Справа №463/2824/14-ц
Провадження №2/463/1441/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2014 року Личаківський
районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - Грицка
Р.Р.,

при секретарі - Вовк М.В.,

з участю представника відповідача -
ОСОБА_1,

представника третьої особи - Бойка
Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, Обласного комунального
підприємства Львівської обласної ради
«Бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки», третя особа
Личаківська районна адміністрація
Львівської міської ради про захист
права власності від порушень, не
пов'язаних з позбавленням володіння,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся в суд з позовом
до відповідачів, в якому просить
постановити рішення про визнання
приміщень, позначених на поверховому
плані будинку АДРЕСА_1 під літерами «
1-7» та « 1-8» такими, що збудовані
самовільно і внесенні до Висновку БТІ
про розподіл ідеальних часток між
співвласниками будинку АДРЕСА_1
незаконно, з порушенням вимог чинного
на той час законодавства та
«Інструкції про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах та
селищах міського типу Української
РСР», затвердженої Міністерством
комунального господарства Української
РСР від 31.01.1966 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач
покликається на те, що відповідно до
Договору купівлі-продажу від 20.04.1983
року, посвідченого державним
нотаріусом 7-ої Львівської державної
нотаріальної контори ОСОБА_6,
реєстровий номер № 1963, ОСОБА_5 стала
співвласницею ? частини жилого будинку
АДРЕСА_1, розташованого на земельній
ділянці площею 600 кв.м. Відповідно до
цього Договору і за згодою ОСОБА_7,
викладеною в його заяві від 20.04.1983 року
та за згодою набувача половини будинку
ОСОБА_5 в її постійне користування
переходять усі жилі і нежилі
приміщення, які знаходяться на першому
поверсі будинку, підвальне приміщення
17,8 кв.м., зазначене в поверховому плані
будинку від 26.11.1979 року під літерою «V».
Горищем та сходовою кліткою
співвласники будинку ОСОБА_7 та ОСОБА_5
будуть користуватися спільно. В
постійному користуванні ОСОБА_7
залишаються усі жилі та нежилі
приміщення на другому поверсі,
підвальні приміщення загально площею
45,98 кв.м., позначенні в поверховому
плані будинку під літерами «ІІ», «ІІІ»,
«ІV» та прибудований гараж площею 21,7
кв.м., позначений в поверховому плані
будинку під літерою «VІ». Порядок
користування земельною ділянкою між
співвласниками будинку, залишився
таким яким він був. 28.08.1984 року порядок
користування земельною ділянкою був
підтверджений укладанням письмової
угоди між співвласниками будинку,
згідно з якою частина земельної
ділянки із західної сторони перейшла
до ОСОБА_7, а ОСОБА_5 зі східної сторони
по всій довжині земельної ділянки.
14.09.1983 року ОСОБА_5 отримала рішення
міжвідомчої комісії при виконкомі
Червоноармійської Ради народних
депутатів м.Львова про технічну
можливість облаштування веранди над
виступаючою частиною підвалу.
Співвласник ОСОБА_7 з таким рішенням не
погодився, оскільки виступаючою
частиною підвалу назвали гараж,
позначений на поверховому плані
будинку під літерою «VІ», який
знаходиться в його приватній
власності, тому згоди на будівництво
веранди ОСОБА_7 не надавав. У
листопаді-грудні 1984 року,
скориставшись відсутністю
співвласника ОСОБА_7, ОСОБА_5 здійснила
будівництво двох приміщень, позначених
в поверховому плані будинку під
літерами « 1-7» та « 1-8». Будівництво
вказаних приміщень, проведено без
проектно-технічної та дозвільної
документації. 09.04.1985 року на підставі
висновку Львівського ОКП ЛОР «БТІ та
ЕО» про розподіл ідеальних часток між
співвласниками будинку АДРЕСА_1,
виконавчим комітетом
Червоноармійської районної Ради
народних депутатів м.Львова було
прийнято рішення № 183, згідно з яким
ОСОБА_7 належить 11/20 ідеальних часток
будинку АДРЕСА_1, а ОСОБА_5 9/20 ідеальних
часток цього будинку. 22.10.1996 року
позивач на підставі Свідоцтва про
право на спадщину за заповітом № 2-3194
від 1996 року отримав Свідоцтво про
реєстрацію права власності на 11/20
ідеальних частин будинку АДРЕСА_1. 26
березня 2002 року співвласник будинку
ОСОБА_5 подарувала належну їй частину
будинку своїй доньці ОСОБА_4 Оскільки
на даний час позивач не може узаконити
право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно (гараж), через
заперечення відповідача ОСОБА_4, яка
мотивувала тим, що дах самочинно
збудованого гаража шкодить її
приміщенням, позначених в поверховому
плані будинку під літерами « 1-7» та «
1-8», тому просить визнати дані
приміщення такими, що збудовані
самовільно і внесенні до Висновку БТІ
про розподіл ідеальних часток між
співвласниками будинку АДРЕСА_1
незаконно, з порушенням вимог чинного
на той час законодавства.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні
позов підтримав повністю з підстав,
викладених у позовній заяві, просить
суд позов задоволити.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове
засідання повторно не з'явилися без
поважних причин, хоча належним чином
були повідомлені про час і місце
розгляду справи, про що свідчать
повідомлення про отримання повістки, а
тому проведено розгляд справи у їх
відсутності на підставі наявних у
справі доказів.

Представник відповідача ОКП ЛОР «Бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки» ОСОБА_1 в судовому
засіданні позов заперечила та
пояснила, що відповідно до матеріалів
інвентаризаційної справи ОСОБА_3
належить на праві приватної спільної
часткової власності 11/20 частин
житлового будинку АДРЕСА_1, а ОСОБА_4 - 9/20
частин будинку. Спірні приміщення,
позначені на поверховому плані під
літерами « 1-7» та « 1-8» увійшли в Договір
дарування частини будинку від 26.03.2002
року та на сьогоднішній день є
узаконені. Підставою для узаконення
даних приміщень було рішення
виконавчого комітету
Червоноармійської районної Ради
народних депутатів м.Львова № 183 від
09.04.1985 року «Про видачу свідоцтв про
право власності співвласникам будинку
АДРЕСА_2 ОСОБА_7 та ОСОБА_5». Позивачем
жодне рішення не було оскаржене, а тому,
враховуючи вищенаведене просить суд
відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи
Личаківської районної адміністрації
Львівської міської ради Бойко Я.А. в
судовому засіданні позов заперечив та
пояснив, що позивачем обрано
неналежний спосіб захисту своїх прав,
оскільки спірні приміщення на
сьогоднішній день є узаконені, батьком
позивача було зареєстровано право
власності на 11/20 частин житлового
будинку АДРЕСА_1, відповідно
відповідачем ОСОБА_5 на 9/20 частин
будинку, про що свідчать Свідоцтва про
право власності на житловий будинок, а
тому, не має жодних правових підстав
для задоволення позову.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи в
їх сукупності та матеріали
інвентаризаційної справи, суд
приходить до висновку, що у задоволенні
позову ОСОБА_3 слід відмовити з
наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Як вбачається з Висновку БТІ про
визначення ідеальних часток між
співвласниками № 1454 від 23 січня 1985
року, ОСОБА_7 належать 11/20 частин
житлового будинку АДРЕСА_1, а ОСОБА_5 - 9/20
частин житлового будинку. При цьому
зазначено, що приміщення під літерою «
1-7» - це коридор, приміщення під літерою
« 1-8» - це веранда.

Згідно з рішенням виконавчого комітету
Червоноармійської районної Ради
народних депутатів м.Львова № 183 від
09.04.1985 року «Про видачу свідоцтв про
право власності співвласникам будинку
АДРЕСА_2 ОСОБА_7 та ОСОБА_5» вирішено
видати свідоцтво про право власності
на 11/20 ідеальних частин будинку АДРЕСА_2
ОСОБА_7 і на 9/20 ідеальних частин будинку
АДРЕСА_2 ОСОБА_5 В подальшому ОСОБА_7 29
квітня 1985 року та ОСОБА_5 06 травня 1985
року було отримано Свідоцтво про право
власності на житловий будинок на
підставі вищезазначеного рішення.

Відповідно до Свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 14 жовтня 1996
року, спадкоємцем майна ОСОБА_7 є його
син ОСОБА_3 Спадкове майно, на яке
видане свідоцтво складається з 11/20
частин жилого будинку з відповідною
частиною господарських будівель на
АДРЕСА_3.

Згідно з Договором дарування частини
будинку від 06 березня 2002 року, ОСОБА_5
подарувала ОСОБА_4 9/20 частини будинку
АДРЕСА_1.

Як вбачається з Витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно,
ОСОБА_4 на праві приватної спільної
часткової власності належить 9/20 частин
будинку АДРЕСА_1.

Вищезазначене також підтверджується
технічними паспортами на житловий
будинок від 22 жовтня 1996 року, від 20
жовтня 2009 року та від 02 липня 2010 року
(а.с.20-36).

Згідно зі ст.376 ЦК України житловий
будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без
відповідного документа, який дає право
виконувати будівельні роботи чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, не
заборонених законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону, або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою.

Таким чином, оцінюючі зібрані по справі
докази в їх сукупності, враховуючи те,
що позивачем не обрано належного
способу захисту своїх прав, та те, що
приміщення, позначені на поверховому
плані будинку АДРЕСА_1 під літерами «
1-7» та « 1-8» станом на сьогоднішній день
є узаконеними, а тому, суд приходить до
висновку, що у задоволенні позову слід
відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 11, 16, 60, 88, 209, 212-215, 218
ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, Обласного комунального
підприємства Львівської обласної ради
«Бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки», третя особа
Личаківська районна адміністрація
Львівської міської ради про захист
права власності від порушень, не
пов'язаних з позбавленням володіння -
відмовити.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Львівської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя
Грицко Р. Р.