Провадження № 4-с/761/255/2014
У Х В А Л А

Іменем України

20 листопада 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
скаргу ОСОБА_1 на дії державного
виконавця Центрального районного
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції Черниш Яни Миколаївни, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського
районного суду м. Києва із зазначеною
скаргою, в якій просив суд: визнати
протиправною та скасувати постанову
державного виконавця Центрального
районного відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції Черниш Яни
Миколаївни від 01.10.2014 року про
відкриття виконавчого провадження
№44913320 на виконання виконавчого листа
Шевченківського районного суду м.Києва
№2-7646/11 про стягнення з боржника ОСОБА_1
на користь ПАТ КБ «Надра»
заборгованості в сумі - 348 123,19 грн.

Свої вимоги стягувач обґрунтовував
тим, що вказана постанова про відкриття
виконавчого провадження не відповідає
вимогам ст.22, ч.1 ст.24 Закону України
«Про виконавче провадження» в частині
дотримання строку пред»явлення
виконавчого листа до виконання, який
закінчився 12.07.2014 року, а тому
оскаржувана постанова державного
виконавця винесена з порушення
вказаних норм закону, а тому підлягає
скасуванню.

В судове засідання заявник не з»явився,
зазначивши у скарзі про розгляд справи
у його відсутність.

Суб'єкт оскарження, державного
виконавця Центрального районного
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції Черниш Яни Миколаївни
направила до суду письмові заперечення
про вказаної скарги, де зазначила, що на
адресу відділу ДВС надійшов вказаний
виконавчий лист від 23.12.2013 року про
стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь
ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за
кредитом в сумі - 348 123, 19 грн., але
постановою ДВС вказаний лист було
повернуто стягувачу 15.09.2014 року. Між
тим, банк повторно направив вказаний
виконавчий лист на адресу ДВС, по якому
01.10.2014 року було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження у
відповідності до вимог ст.ст.22,24 Закону
України «Про виконавче провадження».

Стягувач ПАТ КБ «Надра» про час та
місце розгляду справи оповіщався в
установленому законом порядку,
поважність причин неявки суду
повідомлено не було, його неявка не є
перешкодою для розгляду поданої
скарги.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що подана скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши подані документи та
оглянувши матеріали цивільної справи
№2-7646/11, суд приходить до висновку, що
скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Так, судом встановлено, що рішенням
Шевченківського районного суду м.Києва
від 09.12.2011 року у справі №2-7646/11 було
задоволено позов ПАТ "Комерційний Банк
"Надра" та стягнуто солідарно з ОСОБА_3,
ОСОБА_1 на користь позивача суму
кредитної заборгованості в розмірі - 43
380 Дол. США, що за курсом НБУ становить 346
173,19 грн., а також судові витрати.

Вказане рішення суду не оскаржувалось
та набуло законної сили, тому 23.12.2013
року представник стягувача отримала
виконавчий лист у справі, про що
свідчить розписка в матеріалах справи.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.22 ЗУ «Про
виконавче провадження» виконавчі
документи можуть бути пред'явлені до
виконання протягом року, якщо інше не
передбачено законом.

Як вбачається з наданих державним
виконавцем Центрального районного
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції Черниш Я.М. документів до
заперечення та поміток на самому
виконавчому листі, то вказаний
виконавчий лист по цій справі виданий
із строком дії до 12.07.2014 року і надійшов
до виконавчої служби задовго до цієї
дати, але відповідно до ст.47 Закону
України «Про виконавче провадження»
двічі 21.03.2014 року та 18.09.2014 року
повертався стягувачу.

Згідно вимог ст.23 вказаного Закону
передбачено, що строки пред'явлення
виконавчого документа до виконання
перериваються пред'явленням
виконавчого документа до виконання.
Після переривання строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання
перебіг строку поновлюється. Час, що
минув до переривання строку, до нового
строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого
документа стягувачу у зв'язку з
неможливістю в повному обсязі або
частково виконати рішення строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання після переривання
встановлюється з дня його повернення, а
в разі повернення виконавчого
документа у зв'язку із встановленою
законом забороною щодо звернення
стягнення на майно чи кошти боржника, а
також проведення інших виконавчих дій
стосовно боржника, - з моменту
закінчення дії відповідної заборони.

Оскільки вказаний виконавчий лист був
направлений стягувачем і знаходився на
виконанні в ДВС до 21.03.2014 року певний
період часу і до 18.09.2014 року, то вказаний
період часу є строком на який прервано,
а час, що минув до переривання строку,
до нового строку не зараховується

Таким чином, після повторного
направлення вказаного виконавчого
листа стягувачем до виконавчої служби
постановою державного виконавця
Центрального районного відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції Черниш Яни Миколаївни від
01.10.2014 року на законних підставах і у
відповідності до ч.1 ст. 19 Закону
України "Про виконавче провадження"
було відкрито виконавче провадження ВП
№44913320 та постанови для відома були
направлені на адреси сторін
виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

За вимогами ч. 3 ст. 387 ЦПК України, якщо
оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність були прийняті або
вчинені відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби і права і свободи
заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Суд встановив, що при винесені
постанови від 01.10.2014 року про відкриття
виконавчого провадження на виконання
виконавчого листа №2-7646/11 від 23.12.2013
року державний виконавець
Центрального районного відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції Черниш Я.М. діяла із
дотриманням вимог ст.ст.19,22,23 Закону
України «Про виконавче провадження», в
межах своїх повноважень, оскільки
строк пред»явлення до виконання
вказаного виконавчого листа від 23.12.2013
року переривався, тому згідно ст.23 ЗУ
«Про виконавче провадження» його
перебіг поновлюється і час, що минув до
переривання строку, до нового строку не
зараховується.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що скарга є необґрунтованою і
такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 388 ЦПК України з
ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь
держави судовий збір у розмірі - 243,6 грн.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 293, 294, 386, 387 ЦПК
України, ст. 11, 17,19, 22, 23 Закону України
"Про виконавче провадження"; суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного
виконавця Центрального районного
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції Черниш Яни Миколаївни, -
залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір у розмірі 243 /двісті сорок
три/ грн. 60 коп.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається Апеляційному суду м.Києва
через Шевченківський районний суд
м.Києва протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя: