АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
провадження № 22ц/790/8374/14
Головуючий 1 інст. -
Категорія: договірні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - Шаповал Н.М.,

суддів: Макарова Г.О. ,

Кіпенка І.С.,

при секретарі - Сементовської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою арбітражного
керуючого ОСОБА_2 на ухвалу
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 27 жовтня 2014 року по справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства «ПриватБанк» в особі філії
«Харківського головного регіонального
управління «Публічного акціонерного
товариства «ПриватБанк» до
арбітражного керуючого ОСОБА_2,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бабаївськ - Інвест»,
Публічного акціонерного товариства
«Астра Банк», Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бонус - Трейд»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Соло - Трейд»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Конекс - Трейд»,
треті особи: ОСОБА_3, приватний нотаріус
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, приватний нотаріус
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, приватний нотаріус
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, про визнання недійсним
договорів купівлі - продажу, визнання
недійсними іпотечних договорів, в
порядку застосування наслідків
недійсності правочинів провести
державну реєстрацію прав власності,
зобов»язати поновити записи,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року Публічне акціонерне
товариство «ПриватБанк» в особі філії
«Харківського головного регіонального
управління «Публічного акціонерного
товариства «ПриватБанк» звернулось до
суду з вказаним позовом.

Ухвалою Дзержинського районного суду
м. Харкова від 27 жовтня 2014 року відкрито
провадження у зазначеній справі.

З такою ухвалою не погодилась
арбітражний керуючий ОСОБА_2, подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати вказану ухвалу суду першої
інстанції, провадження у справі
закрити.

Судова колегія вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню за
таких підстав.

Приймаючи рішення про відкриття
провадження у справі суддя
Дзержинського районного суду м.
Харкова виходив із того, що позовна
заява подана і оформлена в порядку,
встановленому цим Кодексом і підстав
для відмови у відкритті провадження у
справі не має.

Судова колегія погоджується з такими
висновками районного суду, оскільки
вони відповідають вимогам ч. 1 ст. 122 ЦПК
України.

Відповідно до ст. 122 ЦПК України суддя
відкриває провадження у цивільній
справі не інакше як на підставі заяви,
поданої і оформленої в порядку,
встановленому цим Кодексом.

При цьому, при вирішенні питання про
відкриття провадження у цивільних
справах, одним із найважливіших
моментів є правильне визначення
юрисдикції справи та її підсудності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України,
суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають,
зокрема, з цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин.

Основними критеріями розмежування
компетенції між судами загальної
юрисдикції і спеціалізованими судами
є:

1) суб»єктний склад сторін;

2) характер та предмет
спірних правовідносин;

3) оставини, з яким
процесуальним законодавством
пов»язувався розгляд спору за
правилами іншого виду судочинству.

Згідно роз'ясненю п. 3 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справ», вирішуючи питання
про відкриття провадження у справі,
суди повинні виходити з того, що
відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку
цивільного судочинства суди
розглядають справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ за Кодексом
адміністративного судочинства України
(стаття 17 КАС), Господарським
процесуальним кодексом України (статті
1, 12 ГПК), Кримінальним процесуальним
кодексом України (КПК) або Кодексом
України про адміністративні
правопорушення (КУпАП) віднесено до
компетенції адміністративних,
господарських судів, до кримінального
провадження чи до провадження в
справах про адміністративні
правопорушення. Законом може бути
передбачено розгляд інших справ за
правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають
виходити з того, що критеріями
відмежування справ цивільної
юрисдикції від інших є, по-перше,
наявність у них спору про право
цивільне (справи за позовами, що
виникають із будь-яких правовідносин,
крім випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства), по-друге, суб'єктний склад
такого спору (однією зі сторін у спорі
є, як правило, фізична особа).

Підвідомчість справ
господарським судам визначена
законодавцем у ст. 12 ГПК України.

Відповідно до вказаної правової
норми господарським судам зокрема
підвідомчі справи:

- у спорах, що виникають при укладанні,
зміні, розірванні і виконанні
господарських договорів, у тому числі
щодо приватизації майна, та з інших
підстав, крім:

- спорів про приватизацію державного
житлового фонду;

- спорів, що виникають при погодженні
стандартів та технічних умов;

- спорів про встановлення цін на
продукцію (товари), а також тарифів на
послуги (виконання робіт), якщо ці ціни
і тарифи відповідно до законодавства
не можуть бути встановлені за угодою
сторін;

- спорів, що виникають із
публічно-правових відносин та
віднесені до компетенції
Конституційного Суду України та
адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких
відповідно до законів України та
міжнародних договорів України
віднесено до відання інших органів;

- справи, що виникають з корпоративних
відносин у спорах між юридичною особою
та її учасниками (засновниками,
акціонерами, членами), у тому числі
учасником, який вибув, а також між
учасниками (засновниками, акціонерами,
членами) юридичної особи, пов'язаними
із створенням, діяльністю, управлінням
та припиненням діяльності такої особи,
крім трудових спорів;

Із позовної заяви вбачається, що позов
пред'явлено, зокрема, до арбітражного
керуючого ОСОБА_2

Згідно Закону України від 22. 12. 2011 року
№ 4212 «Про внесення змін до Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (далі - Закон
№ 4212) визначено, що арбітражний
керуючий - фізична особа, призначена
господарським судом у встановленому
порядку в справі про банкрутство як
розпорядник майна, керуючий санацією
або ліквідатор з числа осіб, які
отримали свідоцтво на право здійснення
діяльності арбітражного керуючого і
внесені до Єдиного реєстру арбітражних
керуючих ( розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів)
України.

Фізична особа, яка здійснює незалежну
діяльність арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) не може бути
підприємцем у межах такої діяльності.
Разом із тим, чинним законодавством не
заборонено фізичній особі, яка
здійснює незалежну діяльність
арбітражного керуючого, бути
підприємцем та здійснювати іншу
(відмінну від діяльності арбітражного
керуючого) підприємницьку діяльність,
не заборонену законом, При цьому така
фізична особа зобов'язана подавати
податкову звітність та здійснювати
розрахунки за зобов'язаннями перед
бюджетом в терміни, передбаченими КПУ
для фізичних осіб - підприємців.

Тобто, коли в справі беруть участь лише
юридичні особи, а також громадяни, що
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статус
суб»єкта підприємницької діяльності,
то спір вирішується у порядку
господарського судочинства, а у даному
випадку участь у якості відповідача
приймає також арбітражний керуючий,
який у межах діяльності розпорядника
майна, діє як фізична особа.

Цивільне процесуальне законодавство
допускає розгляд справ, за позовом
юридичної особи до фізичної і до
юридичної особи, у разі, якщо однією із
сторін є фізична особа, а вимоги
взаємопов»язані між собою і окремий їх
розгляд неможливий, що має місце в
даному випадку.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 312, 315,
317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу арбітражного
керуючого ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.
Харкова від 27 жовтня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, оскарженню не підлягає
як така, що не перешкоджає подальшому
провадженню у справі.

Головуючий -

Судді: