Провадження № 2/0182/141/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03.12.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - судді Тихомирова І.В.

при секретарі - Рахуба О.Г.

за участю представника позивача -
Землянухіної Н.С.

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Нікополі
цивільну справу за позовом Головного
управління Пенсійного Фонду України в
Дніпропетровській області до ОСОБА_2
про відшкодування витрат на навчання, -

встановив:

Позивач 31.10.2013 року звернувся до суду із
позовом про відшкодування витрат на
навчання, який неодноразово уточнював.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно
до Указу Президента України від 09 липня
2000 року № 1212 «Про комплексну програму
підготовки державних службовців» та
Договорів між Пенсійним Фондом України
і вищими навчальними закладами про
педагогічне співробітництво, головним
управлінням Пенсійного Фонду України в
Дніпропетровській області було надано
департаменту кадрового забезпечення
та організаційно - інформаційної
роботи Пенсійного Фонду України
кандидатуру відповідача на отримання
направлення до вступу за державним
замовленням до Національної юридичної
академії України ім. Я. Мудрого.

У вересні 2004 року ОСОБА_2 було
зараховано на перший курс факультету №
10 Національної юридичної академії
України ім.. Я. Мудрого.

У квітні 2009 року позивач отримав
особову картку відповідача для
подальшого оформлення направлення на
роботу відповідно до п. 19 Постанови
Кабінету Міністрів України від 22
серпня 1996 року № 992 «Про порядок
працевлаштування випускників вищих
навчальних закладів, підготовка яких
здійснювалась за державним
замовленням».

Брати участь у конкурсі на заміщення
посади головного спеціаліста відділу з
призначення пенсії в управлінні
Пенсійного Фонду України в м. Нікополі
ОСОБА_2 відмовився.

12.08.2009 року відповідачу було вручено
повідомлення про проведення 14.09.2009 року
повторного конкурсу, на який він також
не з'явився.

У зв'язку з відмовою відповідача
працювати за призначенням, позивач
просить суд постановити рішення про
стягнення з нього коштів, витрачених
державою на його навчання у розмірі 55000
грн.

Відповідач у судовому засіданні проти
позову заперечив, посилаючись на
пропуск позивачем строку позовної
давності без поважних причин.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали
справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, У вересні 2004 року
ОСОБА_2 було зараховано на перший курс
факультету № 10 Національної юридичної
академії України ім. Я. Мудрого (а. с. 7).

У квітні 2009 року позивач отримав
особову картку відповідача для
подальшого оформлення направлення на
роботу відповідно до п. 19 Постанови
Кабінету Міністрів України від 22
серпня 1996 року № 992 «Про порядок
працевлаштування випускників вищих
навчальних закладів, підготовка яких
здійснювалась за державним
замовленням».

Брати участь у конкурсі на заміщення
посади головного спеціаліста відділу з
призначення пенсії в управлінні
Пенсійного Фонду України в м. Нікополі
ОСОБА_2 відмовився, про що написав
позивачу власноручну заяву від 24.07.2009
року (а. с. 9).

Вартість навчання відповідача за
державний кошт становить 55000 грн. (а. с.
10).

За таких обставин суд вважає, що
позивач правомірно звернувся до суду з
позовом про стягнення вартості
навчання, однак дізнався про порушення
свого права з 24.07.2009 року і саме з цього
дня в нього виникло право на позов про
стягнення коштів з відповідача.

Разом з тим, позивач звернувся до суду
лише 31.10.2013 року, тобто через 4 роки 3
місяці і 7 днів з дня, коли він дізнався
про порушення свого права.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Спеціального строку для звернення
позивача з подібними вимогами законом
не встановлено. Письмового договору
про продовження строків позовної
давності між сторонами у справі не
укладено.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

При таких обставинах суд вважає, що
позивач пропустив строк позовної
давності без поважних причин, його
посилання на звернення до прокуратури
Дніпропетровської області як на
підставу поновлення строку позовної
давності не можуть бути взяти до уваги,
оскільки позивач, всупереч ст. ст. 10, 60
ЦПК України не надав жодних доказів
неможливості звернення до суду з
відповідним позовом, особливо
враховуючи пільги щодо сплати судового
збору, які надані йому законом. А крім
того, звернення до прокуратури не
перериває перебігу строку позовної
давності. Будь - яких інших доказів
поважності причин пропуску строку
позовної давності позивачем не надано.

Враховуючи те, що підстав для
поновлення пропущеного строку
позовної давності позивачу немає, а
відповідачем заявлено про його
застосування у спорі, суд приходить до
висновку про відмову в позові саме з
цієї підстави.

Відповідно до ЗУ «Про судовий збір»
Пенсійний Фонд України та його органи
звільняються від сплати судового
збору, тому його слід віднести за
рахунок держави.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 10, 11, 14, 15, 60, 212, 213- 215, 217,
218 ЦПК України, ст. ст. 253, 257, 261, 267 ЦК
України, суд -

вирішив:

В позові Головного управління
Пенсійного Фонду України в
Дніпропетровській області до ОСОБА_2
про відшкодування витрат на навчання
відмовити за спливом строку позовної
давності.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до Апеляційного суду
Дніпропетровської області протягом 10
днів з моменту його проголошення через
Нікопольський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні,
можуть оскаржити рішення суду у такий
самий строк з моменту отримання його
копії.

Суддя: І. В. Тихомиров