Провадження №2/761/6602/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 листопада 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого:
судді - Притули Н.Г.

при секретарях:
Паночко О.М., Куделя А.П.

за участю представника позивача:
ОСОБА_1

представника відповідача:
Науменко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до Державного
інвестиційно-будівельного
госпрозрахункового підприємства
«Інвестбуд-3000» про визнання майнових
прав на об'єкт інвестування,

в с т а н о в и в :

01 серпня 2014 року позивач звернувся до
суду із заявою, в якій просив визнати за
ним право власності на майнові права на
об'єкт інвестування - нежиле приміщення
АДРЕСА_1.

Вимоги обґрунтовує тим, що 05 січня 2006
року позивач уклав з Державним
науково-виробничим підприємством
"Будінвест" Договір № 14/ТМ інвестування
будівництва нежилого приміщення -
творчої майстерні у житловому будинку
за будівельною адресою: АДРЕСА_1.

Згідно Договору позивач мав отримати у
власність зазначений об'єкт нерухомого
майна після його здачі в експлуатацію.
Позивачем було внесено згідно Договору
100% інвестиційних коштів в сумі 2 124 200,00
гривень.

Як зазначає позивач, у строк визначений
умовами Договору він не отримав у
власність об'єкт інвестиції, об'єкт до
цього часу залишається недобудованими.

01 жовтня 2008 р. Державне
науково-виробниче підприємство "Центр
Будінвест" уклало з Державним
інвестиційно-будівельним
госпрозрахунковим підприємством
"Інвестбуд-3000" Договір № 1/10-08 на
передачу функцій Замовника
(Забудовника).

В судовому засіданні представник
позивача, позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні пояснив, що на даний час
підприємство не зможе виконати умови
договору та передати об'єкт інвестицій.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача та відповідача, дослідивши
надані докази, прийшов до висновку, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 190 ЦК України, майном
як особливим об'єктом вважаються
окрема річ, сукупність речей, а також
майнові права та обов'язки.

Майнові права є неспоживною річчю.
Майнові права визнаються речовими
правами.

Судом встановлено, що 05 січня 2006 року
позивач (далі - Інвестор) уклав з
Державним науково-виробничим
підприємством "Будінвест" (далі -
Забудовник) Договір № 14/ТМ
інвестування будівництва нежилого
приміщення - творчої майстерні у
житловому будинку за будівельною
адресою: АДРЕСА_1.

Предметом даного Договору визначено -
участь Інвестора у фінансуванні
будівництва нежилого приміщення
АДРЕСА_1 з метою отримання його у
власність. Проектна площа Об'єкту
складає 169,88 кв.м. та орієнтовний строк
завершення будівництва будинку 4
квартал 2007 року (п.п. 1.1 - 1.3 Договору).

Позивач в повному обсязі виконав свої
зобов'язання за Договором та в строки,
визначені Договором вніс кошти в сумі 2
124 200,00 грн., що підтверджується копіями
платіжних доручень та довідкою про
повне виконання інвестором своїх
обов'язків по оплаті.

Однак, строки введення в експлуатацію
вищевказаного будинку дотримано не
було, об'єкт до цього часу залишається
недобудованим.

Додатковою угодою №1 від 20.04.2012 року про
заміну сторони «Забудовника» у
Договорі №14/ТМ від 05.01.2006 року
«Інвестування будівництва нежилого
приміщення - творчої майстерні у
житловому будинку за будівельною
адресою: АДРЕСА_1» у зв'язку із
передачею ДНВП «Центр Будінвест»
функцій «Замовника (Забудовника)»
житлового будинку та Блоку
соціально-побутового призначення з
підземним паркінгом по АДРЕСА_1 до
ДІБГП «Інвестбуд-3000» на підставі
Договору №1/10-08 від 01.10.2008 року «На
передачу функцій Замовника
(Забудовника), ДНВП «Центр Будінвест»
втрачає усі права та обов'язки
«Замовника (Забудовника)» будівництва
житлового будинку та Блоку
соціально-побутового призначення з
підземним паркінгом по АДРЕСА_1, а ДІБГП
«Інвестбуд-3000» набуває права та
обов'язки «Замовника (Забудовника)»
будівництва житлового будинку та Блоку
соціально-побутового призначення з
підземним паркінгом по АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про
інвестиційну діяльність", об'єктами
інвестиційної діяльності можуть бути
будь-яке майно, в тому числі основні
фонди і оборотні кошти в усіх галузях
економіки, цінні папери (крім векселів),
цільові грошові вклади,
науково-технічна продукція,
інтелектуальні цінності, інші об'єкти
власності, а також майнові права.

Інвестор має право володіти,
користуватися і розпоряджатися
об'єктами та результатами інвестицій,
включаючи реінвестиції та торговельні
операції на території України,
відповідно до законодавчих актів
України (ч.5 ст.7 Закону України "Про
інвестиційну діяльність").

Згідно частини 1 статті 190 ЦК України
майном як особливим об'єктом
вважаються окрема сукупність речей, а
також майнові права та обов'язки.
Відповідно до ч.2 ст.190 ЦК України
майнові права визнаються речовими
правами.

Згідно частини другої статті третьої
Закону України "Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні" майновими
правами, які можуть оцінюватися,
визнаються будь-які права, пов'язані з
майном, відмінні від права власності, у
тому числі права, які є складовими
частинами права власності (права
володіння, розпорядження,
користування), а також інші специфічні
права (права на провадження діяльності,
використання природних ресурсів тощо)
та права вимоги.

Виходячи з норм чинного законодавства,
зокрема, ст.ст. 177, 190 ЦК України, частин
3,5 статті 7 Закону України "Про
інвестиційну діяльність", статті 16
Закону України "Про іпотеку", статті 4
Закону України "Про заставу" та
положень Закону України "Про оцінку
майна, майнових прав та професійну
оціночну діяльність в Україні", майнові
права визнані законодавцем
самостійним об'єктом цивільних прав.

Підставами виникнення цивільних прав і
обов'язків, зокрема є договори та інші
право чини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Судом достовірно встановлено, що
ОСОБА_3 належним чином виконав умови
Договору іпотеки, а тому став власником
об'єкту інвестування, що є підставою
для набуття останнім майнових прав на
об'єкт нерухомості - нежиле приміщення
АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України,
право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна). Якщо договором або
законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації. Якщо право
власності на нерухоме майно відповідно
до закону підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з
моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення
майна) особа вважається власником
матеріалів, обладнання тощо, які були
використані в процесі цього
будівництва (створення майна) згідно до
ч. 3 ст. 331 ЦК України.

Крім того, судом приймається до уваги
визнання відповідачем позовних вимог в
повному обсязі, як зазначено в заяві, що
дозволяє на підставі ч.7 ст.174 ЦПК
України ухвалити рішення про
задоволення позову оскільки визнання
відповідачем позову не суперечить
закону і не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

За таких обставин, суд вважає вірним
визнати за ОСОБА_3 майнові права на
об'єкт інвестування, а саме: нежиле
приміщення АДРЕСА_1.

На підставі ст.15, 16, 177, 190, 331 ЦК України
та керуючись ст.ст.10, 60, 169, 174, 212, 213, 214,
215,218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Державного
інвестиційно-будівельного
госпрозрахункового підприємства
«Інвестбуд-3000» про визнання майнових
прав на об'єкт інвестування -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 майнові права на
об'єкт інвестування, а саме: нежиле
приміщення АДРЕСА_1.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу до Апеляційного суду
м.Києва через Шевченківський районний
суд м.Києва протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя:
Н.Г.Притула