Справа № 487/9827/14-ц
Провадження № 2/487/3237/14
РІШЕННЯ

Іменем України

10.10.2014 року Заводський районний суд м.
Миколаєва у складі: головуючого судді
- Сухаревич З.М., при секретарі -
Марченко А.П., розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в
особі "Південне регіональне
управління" АТ "Банк "Фінанси та Кредит"
до Заводського відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції, третьої
особи - ОСОБА_2 про звільнення з-під
арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариства "Банк
"Фінанси та Кредит" в особі "Південне
регіональне управління" АТ "Банк
"Фінанси та Кредит" (далі ПРУ ПАТ "Банк
Фінанси та Кредит") звернувся до суду з
позовом до Заводського відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції (далі - Заводського ВДВС ММУЮ),
третьої особи - ОСОБА_2 про скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 07.12.2009 року по
виконавчому провадженню № 16259314,
постанови про арешт майна від 31.05.2011
року по виконавчому провадженню № 26808909
та звільнення з-під арешту майна, а
саме: квартири АДРЕСА_1, посилаючись на
те, що між позивачем та ОСОБА_2 05.10.2007
року був укладений кредитний договір №
С-36-sve-2007, згідно з яким позивач надав
ОСОБА_2 кредитні ресурси в сумі 43729,00
євро зі сплатою процентів за
користування кредитом. В якості
забезпечення зобов'язань 05.10.2007 року
між позивачем та ОСОБА_2 був укладений
іпотечний договір, відповідно до якого,
ОСОБА_2 передав в іпотеку позивачу кв.
АДРЕСА_1. Рішенням Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 12.10.2012
року з ОСОБА_2 на користь ПРУ ПАТ "Банк
Фінанси та Кредит" стягнуто
заборгованість за зазначеним
кредитним договором та Заводським ВДВС
ММУЮ 07.12.2009 року відкрито виконавче
провадження № 16259314, а 31.05.2011 р. винесена
постанова № 26808909 про накладення
арешту на майно ОСОБА_2 та оголошено
заборону на його відчуження. Зазначені
арешти перешкоджає Банку у реалізації
своїх прав як іпотекодержателя
вказаного майна та порушує інтереси
банку як кредитора в частині погашення
заборгованості по кредитному договору
шляхом продажу іпотечного майна.

Ухвалою суду 10.10.2014 р. закрито
провадження у зазначеній справі в
частині вимог про скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 07.12.2009 року по
виконавчому провадженню № 16259314 та
скасування постанови про арешт майна
від 31.05.2011 року по виконавчому
провадженню № 26808909.

В судове засідання позивач та
відповідач по справі не з'явились,
надали до суду заяви з проханням
розгляду справи за їх відсутності,
позивач позовні вимоги в частині
звільнення майна з-під арешту
підтримав, представник відповідача
позов не визнав, просив прийняти
рішення на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_2 до судового
засідання не з'явився, про місце, дату
та час розгляду справи був
повідомлений належним чином, причину
неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 169 ЦПК України справу
розглянуто за відсутності сторін, на
підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного:

Як встановлено судом, між ПРУ ПАТ "Банк
Фінанси та Кредит" та ОСОБА_2 05.10.2007 року
був укладений кредитний договір №
С-36-sve-2007, згідно з яким ПРУ ПАТ "Банк
Фінанси та Кредит" надав ОСОБА_2
кредитні ресурси в сумі 43729,00 євро зі
сплатою процентів за користування
кредитом у розмірі 12,0% строком до 04.10.2027
року. В якості забезпечення зобов'язань
05.10.2007 року між ПРУ ПАТ "Банк Фінанси та
Кредит" та ОСОБА_2 укладений іпотечний
договір, відповідно до якого, ОСОБА_2
передав в іпотеку ПАТ "Банк Фінанси та
Кредит" кв. АДРЕСА_1.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 12.10.2012 року стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ПРУ ПАТ "Банк Фінанси
та Кредит" заборгованість за
кредитним договором № С-36-sve-2007 від
05.10.2007 р. По даній справі 29.10.2009 року
видано виконавчий лист №2-4650-2009 р., який
переданий на виконання до Заводського
ВДВС ММУЮ.

На виконання зазначеного рішення суду,
07.12.2009 року державним виконавцем
Заводського ВДВС ММУЮ відкрито
виконавче провадження № 16259314 та
накладено арешт на все майно, що
належить ОСОБА_2

Відповідно до постанови від 16.03.2011 року
державного виконавця Заводського ВДВС
ММУЮ виконавчий документ повернуто
стягувачу та знято арешт з майна
боржника та скасовано інші заходи
примусового виконання рішення.

31.05.2011 р. державним виконавцем
Заводського ВДВС ММУЮ відкрито
виконавче провадження № 26808909 за
виконавчим листом №2-4650-2009 р. та
накладено арешт на все майно, що
належить ОСОБА_2: АДРЕСА_1.

Відповідно до постанови від 29.05.2012 року
виконавчий документ повернуто
стягувачу.

Відповідно до інформаційної довідки з
реєстру прав власності на нерухоме
майно, Державного реєстру іпотек,
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна від 12.09.2014 р.
на квавртиру АДРЕСА_1 накладена
заборона відповідно до іпотечного
договору від 05.10.2007 р. та накладено
арешт (реєстраційний номер 103301223,
№11238455) на підставі постанови про
відкриття виконавчого провадження
№16259314 та № 26808909.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про
іпотеку" у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" передбачене право
обтяжувача одержувати задоволення
своєї вимоги за рахунок предмета
обтяження.

Оскільки державним виконавцем
накладено арешт на все майно боржника,
в тому числі і на те, що перебуває в
іпотеці, тому вказані дії
перешкоджають іпотекодержателю
реалізувати переважне право на
задоволення своїх вимог за рахунок
іпотеки (ст. 33 ЗУ "Про іпотеку", ст. 572 ЦК
України).

Згідно ст. 60 ч. 5 Закону України «Про
виконавче провадження» у випадках
незавершеного виконавчого провадження
арешт з майна чи коштів може бути
знятий за рішенням суду.

Виходячи з положень ч.8 ст. 8 ЦПК України,
суд вважає за необхідне застосувати до
спірних правовідносин аналогію закону,
оскільки вище вказана норма надає
право суду зняти арешт у випадках
незавершеного виконавчого
провадження, але на теперішній час
іншого способу захисту прав позивача
як власника заарештованого майна, крім
постановлення рішення суду не існує.

Таким чином, суд вважає, що на підставі
зібраних по справі доказів та
встановлених фактичних обставин
справи, позовні вимоги позивача є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню в повному обсязі, оскільки
наявність в єдиному реєстрі заборон
відомостей про арешт майна позивача
накладеного в рамках неіснуючого на
теперішній час виконавчого
провадження призводить до порушення
права позивача, яке підлягає
відновленню.

Керуючись ст.ст.10, 60, 211-215 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в
особі "Південне регіональне
управління" АТ "Банк "Фінанси та Кредит"
до Заводського відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції, третьої
особи - ОСОБА_2 про звільнення з-під
арешту майна - задовольнити.

Зняти арешт накладений на
нерухоме майно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
(РНОКПП НОМЕР_1), а саме: кв. АДРЕСА_1,
реєстраційний номер обтяження 10330123 та
11238455.

Рішення набирає законної сили
через 10 днів після його проголошення та
може бути оскаржено до апеляційного
суду Миколаївської області через
Заводський райсуд м. Миколаєва у
порядку, встановленому ст.ст. 294,296 ЦПК
України.

Суддя:
З.М.
Сухаревич