РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2014 року Київський районний
суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Медведєвої Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні клопотання по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до приватного
нотаріуса ХМНО ОСОБА_2 , 3-ті особи -
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
незаконними дій, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась у суд з
позовом до відповідача, приватного
нотаріуса ХМНО ОСОБА_2, 3-ті особи ОСОБА_3
та ОСОБА_4, після уточнень якого
остаточно просить суд:

- визнати незаконними дії нотаріуса,
щодо посвідчення іпотечного договору
між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за реєстровим №643;

- скасувати нотаріальну дію -
посвідчення нотаріусом договору
іпотеки від 07.10. 2013р. за реєстром №643,
укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_4;

- зобов'язати нотаріуса вжити заходів
щодо скасування оскаржуваної
нотаріальної дії, відповідно до
законодавства.

В обґрунтування своїх вимог
посилається що нотаріусом посвідчений
договір іпотеки, предметом якого є
будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка
площею 0,75 га по зазначені адресі.
Іпотечне майно набувалося нею та
ОСОБА_3 в період шлюбу та є спільним
майном подружжя, однак нотаріус
посвідчив іпотечний договір без
наявності її письмової згоди, що є
порушенням Порядку вчинення
нотаріальних дій.

Крім того, у відповідності до ст.. 51 ЗУ
«Про нотаріат» нотаріус у разі
виявлення помилки у вчиненій ним
нотаріальної дії або виявлення того,
що дія не відповідає законодавству,
повинен повідомити про виявлені факти
сторін правочину для вжиття заходів
щодо скасування нотаріальної дії, тому
на підставі вказано норми позивачка
просить зобов'язати нотаріуса вжити
заходи щодо скасування нотаріальної
дії.

Відповідач - ППН ХМНО ОСОБА_2, у судовому
засіданні та у поданих запереченнях,
проти задоволення позовних вимог
заперечував, зазначаючи, що при
посвідчені ним договору іпотеки
сторонами були надані усі необхідні
документи, які свідчили, що іпотечне
майно належить ОСОБА_3 на праві
особистої власності.

3-я особа - ОСОБА_3 через свого
уповноваженого представника проти
задоволення позову заперечував,
зазначаючи, що нотаріусом при
посвідчені договору іпотеки виконані
усі вимоги передбачені ЗУ «Про
нотаріат» та Порядком вчинення
нотаріальних дій.

3-я особа - ОСОБА_4, у судове засідання не
з'явилась, повідомлялась судом
належним чином.

Заслухавши пояснення сторін,
представника третьої особи, дослідивши
матеріали справи, суд вважає за
необхідне в задоволені позову
відмовити, виходячи з наступного.

Матеріали справи свідчать, що 07.10.2013
року між ОСОБА_3, від імені якого за
нотаріально посвідченою довіреністю
діяв ОСОБА_5 та ОСОБА_4 був укладений
іпотечний договір, який посвідчений
приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_2
Предметом договору іпотеки є будинок
літ. «А1» , розташований в АДРЕСА_1 та
знаходиться на земельній ділянці
площею 0,7500 га.

Відповідно до п.1 ст. 34 ЗУ «Про нотаріат»
нотаріуси посвідчують правочини
(договори, заповіти, довіреності тощо).

Згідно ч.1 ст. 55 ЗУ «Про нотаріат» угоди
про відчуження та заставу майна, що
підлягає реєстрації, посвідчуються
за умови подання документів, що
підтверджують право власності на
майно, що відчужується або
заставляється.

Згідно п. 5.22 Порядку вчинення
нотаріальних дій майно, що перебуває у
спільній власності, може бути передано
в заставу тільки за згодою всіх
співвласників. Згода на передачу майна
в іпотеку має бути нотаріально
оформленою.

При посвідченні нотаріусом договору
іпотеки йому були надані наступні
документи:

свідоцтво про право власності від
18.08.2010р. на нерухоме майно - будинок літ.
«А1», загальною площею 623,40 кв.м.,
житловою площею 194,70 кв.м. надвірними
будівлями: строжка, В; зливна яма, Г;
зливна яма, Д; зливна яма, Є; зливна яма,
Ж; огорожа, №1-№2, що розташовані в
Харківській області, АДРЕСА_1
зареєстровано за ОСОБА_3, з витягом про
реєстрацію;

державний акт на право власності на
земельну ділянку ЯД № 066601, площею 0,7500
га, кадастровий номер :00:000:0498, що
знаходиться в АДРЕСА_1 зареєстровано за
ОСОБА_3, з витягом про реєстрацію;

довіреність представника ОСОБА_3 -
ОСОБА_5, посвідчена нотаріусом ОСОБА_2, в
які зазначаються паспортні дані ОСОБА_3
та наявність штампу про укладання
08.05.2013р. шлюбу із ОСОБА_6; копія
паспорту ОСОБА_5 його ідентифікаційний
код, копія паспорту ОСОБА_4 її
ідентифікаційний код, згода чоловіка
ОСОБА_4 на укладання договору іпотеки;

- звіт про оцінку нерухомого майна;

- договір позики, в забезпечення
якого укладений договір іпотеки.

Також на виконання вимог п. 4.6. Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусом
було витребувано у представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_5 заяву у якій
зазначалося, що майно, яке є предметом
іпотечного договору, не є спільною
сумісною власністю. Зміст вказаної
заяви нотаріус зазначив в тексті
іпотечного договору .

У відповідності до п.п. 5.4, 5.14 Порядку
вчинення нотаріальних дій, нотаріусом
перевірено реєстрацію права власності
на іпотечне майно та відсутність
податкової застави.

Подані нотаріусу , у відповідності до
Порядку та ЗУ «Про нотаріат», документи
не свідчать про те, що іпотечне майно є
спільною сумісною власністю ОСОБА_1, та
ОСОБА_3 Таким чином, при посвідченні
договору іпотеки нотаріус діяв у
відповідності до вимог ЗУ «Про
нотаріат» та Порядку вчинення
нотаріальних дій, тому підстави для
скасування такої дії та визнання дій
нотаріуса незаконними - відсутні.
Посилання позивачки на те що нотаріус,
представник ОСОБА_3 та ОСОБА_4 при
укладанні та посвідченні договору
знали, що ОСОБА_3 перебував у шлюбі з
позивачкою, судом не приймається,
оскільки доказів зазначених обставин
суду не надано, більш того, нотаріус
при посвідченні правочину керується
ЗУ «Про нотаріат» та Порядком вчинення
нотаріальних дій, витребує
передбачені законодавством документи,
що і було здійснено та не керується
своїми домислами.

Посилання позивачки на те, що іпотечне
майно набуте нею та ОСОБА_3 в період
шлюбу тому є спільним сумісним майном
та при посвідченні договору іпотеки
нотаріус повинен був отримати її
письмову згоду, судом як підстава для
скасування нотаріальної дії та
визнання дій нотаріусом незаконними
судом не приймається, виходячи з
наступного.

Виходячи із процесуального правила
визначення суб'єктивного складу осіб
наведених у ст. 50 ЗУ «Про нотаріат»
особи, які не брали участі у вчиненні
нотаріальних дій, але вважають, що їх
права і охоронювані законом інтереси
порушені нотаріальною дією, вправі
звернутися до суду з відповідним
самостійним позовом про недійсність
посвідченого акта, але не до нотаріуса,
а до інших суб'єктів спірних
матеріальних правовідносин, з приводу
яких виник спір.

Позивачка скористалась своїм правом
на судовий захист та звернулась до
Дергачівського районного суду
Харківської області з позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним
іпотечного договору від 07.10.2010 року,
посвідченого нотаріусом ОСОБА_2
Вказаний позов прийнятий та на
теперішній час цивільна справа №
619/1367/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання недійсним
іпотечного договору від 07.10.2010 року
перебуває в провадженні
Дергачівського районного суду
Харківської області, що
підтверджується копією ухвали .

Враховуючи викладене позовні вимоги
позивачки про скасування нотаріальної
дії та визнання дій нотаріуса
незаконними задоволенню не підлягають.

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 51 ЗУ
«Про нотаріат» у разі виявлення
нотаріусом або посадовою особою,
які вчиняють нотаріальні дії, що ними
допущено помилку при вчиненні
нотаріальної дії або вчинена
нотаріальна дія не відповідає
законодавству, нотаріус або
посадова особа, які вчиняють
нотаріальні дії, зобов'язані
повідомити про це сторони (осіб),
стосовно яких вчинено нотаріальну
дію, для вжиття заходів щодо
скасування зазначеної нотаріальної
дії відповідно до законодавства.

Вказана вимога закону передбачає
вчинення нотаріусом самостійних дій
при виявлені помилки або не
відповідності вимогам закону вчиненої
ним нотаріальної дії, тобто
відсутності спору, тоді як особа, яка
вважає дії нотаріуса неправомірними,
може їх оскаржити у суді. Враховуючи
наведе вимога позивачки про
зобов'язання нотаріуса вжити заходів
щодо скасування вчиненої нотаріальної
дії - посвідчення договору іпотеки є не
належним способом захисту, тому
задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212 - 215 ЦПК
України, суд -

вирішив :

В задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом

десяти днів з дня його проголошення,
через суд першої інстанції. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строків для подачі
апеляційної скарги.

Суддя
Бородіна Н.М.