Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/5560/14
Головуючий у 1 інстанції: Куліков В.В.
Суддя-доповідач: Маловічко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі

Головуючого: Кочеткової І.В., суддів
Маловічко С.В., Воробйової І.А.

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лізингова компанія
«Еталон» на ухвалу судді
Олександрівського районного суду
Донецької області від 16 жовтня 2014 року
про забезпечення позову у справі за
позовом ОСОБА_2 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Лізингова
компанія «Еталон» про захист прав
споживача, визнання договору
фінансового лізингу недійсним та
стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

16 жовтня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Лізингова
компанія «Еталон» про захист прав
споживача, визнання договору
фінансового лізингу недійсним та
стягнення коштів.

Разом з поданням зазначеної позовної
заяви позивач подав заяву про
забезпечення позову, в якій просив
накласти арешт на грошові кошти в межах
суми позовних вимог в розмірі 87 500 грн.,
що належать ТОВ «Лізингова компанія
«Еталон», аргументуючи необхідність
саме такого способу забезпечення
позову тим, що відповідач може
розпорядитися коштами, у зв'язку чим
існує ймовірність утруднення або
неможливості виконання судового
рішення.

Ухвалою судді Олександрівського
районного суду Донецької області від 16
жовтня 2014 року заяву ОСОБА_2 про
забезпечення позову задоволено
повністю. Накладено арешт на грошові
кошти в межах суми позовних вимог в
розмірі 87 500 (вісімдесят сім тисяч
п'ятсот) гривень, що належить ТОВ
«Лізингова компанія «Еталон» та
знаходяться на рахунку відповідача в
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

На вказану ухвалу судді ТОВ «Лізингова
компанія «Еталон» подало апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на її
необґрунтованість, порушення норм
процесуального права при її прийнятті,
просило її скасувати.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до змісту ч. 3 статті 151 ЦПК
України забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, але з дотриманням
інших вимог процесуального закону,
зокрема, тільки після відкриття
провадження у справі, якщо заява про
забезпечення позову подана одночасно з
позовною заявою.

Така позиція викладена також у пункті 1
постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» № 9 від 22 грудня
2006р., в якому вказано, що забезпечення
позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи після відкриття
провадження у ній, якщо невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Натомість, суддя забезпечив позов
ОСОБА_2, який був поданий одночасно з
заявою про забезпечення позову, 16
жовтня 2014р. до відкриття провадження у
справі, яке було відкрито 17 жовтня 2014р.

Крім того, приймаючи заяву ОСОБА_2 про
забезпечення позову, суддя не
перевірив її відповідність вимогам
норм процесуального закону, а саме, не
зважив на те, що вона не була оплачена
судовим збором, що є підставою для
повернення цієї заяви заявнику у
відповідності до ч. 8 ст. 153 ЦПК України.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_2
посилався на те, що ним подано позов про
захист прав споживача, тому він не
повинен сплачувати судовий збір при
розгляді такої справи. Проте ці
ствердження суперечать нормам
цивільно-процесуального закону.

Так, відповідно до рекомендацій,
викладених з цього питання у пункті 6
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про застосування судами
законодавства про судові витрати у
цивільних справах» № 10 від 17.10.2014р.,
оскільки передбачені Законом № 3674-УІ
пільги щодо сплати судового збору
стосуються лише справи та її руху, то
сплата судового збору за подання до
суду заяв про забезпечення доказів або
позову ( підпункт 13 пункту 1 частини
другої статті 4 Закону № 3674-УІ)
здійснюється на загальних підставах за
визначеними ставками незалежно від
того, чи звільнені позивачі від сплати
судового збору за пред»явлення певних
позовів.

Таким чином, у зв»язку із зазначеними
процесуальними порушеннями у судді не
було підстав для розгляду заяви ОСОБА_2
про забезпечення позову 16 жовтня 2014р.,
тому оскаржувана ухвала є незаконною
та підлягає скасування із передачею
питання на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 314 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Лізингова
компанія «Еталон» задовольнити.

Ухвалу судді Олександрівського
районного суду Донецької області від 16
жовтня 2014 року скасувати. Матеріали за
заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову
повернути до суду першої інстанції на
новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та касаційному
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Кочеткова І.В.

Судді:
Маловічко С.В.

Воробйова І.А.