Крижопільський районний суд
Справа № 134/605/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 грудня 2014 року
Крижопільський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого-судді:
Зарічанський В. Г.

з участю секретаря:Балух О.
В.

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Крижопіль справу за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання
прав забудовника щодо не введеного
будинку в експлуатацію будинку , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до
відповідача, в якому зазначає, що 6
травня 1997 року між нею та відповідачем
було укладено шлюб, який було
зареєстровано виконкомом Голубецької
сільської ради Крижопільського району
Вінницької області, актовий запис №3.

9 лютого 2005 року рішенням
Крижопільського районного суду шлюб
між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було розірвано.

На момент укладення шлюбу у власності
ОСОБА_5 перебувала будівля пожежного
депо, яка була розміщена по АДРЕСА_1
Дану будівлю придбав ОСОБА_5 згідно
договору купівлі продажу 4 жовтня 1996
року за 800 гривень, що підтверджується
копією відповідного договору.

28 грудня 1996 року ОСОБА_5 було отримано
будівельний паспорт на реконструкцію
пожежного депо в житловий будинок
садибного типу. При цьому рішенням
виконкому Голубецької сільської ради
№80 від грудня 1996 року ОСОБА_5 було
надано земельну ділянку площею 0,25 га по
АДРЕСА_1 та було погоджено проведення
реконструкції пожежного депо. Взимку
1997 року і до середини травня 1997 року
будь-які будівельні роботи по
реконструкції пожежного депо не
проводились.

Після укладення шлюбу ОСОБА_4 з
відповідачем переїхала в с. Голубече з
м. Бершадь, де проживала з ним біля 6
місяців у своєму власному будинку. В с.
Голубече вони поселились в будинку її
матері і почали проводити
реконструкцію пожежного депо в
житловий будинок. В листопаді 1997 року
вона з відповідачем переїхали
проживати в новостворений житловий
будинок, який частково був придатний
для проживання. В 1998 році реконструкція
пожежного депо була закінчена і
житловий будинок разом з надвірними
будівлями був побудований повністю.

Під час припинення сімейних стосунків
між позивачем та відповідачем виникали
спори щодо розподілу рухомого та
нерухомого майна, які вони намагались
вирішити як самостійно так і в судовому
порядку.

Готовність житлового будинку з
надвірними будівлями становить 100 %, що
підтверджується відповідним висновком
судової експертизи №105 від 15 жовтня 2004
року. Вартість будинку на момент
проведення експертизи становила 62485
грн.

ОСОБА_5 в 2011 році намагався провести
відчуження житлового будинку шляхом
подачі фіктивного позову до суду з
вимогою визнання права власності на
житловий будинок за третьою особою, але
рішення Крижопільського районного
суду про визнання права власності на
житловий будинок за третьою особою
було скасоване рішенням Апеляційного
суду Вінницької області від 5 листопада
2013 року, а в задоволенні позову було
відмовлено.

Визнати право спільної власності та
розділити даний будинок як спільне
майно подружжя сторони позбавлені
можливості по даний час, оскільки
будинок не введений в експлуатацію і
право власності ні на кого не
зареєстроване. Тобто право власності
на житловий будинок у відповідності до
чинного цивільного законодавства ні у
ОСОБА_4, ні у ОСОБА_5 не виникло.

Оскільки житловий будинок побудований
під час перебування ОСОБА_4 в шлюбі з
ОСОБА_5 то вона вважає, що новостворений
спірний будинок має належати їм на
праві спільної сумісної власності.
Пожежне депо, яке являлось особистою
власністю ОСОБА_5, перестало існувати,
оскільки перед реконструкцією
фактично від нього залишилась тільки
частина стін. Відмова відповідача від
введення будинку в експлуатацію
перешкоджає ОСОБА_4 здійснювати право
власності у спільному майні та порушує
моє право на поділ майна, що належить їй
на праві спільної власності, оскільки
будинок не прийнятий до експлуатації і
відповідно не зареєстрований як об'єкт
власності у відповідних органах.

Для захисту такого права ОСОБА_4
необхідно надати право на введення в
експлуатацію збудованого під час шлюбу
житлового будинку з господарськими
спорудами, який розташований по вул.
Фалаштинських, 3 в с. Голубече
Крижопільського району, та право на
отримання правовстановлюючих
документів на цей будинок.

Просить суд: визнати за ОСОБА_4 право на
введення в експлуатацію збудованого
житлового будинку з господарськими
спорудами, розташованого на земельній
ділянці площею 0,25 га за адресою:
АДРЕСА_1 і отримання
правовстановлюючих документів на цей
будинок.

В судовому засіданні позивач, ОСОБА_4,
та її представник, ОСОБА_2, позовні
вимоги підтримали і пояснили, що
збудований будинок по АДРЕСА_1 є
спільною сумісною власністю подружжя,
оскільки він створений під час
перебування в шлюбі, тобто в період з 6
травня 1997 по 9 лютого 2005 року. Право
власності ОСОБА_5 на будівлю пожежного
депо перестало існувати в зв'язку з
ліквідацією даного об'єкта нерухомості
ще в 1998 році, та появою на його місці
новоствореного об'єкта - житлового
будинку. Незначна вартість пожежного
депо в сумі 800 грн. не створює права
особистої власності ОСОБА_5 на
новостворений під час шлюбу житловий
будинок, який був оцінений експертом в
2004 році в сумі 62485 грн.

Відповідач ОСОБА_5, та його представник,
ОСОБА_3, не визнали позовні вимоги
позивача і пояснили, що ОСОБА_5 набув
право власності на пожежне депо до
вступу в шлюб з ОСОБА_4, а тому даний
об'єкт є його особистою власністю.
Права забудовника на житловий будинок
ОСОБА_5 отримав також до вступу в шлюб з
позивачем, згідно будівельного
паспорта від 26 грудня 1996 року, а тому
дані права належать тільки йому
особисто, і не можуть належати
позивачу. Також ОСОБА_5 стверджував, що
позивач не має ніякого відношення до
новоствореного житлового будинку,
оскільки він будував його одноособово
за свої особисті кошти. Крім цього
вважає, що будинок не готовий до вводу
до експлуатації, оскільки в ньому
тривалий час ніхто не проживає і
будинок не доглянутий належним чином.

Просить в задоволенні позову
відмовити.

Суд, дослідивши докази вважає, що позов
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 22 Кодексу про шлюб
та сім'ю та ст. 60 Сімейного кодексу
України, майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважних причин самостійного
заробітку. Вважається, що кожна річ,
набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Відповідно до ст.25 Кодексу про шлюб та
сім'ю, якщо майно, яке було власністю
одного з подружжя, за час шлюбу істотно
збільшилося у своїй цінності внаслідок
трудових або грошових затрат другого
з подружжя або їх обох, воно може бути
визнане судом спільною сумісною
власністю подружжя.

Відповідно до ст. 22 КпШС та ст. 63 СК
України дружина та чоловік мають рівні
права на володіння, користування та
розпорядження майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленністю
між ними.

Згідно ст. 331 ЦК України право власності
на новостворене нерухоме майно виникає
з моменту завершення будівництва. Якщо
законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його
прийняття в експлуатацію. Якщо право
власності на нерухоме майно відповідно
до закону підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з
моменту державної реєстрації.

Судом встановлено, що позивач та
відповідач по справі знаходились в
зареєстрованому шлюбі з 6 травня 1997
року по 9 лютого 2005 року, що
підтверджується копією свідоцтва про
шлюб та рішенням Крижопільського
районного суду відповідно.

Судом встановлено, що до укладення
шлюбу, під час спільного проживання з
ОСОБА_4 в м. Бершадь, ОСОБА_5 згідно
договору купівлі продажу 4 жовтня 1996
року за 800 гривень придбав будівлю
пожежного депо по АДРЕСА_1
Крижопільського району, що
підтверджується копією відповідного
договору.

28 грудня 1996 року ОСОБА_5 було отримано
будівельний паспорт на реконструкцію
пожежного депо в житловий будинок
садибного типу. При цьому рішенням
виконкому Голубецької сільської ради
№80 від грудня 1996 року ОСОБА_5 було
надано земельну ділянку площею 0,25 га по
АДРЕСА_1 та було погоджено проведення
реконструкції пожежного депо.

Будівельні роботи по побудові
житлового будинку почали проводитись
після укладення шлюбу і тривали в
період з травня по листопад 1997 року,
коли в будинку була готова для
проживання одна кімната, і сторони
переселились в неї. Повністю
будівництво житлового будинку було
закінчено в 1998 році. Дані обставини
визнали в судовому засіданні як
позивач так і відповідач.

Судом встановлено, що на час звернення
позивача до суду зазначений будинок є
добудованим, і таким що підлягає
прийняттю в експлуатацію, що
підтверджується висновком судової
експертизи №105 від 15 жовтня 2004 року.
Готовність житлового будинку з
надвірними будівлями становить 100 %.

Твердження представника відповідача,
про те, що даний висновок є недійсним,
оскільки він складався в 2004 році не
приймається до уваги судом, оскільки
судова експертиза проводилась згідно
ухвали Крижопільського районного суду
від 11 серпня 2004 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
поділ майна подружжя, тобто з
дотриманням всіх процесуальних норм.
Натомість судом було роз'яснено
позивачу та його представнику право
заявити клопотання про призначення
повторної чи додаткової судової
експертизи з метою визначення ступеню
готовності спірного будинку до вводу в
експлуатацію, на що вони повідомили
суду, що не будуть заявляти таке
клопотання , оскільки в цьому немає
необхідності.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що новостворений житловий будинок по
АДРЕСА_1 є спільним майном подружжя
ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Суд вважає обгрунтованими доводи
позивача про те, що незначна вартість
пожежного депо в сумі 800 грн. під час
його покупки 4 жовтня 1996 року не створює
права приватної власності ОСОБА_5 на
новостворений під час шлюбу житловий
будинок, який був оцінений експертом 15
жовтня 2004 року в сумі 62485 грн.

Судом встановлено, що забудовник за
будівельним паспортом від 28 грудня 1996
року відмовляється від прийняття
будинку в експлуатацію, посилаючись на
те, що він ще не готовий до
експлуатації.

Суд вважає, що така відмова відповідача
перешкоджає позивачу здійснювати
право власності у спільному майні та
порушує право позивача на поділ майна,
що належить їм на праві спільної
власності, оскільки будинок не
прийнятий до експлуатації і відповідно
не зареєстрований як об'єкт власності у
відповідних органах.

Для захисту такого права позивача, суд
вважає можливим надати позивачу право
на введення в експлуатацію збудованого
під час шлюбу житлового будинку з
господарськими спорудами, який
розташований по АДРЕСА_1
Крижопільського району і отримання
правовстановлюючих документів на цей
будинок.

Суд не може погодитися з доводами
відповідача, що будинок не готовий до
прийняття в експлуатацію, оскільки із
матеріалів судової
будівельно-технічної експертизи
вбачається, що будинок збудований,
відсоток готовності становить 100%.
Інших, доказів, які б свідчили про те, що
будинок не добудований і не може бути
прийнятий в експлуатацію відповідач не
надав.

Суд не приймає доводи відповідача, що
ОСОБА_5 будував будинок за особисті
кошти і тому право введення будинку в
експлуатацію належить йому особисто,
оскільки житловий будинок сторонами
створений під час перебування в шлюбі,
що призводить до виникнення спільної
сумісної власності подружжя у
відповідності до ст.22 КпШС України.

Предметом розгляду даної справи є не
визначення частки в спільному майні, а
право позивача провести всі необхідні
дії щодо введення будинку в
експлуатацію. Розгляд питання щодо
визначення розміру частки в спільному
майні, суд вважає є можливим тільки
після прийняття будинку в експлуатацію
і реєстрації права власності на цей
будинок.

На підставі викладеного, керуючись
ст..ст.60,61,63 СК України, , ст.ст.22, 25 КпШС
України, ст..ст. 10,60,212,213,214,215 ЦПК
України, суд,-

В И Р І
Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання
прав забудовника щодо не введеного
будинку в експлуатацію задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право на
введення в експлуатацію збудованого
житлового будинку з господарськими
спорудами, розташованого на земельній
ділянці площею 0,25 га за адресою:
АДРЕСА_1 і отримання
правовстановлюючих документів на цей
будинок.

Стягнути з відповідача на користь
позивача 624 грн. 85 коп. витрат по оплаті
судового збору.

Захід забезпечення позову,
винесений відповідно ухвали суду від
19.05.2014 року, скасувати.

Протягом десяти днів з дня
проголошення рішення може бути подана
апеляційна скарга на рішення до
апеляційного суду Вінницької області.

Суддя: