Справа № 405/1006/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2014 року Ленінський районний суд м.
Кіровограда в складі:

головуючого-судді
Плохотніченко Л.І.

при секретарі
Прадіденко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровограді подання
державного виконавця Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Кіровоградського міського управління
юстиції ОСОБА_1 про примусове
проникнення до житла боржника,

Встановив:

Державний виконавець Ленінського ВДВС
Кіровоградського МУЮ ОСОБА_1
звернулась до Ленінського районного
суду м. Кіровограда з поданням про
постановлення вмотивованого рішення
про примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника – ОСОБА_2,
мотивуючи його тим, що на виконанні в
Ленінському відділі державної
виконавчої служби Кіровоградського
міського управління юстиції
знаходиться судовий наказ № 111/9820/12,
2н/1111/552/12 від 30.11.2012 року Ленінським
районним судом м. Кіровограда про
стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
солідарно боргу за спожиту теплову
енергію в сумі 4644,31 грн. та 107 грн. 30 коп.
на користь КП «Теплоенергетик».

Боржником в добровільному порядку
рішення суду не виконується.

Проведення виконавчих дій щодо
перевірки майнового стану боржника,
опису та арешту майна не видалось
можливим, в зв’язку з тим, що під час
виходу державного виконавця для
проведення виконавчих дій за вказаною
вище адресою двері ніхто не відчиняв,
що підтверджується відповідними
актами державного виконавця.

Згідно з п. 11 ч. 3 ст.. 11 Закону України
«Про виконавче провадження»
передбачено, що державний виконавець
при здійсненні виконавчого
провадження має право звертатися до
суду з поданням про розшук боржника -
фізичної особи або дитини чи про
постановлення вмотивованого рішення
про примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника - фізичної
або іншої особи, в якої перебуває
майно боржника чи майно та кошти,
належні боржникові від інших осіб, або
дитина, стосовно якої складено
виконавчий документ про її
відібрання.

Відповідно до п. 15 ч. 3 ст.. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
передбачено, що державний виконавець
при здійсненні виконавчого
провадження має право у процесі
виконання рішень за наявності
вмотивованого рішення суду про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння фізичної особи
безперешкодно входити на земельні
ділянки, до житлових та інших приміщень
боржника - фізичної особи,особи, у якої
знаходиться майно боржника чи майно
та кошти, належні боржникові від інших
осіб, проводити в них огляд, у разі
необхідності примусово відкривати їх
в установленому порядку із залученням
працівників органів внутрішніх справ,
опечатувати такі приміщення,
арештовувати, опечатувати та
вилучати належне боржникові майно,
яке там перебуває та на яке за законом
можливо звернути стягнення.

Частиною 1 статті 376 ЦПК України
встановлено, що питання про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної особи
або особи, у якої знаходиться майно
боржника чи майно та кошти, належні
боржникові від інших осіб, або дитина,
щодо якої є виконавчий документ про
її відібрання, при виконанні судових
рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України суд
негайно розглядає подання, зазначене в
частині першій цієї статті, без виклику
чи повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Згідно статті 12 Загальної декларації
прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, пункту 1
статті 17 Міжнародного пакту про
громадянські та політичні права 1966
року ніхто не може зазнавати
безпідставного посягання на
недоторканість свого житла. При
здійсненні своїх прав і свобод кожна
людина може зазнавати тільки таких
обмежень, які встановлені законом
виключно з метою забезпечення
належного визнання і поваги до прав і
свобод інших та забезпечення
справедливих вимог моралі,
громадського порядку і загального
добробуту в демократичному
суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної
декларації прав людини 1948 року, статті
18 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія
недоторканності житла не поширюється
на випадки, коли суспільні інтереси
вимагають правомірного обмеження прав
людини, зокрема для захисту прав і
законних інтересів інших членів
суспільства. Обмеження права особи на
недоторканність житла, яке визначено в
Конституції України і
міжнародно-правових актах, визнається
легітимним втручанням держави в права
людини з метою забезпечення загального
блага.

Статтею 129 Конституції України
закріплено принцип обов’язковості
рішень суду.

Судом встановлено, що боржник ОСОБА_2, в
добровільному порядку рішення суду не
виконує, на виклики державного
виконавця з’явитись до Ленінського
ВДВС Кіровоградського МУЮ та надати
пояснення стосовно невиконання
рішення суду не з’являється.

З урахуванням викладених обставин, суд
вважає, що факти викладені у поданні
знайшли своє підтвердження в ході
судового розгляду, а тому є підстави
щодо застосування примусового
проникнення до житла чи іншого
володіння фізичної особи боржника
ОСОБА_2

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження»,
ст.. 376 ЦПК України,

ухвалив :

Подання державного виконавця
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Кіровоградського
міського управління юстиції ОСОБА_1 про
примусове проникнення до житла
фізичної особи боржника ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1 –
задовольнити.

Допустити примусове проникнення
державного виконавця Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Кіровоградського міського управління
юстиції ОСОБА_1 до житла боржника
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою:
АДРЕСА_1.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 5-ти денний
строк з дня винесення ухвали
апеляційної скарги. В разі, якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського

районного суду

м.
Кіровограда

Л. І.
Плохотніченко