Номер провадження: 22-ц/785/6774/14
Головуючий у першій інстанції Кисельов
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Цюри Т.В.,
Сидоренко І.П.,

при секретарі - Решетник М.С.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 04 червня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у здійсненні права власності,
виселення, стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
здійсненні права власності, виселення
без надання іншого житлового
приміщення, стягнення майнової та
моральної шкоди, витрат за правову
допомогу. У позовній заяві посилалася
на те, що є власником квартири за
адресою: АДРЕСА_1. Після смерті матері
вона тимчасово дозволила проживати в
квартирі брату її чоловіка - ОСОБА_2, у
якого були труднощі з житлом. За
умовами їх домовленості первісно він
повинен був сплачувати комунальні
платежі та кошти за оренду квартири,
однак через матеріальні труднощі вона
дозволила проживати відповідачу
безплатно, при зміні становища
останній обіцяв погасити борг.

Останні чотири роки ОСОБА_2, не
сплачуючи їй за користування
квартирою, перешкоджає можливості
потрапити до неї, про необхідність
укласти із нею договір оренди квартири
та сплачувати щомісяця оренду за житло
був повідомлений, спроби вирішити
питання мирним шляхом виявилися
невдалими, вона позбавлена можливості
користуватися власним житлом, тому
вимушена звернутися до суду. Такими
діями їй завдано майнової та моральної
шкоди.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 04.06.2014 року позов ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 задоволено частково.
Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкод
ОСОБА_3 у здійсненні права власності
щодо квартири АДРЕСА_2. Виселено ОСОБА_2
з квартири АДРЕСА_2 без надання іншого
жилого приміщення. В решті позовних
вимог - відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення скасувати, ухвалити
нове, яким відмовити в задоволенні
позову ОСОБА_3

В судовому засіданні апеляційного суду
ОСОБА_2 наполягав на задоволенні його
скарги, пояснюючи, що згоден на
виселення із квартири позивачки у разі,
якщо вона надасть можливість проживати
йому в будинку за місцем реєстрації,
який є його спадковим майном за адресою
АДРЕСА_3, і в проживанні в якому йому
чинять перешкоди.

ОСОБА_3 повторно в судове засідання
апеляційного суду не з'явилася, про
причини нявки не повідомила,
процесуальний обов'язок про
направлення судової повістки на її
адресу судом виконаний.

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах, заслухавши
суддю-доповідача, обговоривши доводи
скарги та перевіривши матеріали
справи, дійшла висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачка
як власник квартири має право
розпорядження та користування нею, а
проживання в ній відповідача є
безпідставним та таким, що створює
перешкоди в здійсненні права
власності.

Такий висновок суду відповідає вимогам
закону та фактичним обставинам справи.

На підставі договору дарування ОСОБА_3
є власником квартири за адресою:
АДРЕСА_1.

Не заперечується сторонами, що
позивачка дозволила тимчасово
проживати в квартирі брату її чоловіка
- ОСОБА_2, у якого були труднощі з житлом,
письмового договору оренди вони не
укладали, право на житло ОСОБА_2 жодним
чином не визначено, до квартири він не
вселявся у якості члена сім'ї, ОСОБА_3
проживає за іншою адресою, відтак
власник житла не обтяжений
сервітутними чи іншими договірними
правами і обов'язками, які б обмежували
його правову поведінку.

Відповідно до ч.1 ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Підтверджено матеріалами справи, що
позивачка неодноразово зверталась з
листами до відповідача з пропозицією
звільнити квартиру та виселитися,
однак вищевказані листи залишились
поза увагою відповідача.

В судовому засіданні як суду першої
інстанції, так і апеляційної інстанції,
відповідач підтвердив той факт, що він
проживає у спірній квартирі, в якій
проживати йому дозволили тимчасово,
проте має реєстрацію за іншим місцем
проживання, що також підтверджено його
паспортом.

З наданих суду копій рішень судів
вбачається, що на праві власності
ОСОБА_2 належить 133/600 частин будинку
АДРЕСА_4 а тому як власник має право на
користування ними.

Не приймаються до уваги доводи ОСОБА_2
про те, що питання виселення із спірної
квартири має бути поставлене в
залежність від усунення перешкод в
користуванні будинком по АДРЕСА_3 в
м.Одесі за місцем його реєстрації,
оскільки такі вимоги не є
взаємопов'язаними, і жодним чином не
впливають на його право вселення та
проживання за місцем реєстрації.

За таких обставин суд першої інстанції
прийшов до обґрунтованого висновку про
те, що вимоги позивачки підлягають
задоволенню, і доводи апеляційної
скарги правильність висновків суду не
спростовують.

Керуючись
ст.ст.304,п.1ч.1ст.307,308,313,314,315,317,319 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 04 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: