Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2731/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Бойко І. А.
Доповідач Фомічов С. Є.
РІШЕННЯ

Іменем України

02.12.2014 рокуколегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого - Фомічова С.Є.

суддів - Гайсюка О.В.

Голованя А.М.

при секретарі - Дімановій Н.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
поділ спільного майна подружжя, за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області від 18 вересня
2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до
ОСОБА_4 про поділ спільного майна
подружжя, просила визнати легковий
автомобіль марки ИЖ 2717 230 24, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 та
автомобіль марки Mercedes-Benz 208 D, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2 спільною
сумісною власністю подружжя та в
порядку поділу спільної сумісної
власності подружжя, (з урахуванням
зменшених позовних вимог) стягнути з
відповідача грошову компенсацію за 1/2
частку вищевказаних автомобілів в
розмірі 33501,67 грн., а також стягнути з
відповідача на її користь судові
витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог
зазначала, що 27 квітня 2004 року між нею
та відповідачем був укладений шлюб. 26
лютого 2013 року шлюб між ними був
розірваний.

В період шлюбу у квітні 2008 року за
спільні кошти сторонами придбано
автомобіль марки ИЖ 2717 230 24, 2005 року
випуску, синього кольору, державний
номер НОМЕР_1, вартість якого становила
2 000 доларів США (в еквіваленті 15 986 грн.
по курсу НБУ на день подачі позову) та
автомобіль марки Мercedеs-Benz 208 D, 1996 року
випуску, білого кольору, державний
номер НОМЕР_2, який був придбаний в
липні 2008 року і вартість якого
становила 13 000 доларів США 9 в
еквіваленті 103 909 грн. по курсу НБУ на
день подачі позову.

Вважає, що вказані вище транспортні
засоби є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, тобто її
та власністю колишнього чоловіка.
Зазначала, що на сьогоднішній день вони
не домовились про порядок поділу
рухомого майна.

Рішенням Кіровоградського
районного суду Кіровоградської
області від 18 вересня 2014 року позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного
майна подружжя задоволено.

Визнано легковий автомобіль марки ИЖ
2717 230 24, 2005 р. в., синього кольору,
реєстраційний номер НОМЕР_1, та
легковий автомобіль марки Mercedes-Benz 208 D,
1996 р. в., білого кольору, реєстраційний
номер НОМЕР_2, спільною сумісною
власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4

В порядку поділу майна подружжя
залишено у власності ОСОБА_4 легковий
автомобіль марки ИЖ 2717 230 24, 2005 р. в.,
синього кольору, реєстраційний номер
НОМЕР_1, та легковий автомобіль марки
Mercedes-Benz 208 D, 1996 р. в., білого кольору,
реєстраційний номер НОМЕР_2.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
33501,67 грн. у вигляді грошової
компенсації замість її частки (1/2) у
спільному майні.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
судові витрати по справі судовий збір в
сумі 335,02 грн. та витрати за проведення
судової авто товарознавчої експертизи
в сумі 900 грн.

У апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставиться
питання про скасування рішення суду як
такого, що постановлено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. На думку позивача, суд неповно
з'ясував обставини справи, не дав
об'єктивної оцінки зібраним по справі
доказам. В зв'язку з цим просив
скасувати рішення місцевого суду та
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, пояснення
ОСОБА_3, яка заперечувала проти доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та позовних вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
відповідно до ст.303 ЦПК України, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4
перебували у зареєстрованому шлюбі з 27
квітня 2002 року по 26 лютого 2013 року, що
підтверджується свідоцтвом про
одруження та рішенням Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 26
лютого 2013 року. У період шлюбу
сторонами було придбано автомобіль
марки ИЖ 2717 230 24, 2005 р. в., синього
кольору, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1 та автомобіль марки Mercedes-Benz 208 D,
1996 р. в., білого кольору, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, які були
зареєстровані на відповідача, що
підтверджується довідкою УДАЇ УМВС
України в Кіровоградській області №
10/1610 від 19 червня 2013 року.

Відповідно до ч3 ст. 368 ЦК України та ч. 1
ст. 60 СК України, майно, набуте
подружжям за час шлюбу є їх спільною
сумісною власністю.

Згідно вимог ст. 69 СК України дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено,
що у разі поділу майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, частки майна дружини та
чоловіка є рівними, якщо інше не
визначено домовленістю між ними або
шлюбним договором.

За приписами ч. 2 ст. 71 СК України
неподільні речі присуджуються одному з
подружжя, якщо інше не визначено
домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦК України
неподільною є річ, яку не можна
поділити без втрати її цільового
призначення.

Статтею 370 ЦК України визначено, що
виділ частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, здійснюється у
порядку, встановленому ст. 364 цього
Кодексу, яка передбачає, що у разі якщо
виділ у натурі частки із спільного
майна не допускається згідно із
законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 ЦК
України), співвласник, який бажає
виділу, має право на одержання від
інших співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки.

У п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» передбачено,
що поділ спільного майна подружжя
здійснюється за правилами,
встановленими статтями 69-72 СК України
та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що
підлягає поділу, визначається за
погодженням між подружжям, а при
недосягненні згоди - виходячи з дійсної
вартості на час розгляду справи.

Судом було призначено по справі
авто-товарознавчу експертизу для
визначення вартості спірних
автомобілів. Оскільки відповідач не
погодився з висновком даної
експертизи, судом за його клопотанням,
призначено повторну авто товарознавчу
експертизу. З урахуванням думки
позивача, яка наполягала взяти до уваги
висновок повторної експертизи, позиції
представника відповідача, яка
вирішення даного питання залишила на
розсуд суду, приймаючи до уваги, що
повторна експертиза проведена значно
пізніше та більш відповідає дійсній
вартості спірних автомобілів на час
розгляду справи, суд вважав за
необхідне взяти до уваги саме висновок
повторної експертизи.

Відповідно повторної експертизи,
вартість автомобіля Mercedes-Benz 208 D, 1996 р. в.
на час розгляду справи складає 52634,15
грн., вартість автомобіля ИЖ 2717 230 24, 2005
р. в., складає 14369,20 грн. (висновки
судової авто товарознавчої експертизи
№ 1357 від 09 вересня 2014 року та № 1356 від 11
вересня 2014 року).

Суд встановив, що поділ спірного майна
має бути проведений, виходячи з дійсної
вартості спірних автомобілів на час
розгляду справи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції з урахуванням
положень ст. 71 СК України, прийшов до
висновку про необхідність проведення
поділу майна, яке є спільною сумісною
власністю сторін у справі, залишивши
спірні автомобілі у власності
відповідача з покладенням на нього
обов'язку компенсувати позивачу 33501,67
грн. у вигляді грошової компенсації
замість її частки (1/2) у спільному майні.

Відповідач заперечував проти такого
поділу, в апеляційній скарзі зазначав,
що він не має матеріальної можливості
сплатити позивачу визначену судом суму
компенсації вартості майна. В судовому
засіданні апеляційного суду позивач
погодилась отримати у власність
автомобіль ринкова вартість, якого є
вищою та сплатити відповідачу
відповідну компенсацію різниці у
вартості автомобілів.

За таких обставин колегія суддів
вважає, виходячи із засад розумності,
виваженості і справедливості, що в
порядку поділу спільного сумісного
майна необхідно визнати за ОСОБА_3
право власності на автомобіль Мercedеs-Benz
208 D, 1996 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_2 вартістю 52634,15 грн.,
залишивши у власності ОСОБА_4
автомобіль ИЖ 2717 230 24, 2005 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю
14369,20 грн., стягнувши з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 19132,47 грн. компенсації різниці
вартості часток у спільній власності
подружжя.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Кіровоградського
районного суду Кіровоградської
області від 18 вересня 2014 року змінити в
частині поділу майна подружжя.

В порядку поділу майна визнати за
ОСОБА_3 право власності на автомобіль
Мercedеs-Benz 208 D, 1996 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_2 вартістю
52634,15 грн., залишивши у власності ОСОБА_4
автомобіль ИЖ 2717 230 24, 2005 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю
14369,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
19132,47 грн. компенсації різниці вартості
часток у спільній власності подружжя.

В решті рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
чинності з моменту його проголошення і
може бути оскаржено безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді