ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2014 р. Дарницький районний
суд м. Києва в складі

головуючого судді

Шклянки М.П.

при секретарях

Яківчук К.А., Калініченко А.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Інтерциклон +» до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної шкоди
завданої дорожньо-транспортною
пригодою,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про відшкодування шкоди,
заподіяної діями відповідача під час
керування ним транспортного засобу,
належного позивачу, внаслідок
пошкодження його в результаті
дорожньо-транспортної пригоди. В
позові просив стягнути з відповідача
256418,47 грн. відшкодування матеріальної
шкоди, завданої внаслідок ДТП та судові
витрати, обґрунтовуючи позовні вимоги
тим, що ТОВ «ІНТЕРЦИКЛОН +» здійснює
господарську - діяльність з торгівлі
автомобілями та легковими
автотранспортними засобами в
автосалоні, та є уповноваженим дилером
автомобілів марки «SЕАТ». Для
здійснення господарської діяльності,
позивач купує у офіційного імпортера
автомобілі для їх подальшого продажу.
Відповідно до умов дистриб'юції, ТОВ
«ІНТЕРЦИКЛОН+» повинен мати в місці
продажу автомобілів демонстраційні
автомобілі для продажу. В зв'язку з цим,
позивачем було придбано автомобіль
марки «SЕАТ», моделі Leon, 2013 р. випуску,
д/н НОМЕР_1 з метою його демонстрації
потенційним покупцям та подальшого
продажу. 12.08.2013 р. відповідач звернувся
до автосалону позивача, що знаходиться
по вул. Здолбунівській, 3 в м. Києві, з
метою придбання транспортного засобу
та перевірки його експлуатаційних
якостей. В зв'язку з цим, 12.08.2013 р. між
позивачем та відповідачем було
укладено договір про надання
автомобіля для перевірки його
експлуатаційних якостей, на підставі
якого позивач надав в тимчасове
користування відповідачу вищевказаний
автомобіль з метою його випробування
та прийняття відповідачем рішення щодо
придбання даного автомобіля. 12.08.2013 р.
під час випробування, керуючи даним
автомобілем по вул. Кліманська 1/5,
відповідачем були порушені правила
дорожнього руху, внаслідок чого він
здійснив зіткнення з перешкодою
(бардюрний камінь). Вина відповідача
була доведена та підтверджується
постановою Дарницького районного суду
м. Києва від 06.09.2013 р. Дана
дорожньо-транспортна пригода призвела
до механічних пошкоджень автомобіля,
чим завдано матеріальну шкоду
позивачу. З метою визначення вартості
матеріального збитку, завданого
власнику автомобіля, пошкодженого при
ДТП, ТОВ «ІНТЕРЦИКЛОН +» звернулося до
незалежного судового експерта з правом
проведення товарознавчих експертиз,
згідно з висновку якого № 109 від 17
вересня 2013 року, матеріальний збиток
завданий власнику автомобіля SEAT LEON 1.8,
пошкодженого при ДТП 12.08.2013 р.,
становить 256 418 (двісті п'ятдесят шість
тисяч чотириста вісімнадцять) грн. 47
коп.. Для здійснення таких експертних
досліджень позивачем також були
понесені витрати в сумі 1200 (одна тисяча
двісті) грн. Про час та місце проведення
огляду автомобіля експертом
відповідач був повідомлений особисто
під розписку 12.08.2013 р., та додатково, як
це передбачає порядок проведення
експертиз, електронним повідомленням
через відділення поштового зв'язку з
повідомленням про вручення. На огляд
відповідач не з'явився, але від підпису
в протоколі огляду відмовився без
пояснення причин такої відмови.

Зазначені у експертному висновку
пошкодження автомобіля унеможливили
подальше використання зазначеного
автомобіля за призначенням у
господарській діяльності ТОВ
«ІНТЕРЦИКЛОН +», як продавця
транспортних засобів. Позивач
неодноразово звертався до відповідача
про добровільне відшкодування
завданої позивачу шкоди, однак
відповідач жодної дії по відшкодування
матеріальних збитків відповідачу не
вчинив, в зв'язку з чим, відповідач
вимушений був звернутись до суду з
вказаним позовом.

В судовому засіданні представник
позивача повністю підтримала позовні
вимоги, просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечував, посилаючись на те,
що позивач фактично не може виступати
позивачем уданій справі, оскільки він
не надав належних доказів на
підтвердження свого права власності на
автомобіль, зокрема свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу. Крім
того, позивач на підтвердження
винуватості відповідача, посилається
на постанову Дарницького районного
суду м. Києва від 06 вересня 2013 року,
відповідно до якої відповідача визнано
винним у ДТП. Однак, вказана постанова
скасована постановою Апеляційного
суду міста Києва від 17.10.2013 року, та вина
відповідача не встановлена. Отже
відповідач не є винною особою в даному
ДТП. Також, посилався на те, що у
позивача відсутній доказ розміру
завданої матеріальної шкоди, оскільки
наданий позивачем висновок № 109 від 17
вересня 2013 року не може слугувати
доказом у справі та підтвердженням
розміру завданого матеріального
збитку, так як має ряд суттєвих
недоліків, які унеможливлюють
ідентифікувати який автомобіль мав
бути досліджений, а який автомобіль
досліджувався згідно висновку.

А саме, згідно висновку № 109
пошкоджений автомобіль досліджувався
не на місці ДТП, номерні знаки
досліджуваного автомобіля не
співпадають з номерними знаками, що був
учасником ДТП згідно довідки ДАІ,
серійний номер кузова автомобіля у
висновку відрізняється від серійного
номеру автомобіля що був учасником ДТП
згідно довідки ДАІ. Посилання експерта
у висновку № 109 на документи, які не
входять до складу висновку та на
документи яких взагалі не існує, а саме
посилання на довідку про вартість
автомобіля надану позивачем, на
довідку та лист ДАІ, які недодані до
висновку, посилання експерта на
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу та нібито його
перевірку експертом, в той час коли
свідоцтво на ТЗ не видавалося,
транспортний засіб не був
зареєстрований в органах ДАІ. Таким
чином висновок № 109 не може слугувати
доказом в даній справі, а незалежність
та неупередженість експерта
викликають сумніви.

Крім того, згідно висновку судової
автотоварознавчої експертизи,
проведеної на підставі ухвали суду
вартість пошкодженого транспортного
засобу на момент ДТП складала 268118,51
гривень. Вартість складових (деталей)
ТЗ, що залишилися неушкодженими,
складає 84049,14 гривень. За таких
обставин, у разі звернення належного
позивача до належного відповідача, з
належними та допустимими доказами
вартість матеріальної шкоди не могла б
перевищувати 268118,51 - 84049,14 =184069,37 гривень.
Крім того, оскільки під час розгляду
справи позивачем автомобіль був
реалізований за сумою 19000,00 гривень, то
позивач отримав часткову компенсацію у
розмірі 19000,00 гривень. Отже, сума
заявлених позовних вимог не може
перевищувати 184069,37 - 19000,00 = 165069,37
гривень. На підставі поданих та
обґрунтованих ним заперечень просив в
позові відмовити в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення
представників сторін, спеціаліста,
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Згідно даних з єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України Довідка АБ №514484 до одних із
вдів діяльності позивача ТОВ
«ІНТЕРЦИКЛОН+» є торгівля автомобілями
та легковими автотранспортними
засобами (а.с.7)

Отже, з цього випливає, що позивач є
зареєстрованою за законодавством
України юридичною особою та здійснює
господарську діяльність з торгівлі
автомобілями та легковими
автотранспортними засобами в
автосалоні.

Відповідно до Договору про партнерство
№24590 від 20.05.2013 року позивач являється
уповноваженим дилером - партнером, який
від імені дистриб'ютера ТОВ «Порше
Україна» здійснює реалізацію
продукції марки Seat кінцевим покупцям
(а.с.105-112).

Відповідно до п.3 «Порядку здійснення
оптової та роздрібної торгівлі
транспортними засобами та їх
складовими частинами, що мають
ідентифікаційні номери» (надалі
«Порядок 1200») затвердженого постановою
КМУ № 1200 від 11.11.2009 р., уповноважений
дилер - це суб'єкт господарювання, який
уповноважений дистриб'ютором на
здійснення продажу транспортних
засобів та їх складових частин, що
мають ідентифікаційні номери,
матеріально-технічна база якого
відповідає основним критеріям оцінки
торгово-сервісних потужностей і який
від свого імені здійснює на договірних
засадах продаж транспортних засобів та
їх складових частин, що мають
ідентифікаційні номери, проводить
передпродажну підготовку, гарантійне
та післяпродажне обслуговування і
поставлений на облік відповідно у
департаменті Державтоінспекції МВС і
Держсільгоспінспекції.

Відповідно до пункту 1.4. «Порядку
обліку, створення та ведення реєстру
підприємств, установ, організацій та
інших суб'єктів господарювання, які
здійснюють торгівлю транспортними
засобами та їх складовими частинами, що
мають ідентифікаційні номери»,
затвердженого наказом МВС України № 361
від 05.08.2010 р., (далі «Порядок № 361») -
реєстраційне повідомлення - оформлена
письмова інформація суб'єкту
господарювання та управлінням
(відділам) ДАІ ГУМВС, УМВС (далі -
У(В)ДАІ), підготовлена Департаментом
ДАІ за результатами розгляду
відповідних матеріалів щодо
постановки на облік, зняття з обліку,
тимчасового припинення та видачі
бланкової продукції ДАІ або
облікованих у ДАІ біржових угод,
поновлення видачі бланкової продукції
ДАІ або облікованих у ДАІ біржових
угод.

Як встановлено в судовому засіданні,
позивач поставлений Департаментом ДАІ
на облік як суб'єкт господарювання, що
здійснює торгівлю транспортними
засобами та їх складовими частинами, що
мають ідентифікаційні номери, і
відповідно в своїй діяльності
керується вищезазначеним Порядком, що
підтверджується довідкою Департаменту
ДАІ від 06.12.2012 року №4/8-10332.

Крім того, «Порядок № 361» дає
визначення терміну товару -
транспортні засоби та їх складові
частини, що мають ідентифікаційні
номери, торгівля якими здійснюється
згідно з Порядком здійснення оптової
та роздрібної торгівлі транспортними
засобами та їх складовими частинами, що
мають ідентифікаційні номери,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 11.11.2009 N 1200.

Таким чином, транспортні засоби,
торгівлю якими здійснює відповідний
суб'єкт господарювання, який
поставлений на облік в органах ДАІ як
такий, що має право здійснювати
торгівлю транспортними засобами, є
товаром, який до моменту реалізації
кінцевому споживачу, є власністю
продавця, тобто в даному випадку
позивача по справі.

Згідно п. 12 «Порядку № 1200». суб'єкт
господарювання для продажу
транспортних засобів та їх складових
частин, що мають ідентифікаційні
номери, повинен мати довідки-рахунки, а
підприємство-виробник - акти
приймання-передачі транспортних
засобів та їх складових частин, що
мають ідентифікаційні номери (далі -
акти приймання-передачі), а також
відповідно номерні знаки для разових
поїздок та номерні знаки "Транзит".

Таким чином, дистриб'ютор, який сам не
здійснює роздрібну торгівлю
транспортними засобами, передає їх на
умовах господарських договорів
уповноваженим дилерам, які
зареєстровані та обліковуються в
органах ДАІ як суб'єкти господарювання,
що здійснюють торгівлю транспортними
засобами.

Передача таких автомобілів
здійснюється дилерам за актами
приймання-передачі та видатковими
накладними. Автомобілі у дилера
обліковуються як товар до моменту
продажу кінцевому споживачу і не
ставляться на облік в органах ДАІ з
отриманням державних реєстраційних
номерів, оскільки безпосередньо
дилером такі автомобілі не
експлуатуються. В свою чергу, обов'язок
зареєструвати автомобіль в органах ДАІ
із отриманням державного
реєстраційного номеру виникає у
власника, який його придбав і
експлуатує, що передбачено п. 7 Порядку
державної реєстрації (перереєстрації,
зняття з обліку автомобілів,
автобусів, а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 1388 від 07.09.98 р. (далі за текстом -
«Постанова № 1388»),

Відповідно між ТОВ «ПОРШЕ УКРАЇНА» та
ТОВ «ІНТЕРЦИКЛОН +» укладено ряд
договорів, що підтверджують
правомірність отримання та набуття
прав власності на пошкоджений
автомобіль, як товар, а саме: Договір
про партнерство № 24590 від 20.05.2013 р. (а.с.
105-112); Договір поставки автомобілів №
8А24590 від 20.05.2013 р. (а.с.113-118), - Договір
відповідального зберігання
автомобілів № 8А245908 від 20.05.2013 р.
(а.с.119-123).

Відповідно до п.1.1. укладеного договору
про партнерство № 24590 від 20.05.2013 р.(а.с.105)
Дистриб'ютор здійснюватиме поставки
Партнеру транспортних засобів марки
«Seat», а також оригінальних запчастин та
аксесуарів до них в обсягах, що
відповідатимуть його власним
потужностям.

Відповідно до п.2.7. цього ж Договору
партнер зобов'язаний постійно тримати
нові транспортні засоби як складські
запаси з наявного в певний час
асортименту Продуктів договору у
зазначеній Дистриб'ютором кількості.

На виконання зазначеного, позивач
придбавав у Дистриб'ютора лінійку
модельного ряду автомобілів Seat.

Таке придбання здійснювалось за
Договором поставки автомобілів № 8А24590
від 20.05.2013 р.,(а.с.113), відповідно до якого,
постачальник за договором ТОВ «Порше
Україна», зобов'язується в порядку та
на умовах, визначених цим Договром,
поставити і передавати у власність
Покупця ТОВ «ІНТЕРЦИКЛОН+» автомобілі
марки «Seat», надалі іменується «Товар»,
найменування, кількість, ціна та
комплектність яких вказана в
специфікації, а покупець прийняти та
сплатити такий Товар.

Відповідно до п.5.6. Договору поставки
автомобілів № 8А24590 від 20.05.2013 р. (а.с.115),
право власності на Товар переходить до
Покупця з моменту отримання
Постачальником коштів в розмірі 100 %
ціни Товару . Ризики щодо Товару
переходять до Покупця з моменту
прийняття ним Товару від
Постачальника.

Таким чином, в рамках здійснюваної та
зареєстрованої відповідно до вимог
чинного законодавства діяльності по
торгівлі транспортними засобами, та
відповідно до умов укладених
договорів, позивач відповідно до
видаткової накладної № 10066792 від 11.06.2013
року, акту приймання-передачі № 0076542
від 11.06.2013 р. прийняв транспортний засіб
марки Seat модель Leon кузов У882225Р2ОК.035242.
.(а.с.8)

За умовами п. 5.6. Договору поставки
автомобілів № 8А24590 від 20.05.2013 р, ризики
щодо зазначеного автомобіля перейшли
до позивача з моменту його прийняття,
тобто з 11.06.2013 р.

Згідно специфікації №960256 від 10.06.2013
року рекомендована вартість
автомобіля «Seat Leon» при продажу
кінцевому споживачу становить 34020
дол.США.

Відповідно до платіжного доручення №
422 від 11.06.2013 р., вартість зазначеного
автомобіля в повному об'ємі було
сплачено постачальнику 11.06.2013 р., а отже
і право власності на зазначений
автомобіль перейшло до покупця
(позивача) - 11.06.2013. р. (т.1 а.с.72)

Крім того, позивачем ТОВ «ІНТЕРЦИКЛОН+»
спірний автомобіль було застраховано,
що підтверджується договором
страхування №310568678.13 від 13.06.2013 року.

На пошкодженому транспортному засобі
під час ДТП використовувались номерні
знаки для разових поїздок, які
використовуються позивачем відповідно
до Роз'яснення Ради автомобілістів та
автоперевізників при Кабінеті
Міністрів України, яке наявне в
матеріалах справи (а.с.125) та п. 3.15
Порядку обліку, створення та ведення
реєстру підприємств, установ,
організацій та інших суб'єктів
господарювання, які здійснюють
торгівлю транспортними засобами та їх
складовими частинами, затвердженого
Наказом МВС № 361 від 05.08.2010 р.

Таким чином, в судовому засіданні
достовірно встановлено, що позивач є
уповноваженим дилером автомобілів
марки «Seat», та для здійснення
господарської діяльності купує
автомобілі для подальшого їх продажу у
офіційного імпортера (Дистриб'ютора) на
території України - ТОВ «Порше
Україна»., що спростовує доводи
представника відповідача щодо того, що
ТОВ «ІНТЕРЦИКЛОН+» являється
неналежним позивачем.

В судовому засіданні встановлено, що
12.08.2013 р. відповідач звернувся до
автосалону позивача, що знаходиться по
вул. Здолбунівській, 3 в м. Києві, з метою
придбання транспортного засобу та
перевірки його експлуатаційних
якостей. В зв'язку з цим, 12.08.2013 р. між
позивачем та відповідачем було
укладено Договір про надання
дорожньо-транспортного засобу для
перевірки його експлуатаційних
якостей (т.1 а.с.9), на підставі якого
позивачем був наданий відповідачу у
короткострокове користування
автомобіль «Seat Leon», 2013 року випуску з
метою випробування та перевірки його
експлуатаційних якостей та прийняття
Відповідачем наступного рішення про
придбання даного автомобіля.

« 12» серпня 2013 р. під час випробування,
керуючи даним автомобілем по вул.
Кліманська 1/5, відповідачем були
порушені правила дорожнього руху,
внаслідок чого він здійснив зіткнення
з перешкодою (бардюрний камінь).

Працівниками ВДАІ Дарницького РУ ГУ
МВС у м.Києві було складено протокол
про адміністративне правопорушення
відносно гр.. ОСОБА_2, відібрано
пояснення та складено схему місця
пригоди. Відповідні матеріали були
направлені на розгляд до Дарницького
районного суду м.Києва та Постановою
від 06.09.2013 року Дарницьким районним
судом ОСОБА_2 був визнаний винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.124
КпАП України та притягнуто до
відповідальності за порушення п.12.1 ПДР
України (т.1 а.с.12). Із тексту вказаної
постанови вбачається, що відповідач га
момент розгляду постанови свою вину
визнав повністю.

Однак в подальшому, відповідач вказану
постанову оскаржив до Апеляційного
суду м.Києва. За результатами
апеляційного розгляду, постанову
Дарницького районного суду м.Києва від
06.09.2013 року було скасовано Постановою
Апеляційного суду м.Києва від 17.10.2013
року (т.2а.с.), звільнено відповідача від
адміністративної відповідальності із
оголошенням усного зауваження, з
підстав малозначності правопорушення.
Однак, як того вимагає судова практика
та вказівки Верховного Суду України,
постановою суду апеляційної інстанції
висновок суду про доведеність вини
відповідача у вчиненні ДТП, залишено в
силі, що вбачається з мотивувальної
частини вказаної постанови.

Отже, доводи представника відповідача
в судовому засіданні, що ОСОБА_2
являється неналежним відповідачем,
оскільки його вина не доведена та не
встановлена рішенням суду
спростовуються вищевказаними
постановами Дарницького районного та
Апеляційного судів м.Києва та є
надуманими та необґрунтованими.

Відповідно до п. З ч. 2 ст. 11 ЦК України,
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків є завдання майнової
(матеріальної) та моральної шкоди іншій
особі.

Згідно п. 8 ч. 2 ст. 11 ЦК Ураїни, одним із
способів захисту цивільних прав та
інтересів є відшкодування збитків та
інші способи відшкодування майнової
шкоди.

Ст. 22 ЦК України передбачено, що особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками є
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки);
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).
Збитки відшкодовуються у повному
обсязі, якщо договором або законом не
передбачено відшкодування у меншому
або більшому розмірі.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1192 ЦК України з
урахуванням обставин справи суд може
зобов'язати особу, яка завдала шкоди
майну відшкодувати завдані збитки в
повному обсязі. Розмір збитків, що
підлягають відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи.

Як достовірно встановлено в судовому
засіданні та підтверджується
матеріалами справи позивач, ще до
звернення з позовом до суду звернувся
до експерта Барбалюка В.С., який має
вищу технічну освіту, кваліфікацію
судового експерта з правом проведення
авто товарознавчих експертиз по
спеціалізації 12.2. «Визначення вартості
дорожніх транспортних засобів, розміру
збитку, завданого володільцю
транспортного засобу (т.1 а.с.16-23), з
метою проведення експертного
дослідження пошкодженого
транспортного засобу для встановлення
суми матеріального збитку, завданого
відповідачем позивачу.

Відповідач запрошувався на проведення
огляду спільно з експертом
пошкодженого автомобіля (лист про
отримання власноручно, та додатково
копія листа відправлена поштовим
відправлення з повідомлення про
вручення , - знаходяться в матеріалах
справи). Відповідач прибув і мав змогу
надати свої заперечення щодо стану
пошкодженого транспортного засобу,
виявлених пошкоджень, відповідач так
само мав змогу запросити до участі в
огляді і оцінці виявлених пошкоджень
будь-якого експерта на власному боці за
його ініціативою, оскільки був
попереджений про огляд завчасно, -
однак натомість відповідач з'явившись
на огляд, відмовився від підписання
акту огляду, не надавши будь-яких
заперечень.

Відповідно до чинного законодавства,
розмір збитку визначається за певною
методикою та формулою.

П. 1.4. Інструкції про призначення та
проведення судових експертиз та
експертних досліджень, затвердженої
Наказом МЮУ 08.10.98 № 53/5, встановлено, що
проведення експертиз (експертних
досліджень) з метою виконання певного
експертного завдання експертами
застосовуються відповідні методи
дослідження, методики проведення
судових експертиз.

Для встановлення розмір збитку
завданого транспортному засобу такою
методикою є «Методика товарознавчої
експертизи та оцінки колісних
транспортних засобів», затвердженої
наказом Міністерства юстиції України,
Фонду державного майна України від
24.11.2003 р. № 142/5/2092 (далі за тексом -
Методика). Вимоги Методики є
обов'язковими під час проведення
автотоварознавчих експертиз та
експертних досліджень судовими
експертами.

Розділ 8 Методики встановлює порядок
визначення вартості матеріального
збитку. Відповідно до п. 8.2 Методики,
вартість матеріального збитку (У),
завданого власнику ТЗ, визначається
такою, що дорівнює ринковій вартості
КТЗ на момент пошкодження, якщо
вартість відновлювального ремонту є
більшою за ринкову вартість ТЗ. В
іншому випадку, як передбачено п. 8.3.
Методики, вартість матеріального
збитку визначається як сума вартості
відновлювального ремонту з
урахуванням значення коефіцієнта
фізичного зносу складників КТЗ (С врз)
та величини ВТВ за формулою:

У = Ср + См + Сс х (1 - Ез) + ВТВ

де: У - вартість матеріального збитку;

Ср - вартість ремонтно-відновлювальних
робіт, грн;

См - вартість необхідних для ремонту
матеріалів, грн;

Сс - вартість нових складників, що
підлягають заміні під час ремонту, грн;

Е 3 - коефіцієнт фізичного зносу.

ВТВ - величина втрати товарної
вартості.

Всі вищезазначені величини також
розраховуються за відповідними
формулами згідно Методики.

Розмір заподіяної матеріальної шкоди
згідно з висновком експертного
дослідження №109 від 17.09.2013 року
становить 256 418 (двісті п'ятдесят шість
тисяч чотириста вісімнадцять) грн. 47
коп.(т.1 а.с.24-61).

В судовому засіданні, допитаний як
спеціаліст, експерт Барбалюк В.С.
повністю підтвердив висновки зроблені
ним під час експертного дослідження по
визначенню матеріальної шкоди ,
спричиненої позивачу пошкодженням
транспортного засобу марки Seat Leon номер
НОМЕР_1.

За клопотанням представника
відповідача, ухвалою суду від 07.08.2014 р.
було призначено судову авто технічну
та авто товарознавчу експертизу на
вирішення якої поставлено питання: яка
вартість транспортного засобу
(деталей, залишків) Seat Leon номер НОМЕР_1
після пошкодження при ДТП 12 серпня 2013
року.

Згідно висновку експертного
дослідження № 3-14/10 від 14.11.2014 р. (т.2
а.с.110-124), що проводилося за ухвалою
суду, експертом була встановлена
вартість складових (деталей), що
залишилися неушкодженими після ДТП
12.08.2013 р.. Однак висновком вказаної
експертизи не встановлюється розмір
матеріального збитку завданого
позивачу пошкодженням транспортного
засобу, отже даний висновок не може
бути взятий судом до уваги при
вирішенні даного позову.

П. 2 результативної частини висновку
встановлено вартість складових
(деталей), що залишилися неушкодженими
після ДТП 12.08.2013 р. за п. 7.36. Методики, що
в свою чергу передбачає розібрання
транспортного засобу, не придатного
для експлуатації за прямим
функціональним призначенням.

Тобто, фактично встановлюється
утилізаційна вартість за п. 7.17.
Методики, що не стосується предмету
позову, оскільки, ст. 143 ЦПК України
передбачено, що експертиза
призначається для з'ясування обставин,
що мають значення для справи.

В судовому засіданні встановлено, що
оскільки вартість відновлювального
ремонту складала істотну суму, а
відповідач відмовлявся відшкодувати
матеріальний збиток, керівництвом
«Інтерциклон +» було прийнято рішення
не відновлювати цей автомобіль, а
продати його в такому стані, який мав
місце після дорожньо-транспортної
пригоди.

З метою реалізації вказаного
транспортного засобу не нижче ринкової
ціни було проведено експертне
дослідження від 29.11.2013 р, предметом
якого було визначення ринкової
вартості автомобіля Seat Leon 1,8
транзитний номер НОМЕР_1, результатом
якого став висновок № 8487 (т.2 а.с. 27-41).
Відповідно до п.1.2. досліджувальної
частини висновку, ринкова вартість
автомобіля на момент пошкодження
складала 260 207.26 грн. необхідно
зазначити що вказана ринкова ціна
майже збігається з ринковою ціною
вказаною в експертному дослідженні №109
від 17.09.2013 року - 26838,74 грн., та з
висновком експертного дослідження №
3-14/10 від 14.11.2014 р., проведеного на
підставі ухвали суду від 07.08.2014 року - 268
118,51 грн.

В свою чергу, відповідно до п.1.6.
досліджувальної частини експертного
дослідження від 29.11.2013 р № 8487, ринкова
вартість даного автомобіля після ДТП
становила 18 012.42 грн. Автомобіль був
реалізований позивачем в тому вигляді
в якому залишився після ДТП за 19000 грн.,
що підтверджується відповідним
Договором №12/11/13 від 1.12.2013 року,
видатковою накладною №АССА000023 від
11.12.2013 року та Актом прийому-передачі
транспортного засобу від 11.12.2013 року (т.2
а.с.44-50).

Отже, твердження представника
відповідача про завищений розмір
завданих збитків не підтверджується
матеріалами справи. Оскільки, висновок
судової експертизи від 14.10.2014 р. № 3-14/10
не дає відповіді на питання який саме
матеріальний збиток було завдано
позивачу.

Єдиним експертним дослідженням, в
якому розмір матеріального збитку
обраховано відповідно до вимог чинного
законодавства та Методики , - є висновок
експертного авто товарознавчого
дослідження по визначенню
матеріального збитку, завданого
володільцю транспортного засобу від
17.09.2013 р. № 109, відповідно до якого
матеріальний збиток завданий позивачу
обраховано в розмірі 256 418 грн. 47 коп.

Отже, враховуючи вищевикладене,
керуючись нормами законодавчого
врегулювання відшкодування завданої
матеріальної шкоди, суд приходить до
висновку, що позов необхідно
задовольнити та стягнути з відповідача
суму матеріальної шкоди в сумі 256 418
(двісті п'ятдесят шість тисяч чотириста
вісімнадцять) грн. 47 коп., Крім того,
відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача необхідно стягнути
витрати в сумі 1200 (одна тисяча двісті)
грн., понесені позивачем в зв'язку з
проведенням експертних досліджень для
встановлення суми матеріального
збитку та судові витрати.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись
ст.ст.. 11, 16, 22, 1166 ЦКУ, 3 «Порядку
здійснення оптової та роздрібної
торгівлі транспортними засобами та їх
складовими частинами, що мають
ідентифікаційні номери» затвердженого
постановою КМУ № 1200 від 11.11.2009 р.,
«Порядку обліку, створення та ведення
реєстру підприємств, установ,
організацій та інших суб'єктів
господарювання, які здійснюють
торгівлю транспортними засобами та їх
складовими частинами, що мають
ідентифікаційні номери»,
затвердженого наказом МВС України № 361
від 05.08.2010 р., ст.ст.. 3, 15, 79, 88, 118, 119, 213, 214,
215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтерциклон +» до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
шкоди завданої дорожньо-транспортною
пригодою задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтерциклон+» 256418
грн.47 коп. в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди завданої
дорожньо-транспортною пригодою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтерциклон+» 1200
грн. витрат за проведення експертного
дослідження.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтерциклон+» 2576
грн. 18 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу
не було подано.

СУДДЯ :