оскільки розірвання шлюбу не
звільняє від зобов'язань за кредитом.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в пунктах 23, 24 постанови від
21.12.2007р. № 11 «Про практику застосування
судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», Вирішуючи спори між
подружжям про майно, необхідно
встановлювати обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясовувати джерело і час його
придбання. До складу майна, що підлягає
поділу включається загальне майно
подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи, та те, що знаходиться у
третіх осіб. При поділі майна
враховуються також борги подружжя та
правовідносини за зобов'язаннями, що
виникли в інтересах сім'ї (ч.4 ст.65 СК).

З урахуванням вищенаведеного суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 в частині визнання
квартири об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя та
стягнення на її користь вартості 1/2
частини кватири підлягають
задоволенню, як такі, що ґрунтуються на
вимогах закону. Позовна вимога в
частині відшкодування судових витрат
підлягає задоволенню в частині
стягнення витрат по сплаті судового
збору у відповідності до ст.88 ЦПК
України. Оскільки в останньому
судовому засіданні, представник
ОСОБА_1, наполягаючи на відшкодуванні
судових витрат, зазначив, що до їх
складу входять витрати по сплаті
судового збору, а також витрати за
проведення судової експертизи, однак, в
матеріалах цивільної справи відсутні
будь-які підтверджуючи документи, як-то
квитанції, платіжні доручення, тощо,
які могли б вказувати на факт такої
проплати за експертизу та на її розмір,
її відшкодування неможливе.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_2,
вони також підлягають частковому
задоволенню. Зокрема, суд вважає за
необхідне зменшити період, за який слід
розраховувати належні до
відшкодування за рахунок ОСОБА_1 1/2
частини сплачених ОСОБА_2 коштів за
кредитними зобов'язаннями. Так, станом
на 15.09.2013р. - на момент розірвання шлюбу,
згідно наданого суду розрахунку
заборгованості за кредитним договором
вбачається, що її розмір становив 9326,99
доларів США, з яких: 9288,68 доларів США -
борг за тілом кредиту, а 38,31 доларів США
- пеня. Отже 1/2 частину від вказаної суми
становить 4663,50 доларів США, що в
еквіваленті складає 70818,15грн. (у
відповідності до офіційного курсу
гривні щодо іноземної валюти НБУ на
момент ухвалення рішення). В іншій
частині вимоги за зустрічним позовом є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 61, 63, 65, 70 СК України,
ст.ст.191, 368 ЦК України, ст.ст. 5-11, 60, 88, 208,
209, 213, 214, 215, 294, 367 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа, яка не заявляє самостійних
вимог: Публічне акціонерне товариство
«Райффайзен Банк Аваль» про визнання
квартири об'єктом права спільної
сумісної власності та стягнення
вартості ? частки квартири -
задовольнити частково.

Визнати квартиру, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, об'єктом права
спільної сумісної власності ОСОБА_1 та
ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
80471,50грн. ( вісімдесят тисяч чотириста
сімдесят одну грн. п'ятдесят коп.) в
рахунок відшкодування вартості ?
частки квартири, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати в розмірі 243,60 грн.
(двісті сорок три грн. шістдесят коп.).

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
припинення права спільної сумісної
власності, визнання права приватної
власності та стягнення коштів -
задовольнити частково.

Припинити право спільної сумісної
власності ОСОБА_1 на квартиру, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право приватної
власності на квартиру, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
70818,08грн. (сімдесят тисяч вісімсот
вісімнадцять грн. вісім коп.) в рахунок
відшкодування ? частини суми кредитних
зобов'язань перед ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» за кредитним договором №014/111265
від 19.09.2006р., які виникли станом на
15.09.2013р.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Херсонської області через
Комсомольський районний суд м.Херсона.

СуддяН. К. Іванцова