АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у першій інстанції -
Доповідач - Оніщук М.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Оніщука М.І.,

суддів Українець
Л.Д., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Троц
В.О.,

за участю:

представника позивача
ЛукашевичД.Г.,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 24 липня 2014 року по цивільній
справі за позовом Державного
підприємства «Всеукраїнський
державний науково-виробничий центр
стандартизації, метрології,
сертифікації та захисту прав
споживачів» до редактора і засновника
Всеукраїнської незалежної газети
«Правдошукач» ОСОБА_3 про захист
ділової репутації, спростування
недостовірної інформації та
відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року ДП «Всеукраїнський
державний науково - виробничий центр
стандартизації, метрології,
сертифікації та захисту прав
споживачів (ДП «Укрметртестстандарт»
звернулося до суду з позовом до
редактора і засновника Всеукраїнської
незалежної газети «Правдошукач»
ОСОБА_3 про захист ділової репутації,
спростування недостовірної
інформації, відшкодування моральної
шкоди. З урахуванням уточнень позовних
вимог позивач просив визнати
недостовірною та такою, що порушує
особисте немайнове право та
недоторканість ділової репутації
позивача, наступну інформацію:

- «Як стало відомо журналістам, в
Україні штучно створена монополія на
повірку всіх лічильників:
електроенергії, води, газу, тощо»;

- «Але коли приватні повірочні
лабораторії звертаються до
міністерства, їхні заявки футболять до
Укрметртестстандарту, який готує
експертні висновки про необхідність
відмови у задоволенні заявок під
різними абсурдними предлогами.
Доходить до такого маразму, що експерти
плутаються у технічній документації
заявників і плутають градуси
вимірювання кутів з градусами Цельсія.
Фактично експерти не є об'єктивними, бо
піклуються про збереження монополії
«Укрметртестстандарту» і про
збереження усіх корупційних схем,
якими це держпідприємство обросло за
багато років...»;

- «...а тим часом вже ходять чутки про
нову конфігурацію нечесті. Мовляв буде
новий директор, навіть можливо нове
керівництво «Укрметртестстандарту»,
але його монополію ніхто не чіпатиме і
корупційні схеми залишаться ті самі...

Показово, що ДП «У крметртестсгандарт»
не дає жодної копійки в бюджет, а його
допотопне обладнання давно відстало
від сучасних стандартів.

Це реальні наслідки монополії, від яких
програють усі. Перш за все держава. Адже
поки Мінекономрозвитку дозволяє
монополісту займатися казуїстикою та
бумаготворчістю замість прийняття
сучасних технологій та світових
стандартів, збирати дань з бізнесу і
третирувати вітчизняного виробника».

Зобов'язати відповідача ОСОБА_3
спростувати відомості, що не
відповідають дійсності та завдають
шкоду діловій репутації позивача ДП
«Всеукраїнський державний науково -
виробничий центр стандартизації,
метрології, сертифікації та захисту
прав споживачів (ДП
«Укрметртестстандарт» ) з дня набрання
рішенням суду законної сили згідно
тексту спростування.

Стягнути з відповідача на користь
позивача моральну шкоду в розмірі 100,00
грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначав, що поширена
відповідачем інформаціє є негативною
та недостовірною та такою, що спричиняє
зниження престижу та підрив довіри до
діяльності ДП «Укрметртестстандарт».

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 24.07.2014 позов задоволено.

Визнано відомості, поширені в статті
«ІНФОРМАЦІЯ_1», опубліковані в
Всеукраїнській незалежній газеті
«Правдошукач» НОМЕР_1, 2014 на аркуші 7, а
саме:

«Як стало відомо журналістам, в Україні
штучно створена монополія на повірку
всіх лічильників: електроенергії, води,
газу, тощо»,

«Але коли приватні повірочні
лабораторії звертаються до
міністерства, їхні заявки футболять до
Укрметртестстандарту. який готує
експертні висновки про необхідність
відмови у задоволенні заявок під
різними абсурдними предлогами.
Доходить до такого маразму, що експерти
плутаються у технічній документації
заявників і плутають градуси
вимірювання кутів з градусами Цельсія.
Фактично експерти не є об'єктивними, бо
піклуються про збереження монополії
«Укрметртестстандарту» і про
збереження усіх корупційних схем,
якими це держпідприємство обросло за
багато років...»,

«...а тим часом вже ходять чутки про нову
конфігурацію нечесті. Мовляв буде
новий директор, навіть можливо нове
керівництво «Укрметртестстандарту»,
але його монополію ніхто не чіпатиме і
корупційні схеми залишаться ті самі...

Показово, що ДП «Укрметртестстандарт»
не дає жодної копійки в бюджет, а його
допотопне обладнання давно відстало
від сучасних стандартів.

Це реальні наслідки монополії, від яких
програють усі. Перш за все держава. Адже
поки Мінекономрозвитку дозволяє
монополісту займатися казуїстикою та
бумаготворчістю замість прийняття
сучасних технологій та світових
стандартів, збирати дань з бізнесу і
третирувати вітчизняного виробника»,

недостовірними та такими, що порушують
особисте немайнове право Держаного
підприємства «Всеукраїнський
державний науково - виробничий центр
стандартизації, метрології,
сертифікації та захисту прав
споживачів (ДП «Укрметртестстандарт»
на недоторканність ділової репутації.

Зобов'язано відповідача ОСОБА_3
спростувати відомості, що не
відповідають дійсності та завдають
шкоду діловій репутації позивача
Держаного підприємства
«Всеукраїнський державний науково -
виробничий центр стандартизації,
метрології, сертифікації та захисту
прав споживачів (ДП
«Укрметртестстандарт» ) способом,
найбільш близьким до способу їх
поширення, а саме: опублікувати
спростування відомостей у найближчому
випуску газети «Правдошукач» протягом
тижня з дня набрання рішенням суду
законної сили, і помістити під
заголовком «Спростування» на тому ж
місці шпальти, де була розміщена стаття
«ІНФОРМАЦІЯ_1», згідно тексту
«Спростування»:

Повідомляємо, що поширена інформація в
статті «ІНФОРМАЦІЯ_1», опублікована в
Всеукраїнській незалежній газеті
«Правдошукач» НОМЕР_1, 2014 на аркуші 7, а
саме:

«Як стало відомо журналістам, в Україні
штучно створена монополія на повірку
всіх лічильників: електроенергії, води,
газу, тощо»;

- «Але коли приватні повірочні
лабораторії звертаються до
міністерства, їхні заявки футболять до
Укрметртестстандарту, який готує
експертні висновки про необхідність
відмови у задоволенні заявок під
різними абсурдними предлогами.
Доходить до такого маразму, що експерти
плутаються у технічній документації
заявників і плутають градуси
вимірювання кутів з градусами Цельсія.
Фактично експерти не є об'єктивними, бо
піклуються про збереження монополії
«Укрметртестстандарту» і про
збереження усіх корупційних схем,
якими це держпідприємство обросло за
багато років...»

«...а тим часом вже ходять чутки про нову
конфігурацію нечесті. Мовляв буде
новий директор, навіть можливо нове
керівництво «Укрметртестстандарту»,
але його монополію ніхто не чіпатиме і
корупційні схеми залишаться ті самі...

Показово, що ДП «Укрметртестстандарт»
не дає жодної копійки в бюджет, а його
допотопне обладнання давно відстало
від сучасних стандартів.

Це реальні наслідки монополії, від яких
програють усі. Перш за все держава. Адже
поки Мінекономрозвитку дозволяє
монополісту займатися казуїстикою та
бумаготворчістю замість прийняття
сучасних технологій та світових
стандартів, збирати дань з бізнесу і
третирувати вітчизняного виробника..»,

є недостовірною та такою, що порушує
немайнове право Держаного
підприємства «Всеукраїнський
державний науково - виробничий центр
стандартизації, метрології,
сертифікації та захисту прав
споживачів (ДП «Укрметртестстандарт»),

Стягнуто з відповідача ОСОБА_3 на
користь позивача Держаного
підприємства «Всеукраїнський
державний науково виробничий центр
стандартизації, метрології,
сертифікації та захисту прав
споживачів (ДП «Укрметртестстандарт»)
моральну шкоду у розмірі 100 (сто) грн. 00
коп.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_3 на
користь позивача Держаного
підприємства «Всеукраїнський
державний науково - виробничий центр
стандартизації, метрології,
сертифікації та захисту прав
споживачів (ДП «Укрметртестстандарт»)
судові витрати в розмірі 243 (двісті
сорок три) грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позову. Вказує, що судом надана невірна
оцінка наявним у справі доказам,
невірно встановлені фактичні
обставини справи, внаслідок чого суд
дійшов неправомірного висновку про
задоволення позову. Вважає також, що
поширена ним інформація є критикою та
оціночними судженнями, які, в силу
вимог закону, не підлягають
спростуванню.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні підтримали
апеляційну скаргу з викладених в ній
підстав та просили її задовольнити.

Представник позивача в судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечував за її
безпідставністю та необґрунтованістю
і просив рішення суду залишити без
змін, оскільки воно постановлене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши
пояснення осіб, які з'явились в судове
засідання, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
в межах доводів апеляційної скарги,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, з наступних
підстав.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що поширена
відповідачами інформація відносно
позивача є недостовірною, негативною
та принижує і завдає шкоди його діловій
репутації, а отже недостовірною і
підлягає спростуванню у спосіб у який
вона була поширена. Також суд дійшов
висновку, що внаслідок поширення
недостовірної інформації позивачу
була заподіяна моральна шкода, яка
виразилась у втратах немайнового
характеру, внаслідок приниження
ділової репутації.

Колегія суддів не може погодитись з
висновками суду щодо визнання
недостовірною та такою, що порушує
особисте немайнове право позивача
інформації в цілому, а також щодо
наявності підстав для відшкодування
моральної шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, що відповідачем, який є
редактором і засновником
Всеукраїнської незалежної газети
«Правдошукач», у номері НОМЕР_1 2014 на
аркуші 7 була опублікована стаття
«ІНФОРМАЦІЯ_1», яка містила наступні
відомості:

- «Як стало відомо журналістам, в
Україні штучно створена монополія на
повірку всіх лічильників:
електроенергії, води, газу, тощо»,

- «Але коли приватні повірочні
лабораторії звертаються до
міністерства, їхні заявки футболять до
Укрметртестстандарту. який готує
експертні висновки про необхідність
відмови у задоволенні заявок під
різними абсурдними предлогами.
Доходить до такого маразму, що експерти
плутаються у технічній документації
заявників і плутають градуси
вимірювання кутів з градусами Цельсія.
Фактично експерти не є об'єктивними, бо
піклуються про збереження монополії
«Укрметртестстандарту» і про
збереження усіх корупційних схем,
якими це держпідприємство обросло за
багато років...»,

- «...а тим часом вже ходять чутки про
нову конфігурацію нечесті. Мовляв буде
новий директор, навіть можливо нове
керівництво «Укрметртестстандарту»,
але його монополію ніхто не чіпатиме і
корупційні схеми залишаться ті самі...

Показово, що ДП «Укрметртестстандарт»
не дає жодної копійки в бюджет, а його
допотопне обладнання давно відстало
від сучасних стандартів.

Це реальні наслідки монополії, від яких
програють усі. Перш за все держава. Адже
поки Мінекономрозвитку дозволяє
монополісту займатися казуїстикою та
бумаготворчістю замість прийняття
сучасних технологій та світових
стандартів, збирати дань з бізнесу і
третирувати вітчизняного виробника».

З наведеного вбачається, що означена
інформація була доведена
невизначеному колу осіб, що
обґрунтовано встановлено судом першої
інстанції.

Поширена інформація, а саме: «Але коли
приватні повірочні лабораторії
звертаються до міністерства, їхні
заявки футболять до
Укрметртестстандарту. який готує
експертні висновки про необхідність
відмови у задоволенні заявок під
різними абсурдними предлогами.
Доходить до такого маразму, що експерти
плутаються у технічній документації
заявників і плутають градуси
вимірювання кутів з градусами Цельсія.
Фактично експерти не є об'єктивними, бо
піклуються про збереження монополії
«Укрметртестстандарту» і про
збереження усіх корупційних схем,
якими це держпідприємство обросло за
багато років...»; «...а тим часом вже
ходять чутки про нову конфігурацію
нечесті. Мовляв буде новий директор,
навіть можливо нове керівництво
«Укрметртестстандарту», але його
монополію ніхто не чіпатиме і
корупційні схеми залишаться ті самі...»;
«Показово, що ДП «Укрметртестстандарт»
не дає жодної копійки в бюджет, а його
допотопне обладнання давно відстало
від сучасних стандартів», стосується
саме позивача і є негативною та
недостовірною, оскільки в ній йдеться
про наявність на підприємстві
корупційних схем, недобросовісну
монополію позивача на повірку
лічильників, несплату податків
позивачем та застаріле обладнання, що
обґрунтовано встановлено судом першої
інстанції з огляду на фактичні
обставини справи та наявні в ній
докази.

Відповідно до ч. 3 ст. 277 ЦК України
негативна інформація, поширена про
особу, вважається недостовірною, якщо
особа, яка її поширила, не доведе
протилежного.

Недостовірною вважається інформація,
яка не відповідає дійсності або
викладена неправдиво, тобто містить
відомості про події та явища, яких не
існувало взагалі або які існували, але
відомості про них не відповідають
дійсності (неповні або перекручені).
Негативною слід вважати інформацію, в
якій стверджується про порушення
особою, зокрема, норм чинного
законодавства, вчинення будь-яких
інших дій (наприклад, порушення
принципів моралі, загальновизнаних
правил співжиття, неетична поведінка в
особистому, суспільному чи політичному
житті тощо) і яка, на думку позивача,
порушує його право на повагу до
гідності, честі чи ділової репутації.

Зі змісту даної норми вбачається, що на
позивача покладається обов'язок
довести факт поширення інформації, а
доведення достовірності такої
інформації є обов'язком відповідача,
який, під час розгляду справи, не надав
суду жодних належних та допустимих
доказів на підтвердження
достовірності поширеної ним
інформації відносно позивача.

Слід зазначити, що чинне законодавство
не містить визначення понять гідності,
честі чи ділової репутації, оскільки
вони є морально-етичними категоріями й
одночасно особистими немайновими
правами, яким закон надає значення
самостійних об'єктів судового захисту.

Під діловою репутацією юридичної особи
розуміється оцінка їх підприємницької,
громадської, професійної чи іншої
діяльності, яку здійснює така особа як
учасник суспільних відносин.

Відповідно до статей 94, 277 ЦК України
фізична чи юридична особа, особисті
немайнові права якої порушено
внаслідок поширення про неї
недостовірної інформації, має право на
відповідь, а також на спростування цієї
інформації.

Визнаючи означену вище інформацію
недостовірною та зобов'язуючи
відповідача її спростувати у той самий
спосіб, у який вона була поширена, суд
першої інстанції діяв у відповідності
з вимогами закону.

Однак, колегія суддів не може
погодитись з тим, що поширена позивачем
інформація - «Як стало відомо
журналістам, в Україні штучно створена
монополія на повірку всіх лічильників:
електроенергії, води, газу, тощо» та «Це
реальні наслідки монополії, від яких
програють усі. Перш за все держава. Адже
поки Мінекономрозвитку дозволяє
монополісту займатися казуїстикою та
бумаготворчістю замість прийняття
сучасних технологій та світових
стандартів, збирати дань з бізнесу і
третирувати вітчизняного виробника»,
стосується саме позивача та порушує
його немайнові права, з наступних
підстав.

Зі змісту вказаної інформації не
можливо зробити висновок про те, що
вона поширена саме про позивача, що
вона є недостовірною і такою, що
порушує ділову репутацію юридичної
особи, оскільки в ній не згадується
назва позивача та вона висловлена у
формі загальної критичної оцінки
певних фактів і недоліків, які не можна
перевірити на предмет їх відповідності
дійсності і спростувати.

Як роз'яснив Пленум ВСУ у п. 19 постанови
№ 1 від 27.02.2009 «Про судову практику у
справах про захист гідності та честі
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної та юридичної
особи», вирішуючи питання про визнання
поширеної інформації недостовірною,
суди повинні визначати характер такої
інформації та з'ясовувати, чи є вона
фактичним твердженням, чи оціночним
судженням.

У відповідності з вимогами Закону
України «Про інформацію» оціночними
судженнями, за винятком образи чи
наклепу, є висловлювання, які не
містять фактичних даних, зокрема
критика, оцінка дій, а також
висловлювання, що не можуть бути
витлумачені як такі, що містять
фактичні дані, з огляду на характер
використання мовних засобів, зокрема
гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні
судження не підлягають спростуванню та
доведенню їх правдивості (ст. 30 Закону).

Таким чином, відповідно до ст. 277 ЦК не є
предметом судового захисту оціночні
судження, думки, переконання, критична
оцінка певних фактів і недоліків, які,
будучи вираженням суб'єктивної думки і
поглядів відповідача, не можна
перевірити на предмет їх відповідності
дійсності (на відміну від перевірки
істинності фактів) і спростувати, що
відповідає прецедентній судовій
практиці Європейського суду з прав
людини при тлумаченні положень статті
10 Конвенції.

Якщо особа вважає, що оціночні судження
або думки, поширені в засобі масової
інформації, принижують її гідність,
честь чи ділову репутацію, а також інші
особисті немайнові права, вона вправі
скористатися наданим їй частиною
першою ст. 277 ЦК та відповідним
законодавством правом на відповідь, а
також на власне тлумачення справи у
тому ж засобі масової інформації з
метою обґрунтування безпідставності
поширених суджень, надавши їм іншу
оцінку.

Таким чином, оскільки вищеозначена
інформаціє не стосується особи
позивача та є критичною оцінкою певних
фактів і недоліків, то у суду першої
інстанції були відсутні належні
правові підстави для визнання її такою,
що порушує ділову репутації позивача
та, відповідно, зобов'язання
відповідача її спростувати.

Крім цього, колегія суддів не може
погодитись з висновком суду про
заподіяння позивачу моральної шкоди.

Так, відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювана, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювана та
вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено,
що моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

В порушення вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України
позивачем не надано суду належних та
допустимих доказів, на підставі яких
можна було б дійти висновку про
наявність моральної шкоди, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні.

Разом з цим, у п. 28 постанови Пленуму ВСУ
№ 1 від 27.02.2009 «Про судову практику у
справах про захист гідності та честі
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної та юридичної особи»
роз'яснено, що розглядаючи справи за
позовами органів державної влади та
місцевого самоврядування, суди мають
враховувати положення Закону України
«Про інформацію», у відповідності до ч.
2 ст. 31 якого суб'єкти владних
повноважень як позивачі у справах про
захист честі, гідності та ділової
репутації вправі вимагати в судовому
порядку лише спростування
недостовірної інформації про себе і не
мають права вимагати відшкодування
моральної (немайнової) шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач є юридичною особою - державним
підприємством, засновником якого є
Міністерство економічного розвитку і
торгівлі України і яке наділено
владними управлінськими функціями на
основі законодавства, тобто позивач, в
силу вимог ст. 3 КАС України, є суб'єктом
владних повноважень.

З наведеного вбачається, що у суду
першої інстанції також були відсутні
передбачені чинним законодавством
підстави для стягнення з відповідача
на користь позивача моральної шкоди.

Отже, доводи та вимоги апеляційної
скарги є обґрунтованими та підлягають
задоволенню лише в частині щодо
інформації, яка не стосується особи
позивача та є критичними судженнями, а
також в частині відшкодування
моральної шкоди. Що стосується доводів
апелянта про безпідставність визнання
недостовірною та такою, що порушує
ділову репутацію позивача поширеної
інформації в цілому у зв'язку з тим, що
вона є оціночними судженнями, то такі
доводи є безпідставними та не
обґрунтованими, оскільки дослідивши
поширену інформацію в цілому та
фрагменти інформації в їх системному
зв'язку, вбачається, що згадування
відповідачем особи позивача, носить
стверджувальний характер, тобто
відповідач, не маючи жодних належних та
допустимих доказів, повідомив певні
факти (фактичні дані) про позивача, які
не відповідають дійсності, носять
негативний та образливий характер та,
як наслідок, порушують ділову
репутацію позивача.

У відповідності з вимогами ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є: неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, тощо.

Таким чином, рішення суду в частині
визнання відомостей недостовірними та
такими, що порушують особисте
немайнове право Держаного
підприємства «Всеукраїнський
державний науково - виробничий центр
стандартизації, метрології,
сертифікації та захисту прав
споживачів (ДП «Укрметртестстандарт»)
на недоторканність ділової репутації,
а саме: «Як стало відомо журналістам, в
Україні штучно створена монополія на
повірку всіх лічильників:
електроенергії, води, газу, тощо»; «Це
реальні наслідки монополії, від яких
програють усі. Перш за все держава. Адже
поки Мінекономрозвитку дозволяє
монополісту займатися казуїстикою та
бумаготворчістю замість прийняття
сучасних технологій та світових
стандартів, збирати дань з бізнесу і
третирувати вітчизняного виробника..»
та зобов'язання їх спростувати, а також
в частині стягнення моральної шкоди,
підлягає скасуванню з ухваленням в цій
частині нового рішення про відмову в
задоволенні вказаних позовних вимог.

В іншій частині рішення суду є законним
та обґрунтованим і підстави для його
скасування відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись, ст.ст.
218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 24 липня 2014 року в частині
визнання відомостей недостовірними та
такими, що порушують особисте
немайнове право Держаного
підприємства «Всеукраїнський
державний науково - виробничий центр
стандартизації, метрології,
сертифікації та захисту прав
споживачів (ДП «Укрметртестстандарт»)
на недоторканність ділової репутації,
а саме:

- «Як стало відомо журналістам, в
Україні штучно створена монополія на
повірку всіх лічильників:
електроенергії, води, газу, тощо»;

- «Це реальні наслідки монополії, від
яких програють усі. Перш за все держава.
Адже поки Мінекономрозвитку дозволяє
монополісту займатися казуїстикою та
бумаготворчістю замість прийняття
сучасних технологій та світових
стандартів, збирати дань з бізнесу і
третирувати вітчизняного виробника..»
та зобов'язання їх спростувати, а також
в частині стягнення моральної шкоди -
скасувати.

В цій частині ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог
Державного підприємства
«Всеукраїнський державний
науково-виробничий центр
стандартизації, метрології,
сертифікації та захисту прав
споживачів» до редактора і засновника
Всеукраїнської незалежної газети
«Правдошукач» ОСОБА_3 про визнання
відомостей недостовірними та такими,
що порушують особисте немайнове право
Держаного підприємства
«Всеукраїнський державний науково -
виробничий центр стандартизації,
метрології, сертифікації та захисту
прав споживачів (ДП
«Укрметртестстандарт») на
недоторканність ділової репутації, а
саме:

- «Як стало відомо журналістам, в
Україні штучно створена монополія на
повірку всіх лічильників:
електроенергії, води, газу, тощо»;

- «Це реальні наслідки монополії, від
яких програють усі. Перш за все держава.
Адже поки Мінекономрозвитку дозволяє
монополісту займатися казуїстикою та
бумаготворчістю замість прийняття
сучасних технологій та світових
стандартів, збирати дань з бізнесу і
третирувати вітчизняного виробника..»
та зобов'язання їх спростувати, а також
вимог щодо стягнення моральної шкоди -
відмовити.

В іншій частині рішення Печерського
районного суду м. Києва від 24 липня 2014
року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та протягом
двадцяти днів може бути оскаржене до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді