Справа № 500/7515/14-ц
Провадження № 2/500/3150/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар
О.Я.,

при секретарі - Сирбу Г.В.,

за участю: представника
позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Ізмаїла
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з
позовними вимогами, якими просить
визнати за нею, як спадкоємицею за
заповітом, право власності на житловий
будинок з надвірними спорудами,
розташований за адресою: АДРЕСА_1 та
земельну ділянку площею 0,0411 га, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
передана для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
мотивуючи тим, що державним нотаріусом
їй відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, у зв'язку із тим, що
спадкоємицею за законом на обов'язкову
частку, згідно статті 1241 Цивільного
кодексу України, є дочка померлого
ОСОБА_2, яка була інвалідом на день
смерті спадкодавця.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в
повному обсязі та наполягає на їх
задоволенні.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнала та не заперечує
проти їх задоволення.

Вислухавши пояснення представника
позивача, відповідача, перевіривши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно договору
купівлі - продажу від 27.07.1978 року,
посвідченого державним нотаріусом
Ізмаїльської державної нотаріальної
контори Богдан О.М., зареєстрованого в
реєстрі за № 2-4209, ОСОБА_5 придбав
незавершений будівництвом житловий
будинок з виконанням будівельних робіт
на 85 відсотків, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1. Рішенням виконавчого
комітету Ізмаїльської міської ради
Одеської області № 799 від 27.09.1994 року
був затверджений акт про прийняття в
експлуатацію домоволодіння,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та
визнано за ОСОБА_5 право власності на
вищезазначене домоволодіння. Крім
цього, було встановлено, що ОСОБА_5
належить земельна ділянка площею 0,0411
га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1,
передана для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯИ № 372688,
виданий 12.11.2009 року Ізмаїльською
міською радою Одеської області,
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю за № 73).

Згідно до ст. 1216 ЦК України -
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України
встановлено, що спадщина відкривається
внаслідок смерті особи або оголошення
її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_2 від 11.05.2012 року, виданого
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Ізмаїльського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області, ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК
України відкрилася спадщина на
спадкове майно, до якої входить
житловий будинок з надвірними
спорудами, розташований за адресою:
АДРЕСА_1 та земельна ділянка, площею 0,0411
га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1,
передана для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте
розпорядження фізичної особи на
випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України
визначено, що право на заповіт має
фізична особа з повною цивільною
дієздатністю.

Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України
встановлено, що заповідач може
призначити своїми спадкоємцями одну
або кілька фізичних осіб, незалежно від
наявності у нього з цими особами
сімейних, родинних відносин, а також
інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого
28.07.2010 року приватним нотаріусом
Ізмаїльського міського нотаріального
округу Одеської області ОСОБА_6,
зареєстрованого в реєстрі за № 1869,
ОСОБА_5 заповів все його майно, де б воно
не було не знаходилось і з чого б воно
не складалось, і взагалі все те, на що за
законом на день смерті він матиме
право, в тому числі належний йому
житловий будинок з надвірними
спорудами та господарськими будівлями
та присадибною земельною ділянкою, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру
(заповіти/спадкові договори) № 38843892 від
08.11.2014 року, наданого Ізмаїльською
державною нотаріальною конторою,
заповіт ОСОБА_5 від 28.07.2010 року,
зареєстрований за № 1869 не змінювався
та не скасовувався.

Відповідно до ст. 1241 ЦК України
малолітні, неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б
кожному з них у разі спадкування за
законом (обов'язкова частка).

ОСОБА_2 в судовому засіданні
відмовилась від прийняття обов'язкової
частки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України -
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

В судовому засіданні було встановлено,
що ОСОБА_3 у встановлений законом строк
звернулась з заявою про прийняття
спадщини, що підтверджено листом №
2740/02-14 від 26.11.2014 року, наданим
Ізмаїльською державною нотаріальною
конторою, тобто вважається такою, яка
фактично прийняла спадщину.

Письмовою відповіддю державного
нотаріуса Ізмаїльської державної
нотаріальної контори Крижановської
С.М. за № 2553/02-14 від 08.11.2014 року, позивачу
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, у зв'язку із тим, що
спадкоємицею за законом на обов'язкову
частку, згідно статті 1241 Цивільного
кодексу України, є дочка померлого
ОСОБА_2, яка була інвалідом на день
смерті спадкодавця.

Заслухавши пояснення представника
позивача, відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню, оскільки відповідач
визнала позов і обставини визнані
сторонами не підлягають доказуванню у
відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України.
Судом не виявлено обставин, що
суперечать закону або порушують права,
свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 1220, 1222,
1233, 1234, 1241, 1269 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на спадкове майно -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності на:

- житловий будинок з надвірними
спорудами, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1;

- земельну ділянку площею 0,0411 га, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
передана для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯИ № 372688,
виданий 12.11.2009 року Ізмаїльською
міською радою Одеської області,
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю за № 73,
кадастровий номер земельної ділянки
:01:040:0310).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.Я.Присакар