Справа 206/7943/14-ц
Провадження 2-о/206/806/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" грудня 2014 р. Самарський районний суд
м.Дніпропетровська у складі:

головуючого, судді
Кушнірчук Р.О.,

народні засідателі:
Лещенко К.М.

Чурбакова М.М.

при секретарі
Щербині Є.С.,

за участю прокурора
Специвцев А.В.,

за участю адвоката ОСОБА_2,

представника заявника,
лікаря-психіатра Черняков
І.В.

розглянувши у відкритому виїзному
судовому засіданні у
м.Дніпропетровську цивільну справу
окремого провадження за заявою
Комунального закладу
«Дніпропетровська клінічна
психіатрична лікарня»
Дніпропетровської обласної Ради,
заінтересована особа - ОСОБА_4, про
надання особі психіатричної допомоги в
примусовому порядку,

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2014 року заявник звернувся до
суду із заявою про госпіталізацію гр.
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за
адресою: АДРЕСА_1.

Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що
02.12.2014р. о 21 год. 53 хв. гр. ОСОБА_4 був
госпіталізований до психіатричного
стаціонару.

За думкою комісії лікарів, хворий несе
суттєву шкоду його здоров'ю внаслідок
погіршення психічного стану у разі,
якщо особі не буде надана психіатрична
допомога, лікування можливе лише у
стаціонарних умовах.

У судовому засіданні представник
заявника підтримав вимоги, прокурор
заперечував проти задоволення заяви,
адвокат поклався на розсуд суду.

ОСОБА_4 письмової згоди на
госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не
давала, що стало підставою для
звернення до суду із даною заявою.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
заявника, заінтересованої особи, думку
прокурора, суд вважає, що заява не
підлягає задоволенню за наступних
підстав.

В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. №
1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу»
особа, яка страждає на психічний
розлад, може бути госпіталізована до
психіатричного закладу без її
усвідомленої згоди або без згоди її
законного представника, якщо її
обстеження або лікування можливі лише
в стаціонарних умовах, та при
встановленні в особи тяжкого
психічного розладу, внаслідок чого
вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри
вчинити дії, що являють собою
безпосередню небезпеку для неї чи
оточуючих, або неспроможна самостійно
задовольняти свої основні життєві
потреби на рівні, який забезпечує її
життєдіяльність.

У судовому засіданні було встановлено,
що 02.12.2014р. о 21 год. 53 хв. гр. ОСОБА_4 був
госпіталізований до КЗ
«Дніпропетровська клінічна
психіатрична лікарня»
Дніпропетровської обласної Ради за
направленням лікаря-психіатра
Лотакова лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР.

При обстеженні його психічного стану в
КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила,
що хворий активно виказує маячні ідеї
відношення, збитку в адресу сусідів:
вважає, що вони в змові, пускають в його
квартиру газ, хочуть її відібрати, що
через це він втратив зор, чує постійний
шум в голові, удари пульса. Настрій
нестійкий. На прості питання
відповідає по суті, в місті
знаходження, в календарному часі
орієнтован. Мислення торпідне. Пам'ять
знижена на поточні дії. Інтелект без
вираженого зниження.

ОСОБА_4 було поставлено попередній
діагноз - органічний маячний розлад.

Представник психіатричного закладу
підтвердив обставини щодо поведінки та
діагнозу захворювання та зазначив, що
йому необхідно пройти курс лікування у
стаціонарних умовах.

Однак згідно приписів ст. 14 Закону
України "Про психіатричну допомогу",
наявність в особи психічного
захворювання чи психічного розладу не
може слугувати підставою для
госпіталізації в примусовому порядку.
Єдиними підставами для госпіталізації
особи є вчинення нею чи виявлення
реальних намірів вчинити дії, що
являють собою безпосередню небезпеку
для неї чи оточуючих, або
неспроможність самостійно
задовольняти свої основні життєві
потреби на рівні, який забезпечує її
життєдіяльність.

В судовому засіданні встановлено, що
підстав для примусової госпіталізації
ОСОБА_4 не існує, а сам по собі вік
ОСОБА_4 та обмеження наявність в нього
фізичних вад, не є підставою для його
примусової госпіталізації.

Відмовляючи у задоволенні вказаної
заяви, суд враховує правову позицію
ЄВРОПЕЙСЬКОГО СУДУ З ПРАВ ЛЮДИНИ, а
саме СПРАВА «АКОПЯН ПРОТИ УКРАЇНИ» від
05 червня 2014 року, де Європейський суд з
прав людини дійшов висновку про те, що
невиправдане поміщення особи у
психіатричний заклад стало можливим
внаслідок відсутності справедливих та
належних превентивних засобів захисту,
які могли б забезпечити їй адекватний
юридичний захист від свавілля. Ні в
якому разі не можна допустити, щоб
тримання особи у психіатричній лікарні
супроводжувалося примусовим
лікуванням, завдало їй тяжких
страждань та шкоди приватному і
сімейному життю, а також позбавляло її
можливості ефективно оскаржити своє
примусове лікування.

Керуючись ст.ст. 4- 8, 10, 11, 18, 57 - 60, 130, 208, 209,
212 - 215, 218 Цивільного процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви Комунального
закладу «Дніпропетровська клінічна
психіатрична лікарня»
Дніпропетровської обласної Ради,
заінтересована особа - ОСОБА_4, про
надання особі психіатричної допомоги в
примусовому порядку - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Самарський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий суддя
Р.О. Кушнірчук

Народні засідателі:
К.М. Лещенко

М.М. Чурбакова