Справа № 462/1104/14
Головуючий у 1 інстанції: Іванюк І.Д.
Провадження № 22-ц/783/5533/14
Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк
Категорія справи:6
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і Шеремети
Н.О.,

при секретарі Ясиновській Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
заочне рішення Залізничного районного
суду м. Львова від 16 травня 2014 року,

В С Т А Н О
В И Л А:

У лютому 2014 року Державне
територіально-галузеве об'єднання
„Львівська залізниця" звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_3, у якому
просило суд зобов'язати згаданого
відповідача звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку, яка
знаходиться в межах смуги відведення
залізниці, шляхом демонтажу
неправомірно збудованої ним бетонної
огорожі на перегоні Рудно-Мшана 8 км+920м.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим,
що 25.06.2013 року під час обстеження
земельної ділянки залізниці в межах
території Рудно-Мшана виявлено, що на 8
км + 920 м. з лівої сторони колії за ходом
кілометрів при ширині смуги відведення
залізниці 23 м від осі непарної колії
ОСОБА_3 самовільно встановлено бетонну
огорожу довжиною 12,4 м. на відстані 10,3 м.
від осі непарної колії. За результатами
перевірки, проведеної 23.08.2012 року
Державною інспекцією сільського
господарства у Львівській області,
встановлено факт самовільного
зайняття ОСОБА_3 земельної ділянки
орієнтованою площею 0,0210 га., про що
складено акт перевірки та винесено
постанову про накладення на згаданого
відповідача адміністративного
стягнення. Станом на 07.02.2014 року вказані
порушення земельного законодавства
відповідачем не усунуто і останній
продовжує самовільно користуватись
земельною ділянкою (а.с. 3-5).

Оскаржуваним заочним рішенням позов
задоволено. Зобов'язано ОСОБА_3
звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку, яка знаходиться в межах смуги
відведення залізниці, шляхом демонтажу
неправомірно збудованої ним бетонної
огорожі на перегоні Рудно-Мшана 8 км+920м.
Вирішено питання судових витрат (а.с. 40).

Ухвалою Залізничного районного суду м.
Львова від 24 червня 2014 року заяву
ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення
Залізничного районного суду м. Львова
від 16 травня 2014 року залишено без
задоволення (а.с. 45-47, 61) і відповідач
оскаржив це рішення в загальному
порядку.

Апелянт оскаржуване рішення просить
скасувати, покликаючись на його
незаконність та необгрунтованість.

Стверджує, що він не повідомлявся судом
про час і місце судового розгляду
справи.

Стверджує, що спірну огорожу ним було
побудовано власними силами з метою
„недопущення переходу громадян через
залізничну колію у небезпечних місцях",
а також „упередження погіршення
санітарно-екологічного стану вільної
території вздовж залізничної колії та
території, яка межує з (його) земельною
ділянкою, яка належить (йому) на праві
власності".

Також стверджує, що рішенням
виконавчого комітету Рудненської
селищної ради від 20.02.2013 року № 16
спірний „бетонний паркан ... взято на
баланс Рудненської селищної ради", а
відтак вважає, що до справи слід було
залучити згадану селищну раду (а.с. 62-65).

Сторони спору, будучи своєчасно
належним чином повідомленими про час і
місце апеляційного розгляду справи
(а.с. 87, 88), в судове засідання не
з'явилися і про причини такої неявки
суд не повідомили, що (у відповідності
до ч. 2 ст. 305 ЦПК України) не перешкоджає
розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
до задоволення не підлягає з наступних
підстав.

Матеріалами справи безспірно
стверджується, що відповідач був
належним чином повідомлений про судове
засідання 16 травня 2014 року (у якому було
ухвалено оскаржуване рішення; а.с. 17-18),
а відтак доводи апеляційної скарги про
те, що він не повідомлявся про час і
місце судового розгляду справи, є
надуманими і такими, що не можуть
прийматися до уваги.

Згідно п. 3.9.3 Правил благоустрою і
утримання території м. Львова
(територіально до якого відноситься і
смт. Рудно), затверджених ухвалою
Львівської міської ради від 26.10.2000 року
№ 816, забороняється самовільно
встановлювати тимчасові та постійні
огорожі і відгородження.

Порядок влаштування огорож у м. Львові
регламентується Положенням про
порядок влаштування огорож земельних
ділянок у м. Львові, затвердженим
рішенням Львівського міськвиконкому
від 07.05.2004 року № 412 „Про затвердження
Положення про порядок влаштування
огорож у м. Львові", п. 5.2 якого
встановлено (зокрема), що дозвіл на
влаштування огорожі надається
рішенням виконкому.

В той же час, відповідачем не подано до
суду будь-яких доказів того, що
Львівським міськвиконкомом (чи
будь-яким іншим органом місцевого
самоврядування) надавався йому (чи
будь-кому іншому) дозвіл на
встановлення спірної огорожі, так само,
як і доказів про його права на земельну
ділянку на якій встановлено цю огорожу.

Як вбачається зі змісту рішення
виконавчого комітету Рудненської
селищної ради від 20.02.2013 року № 16,
посилання на яке міститься у доводах
апеляційної скарги, згаданим рішенням
вирішено лише провести оцінку спірної
огорожі, для чого створити відповідну
комісію, а не вирішено її „взяти на
баланс Рудненської селищної ради", як
про це стверджується у доводах
апеляційної скарги.

За вище наведених обставин колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дав належну оцінку всім обставинам і
доказам по справі в їх сукупності та
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому приходить до висновку про те, що
підстави для його скасування відсутні
і апеляційну скаргу на нього, доводи
якої не спростовують висновків
оскаржуваного рішення, слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314
ч.1 п.1, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити та залишити заочне рішення
Залізничного районного суду м. Львова
від 16 травня 2014 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскарженою
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Суддя:

Судді: