Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 листопада 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючої - Готра Т.Ю.,

суддів - Боднар О.В., Джуга С.Д.

при секретарі: Чейпеш С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "ПриватБанк" на
рішення Свалявського районного суду
Закарпатської області від 24 липня 2014
року в справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк
"ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк")
звернулося до суду з даним позовом, в
якому вказувало на те, що відповідно до
укладеного договору №б/н від 06.12.2007
року відповідачка ОСОБА_1 отримала
кредит в сумі 7000 гривень, зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.
Посилаючись на те, що відповідачка
своїх зобов'язань за договором
належним чином не виконує, у зв'язку з
чим станом на 28.02.2014 року у неї виникла
заборгованість в сумі 22615,61 грн., яка
складається із заборгованості за
кредитом в сумі 5900,48 грн., 11860,10 грн.
заборгованості по процентам за
користування кредитом, 3540 грн.
заборгованості по комісії за
користування кредитом, 250 грн. штрафу
(фіксована частина) та 1063, 03 грн. штрафу
(процентна складова), просив стягнути
з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» 22615,61 грн. заборгованості
за кредитним договором та судові
витрати.

Рішенням Свалявського районного суду
від 24 липня 2014 року у задоволенні
позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором - відмовлено.

У апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить скасувати
зазначене рішення, як постановлене з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, і ухвалити нове
рішення, яким позов банку задовольнити.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши доводи апеляційної
скарги та матеріали справи, колегія
суддів вважає, що скарга підлягає до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
позивачем пропущено строк позовної
давності.

Проте, колегія суддів із висновком суду
першої інстанції погодитись не може за
таких обставин.

Судом встановлено, що 06 грудня 2007 року
між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір,
відповідно до якого остання отримала
кредит у вигляді встановленого
кредитного ліміту в сумі 7000 гривень на
платіжну картку зі сплатою процентів
за користування кредитом у розмірі 36 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил
користування платіжною карткою -
граничний строк дії картки (місяць і
рік) указано на ній і вона дійсна до
останнього календарного дня такого
місяця; строк погашення процентів за
кредитом визначено щомісячними
платежами, а строк погашення кредиту в
повному обсязі визначено останнім днем
місяця вказаного на картці (поле MONTH).

Як вбачається з наявного у матеріалах
справи розрахунку заборгованості за
договором, то за ОСОБА_1 станом на 28.02.2014
року рахується заборгованість по
кредитному договору в розмірі 22615,61
грн., яка складається із заборгованості
по кредиту - 5900,48 грн., заборгованості по
процентам за користування кредитом -
11860,1 грн., заборгованості по комісії за
користування кредитом - 3540 грн., 250 грн.
штрафу (фіксована частина) і 1065,03 грн.
штрафу (процентна складова).

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Однак відповідачка ОСОБА_1 своїх
зобов'язань за кредитним договором
належним чином не виконувала, а саме не
сплачувала щомісячно відсотки за
користування кредитом, та не повернула
кредит у строк до 06.12.2011 року (строку
закінчення дії платіжної картки), у
зв'язку з чим у неї виникла
заборгованість.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Пунктом 5.12 Правил користування
платіжною карткою встановлено, що
строки позовної давності по вимогах
про стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки-пені, штрафів за даним
договором встановлюється сторонами
тривалістю в п'ять років.

Згідно ст. 253 ЦК України перебіг строку
починається з наступного дня після
відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Як вбачається з наявного у матеріалах
справи розрахунку заборгованості, то
останній платіж відповідачкою ОСОБА_1 в
сумі 23 грн. було внесено 03.03.2009 року. А
тому строк позовної давності за
вимогами про стягнення відсотків за
користування кредитом почав спливати з
08.04.2009 року - настання чергового строку
платежу по відсоткам за кредитом, а з
06.12.2011 року - за вимогами про повернення
кредиту, який позивачем не пропущений,
так як до суду з даним позовом ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернувся 09.04.2014 року, що
стверджується поштовим штемпелем на
конверті, у межах п'ятирічного строку
позовної давності, встановленого
кредитним договором.

Таким чином, колегія суддів вважає, що з
відповідачки ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» слід стягнути 5900,48 грн.
заборгованості за кредитом, 7186,92 грн.
заборгованості по відсоткам за
користування кредитом до строку
погашення кредиту та 3540 грн.
заборгованості по комісії за
користування кредитом. У решті вимог
слід відмовити за їх недоведеністю.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
рішення суду першої інстанції у
відповідності до ст.309 ЦПК України
підлягає скасуванню, як постановлене з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, з
ухваленням по справі нового рішення,
яким позов ПАТ КБ «Приватбанк» слід
задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПриватБанк" - задовольнити
частково.

Рішення Свалявського районного суду
Закарпатської області від 24 липня 2014
року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ПАТ
КБ «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором в сумі 15093 гривень
40 копійок, яка складається із
заборгованості за кредитом в розмірі
5900 гривень 48 копійок, відсотків в
розмірі 7186 гривень 92 копійки та комісії
в розмірі 3540 гривень.

У решті вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення однак, таке
може бути оскаржено в касаційному
порядку на протязі двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуюча :

Судді :