У х в а л а

іменем україни

12 листопада 2014 рокум. Київ Колегія
суддів Судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Кузнєцова В.О.,

Наумчука М.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
Товариства з додатковою
відповідальністю «Полтаватрансбуд»
про стягнення грошових коштів, за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Октябрського районного суду м. Полтави
від 19 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області
від 12 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Товариства з додатковою
відповідальністю «Полтаватрансбуд»
(далі - ТзДВ «Полтаватрансбуд»), в якому
просив стягнути з відповідача на його
користь грошові кошти, які належать
йому та були незаконно набуті
відповідачем під час отримання
будівельного майданчика, з урахуванням
індексу інфляції, а також 3 % річних від
простроченої суми, у розмірі 202 174 грн.

В обґрунтування вимог позивач
посилався на те, що 23 січня 2003 року між
ним та закритим акціонерним
товариством «Полтавахіммашбуд» (далі -
ЗАТ «Полтавахіммашбуд») укладено
договір № 5-4-02 ХМБ про сумісне
будівництво житлового будинку по
АДРЕСА_1 з наданням 2-х кімнатної
квартири на 3-му поверсі загальною
площею 52,4 кв. м. Замовником вказаного
будівництва є Полтавський технічний
університет ім. Ю. Кондратюка згідно з
контрактом від 23 січня 1997 року № 1-97-ХМБ.
Станом на 2003 рік вартість квартири
визначена у розмірі 66 044 грн, яку
позивач повністю сплатив у 2003 році,
перерахувавши ЗАТ «Полтавахіммашбуд»
68 650 грн. У 2007 році замовник Полтавський
Національний технічний університет ім.
Ю. Кондратюка уклав угоду із ТзДВ
«Полтаватрансбуд», яке й продовжило
будівництво та вводить в експлуатацію
будинок по АДРЕСА_1. Частина інвесторів
уклали з ТзДВ «Полтаватрансбуд» та ЗАТ
«Полтавахіммашбуд» договори про
переведення боргу. На письмові
звернення позивача до голови ТзДВ
«Полтаватранбуд» укласти договір
позивачу було відмовлено та
рекомендовано звернутися до ЗАТ
«Полтавахіммашбуд», яке знаходиться в
стадії банкрутства. До реєстру вимог
кредиторів кредиторська
заборгованість ОСОБА_2 в сумі 68 650 грн не
увійшла. Арбітражний керуючий, що
здійснював ліквідацію ЗАТ
«Полтавахіммашбуд», як юридичної
особи, у своєму листі від 29 березня 2011
року вих. № 81 до Октябрського районного
суду прямо вказував, що ТзДВ
«Полтаватрансбуд» набуло майно, серед
якого є й частка позивача, виражена у
грошовому еквіваленті. Відповідач був
обізнаний з таким фактом відповідно до
представлених довідок та відмовив у
переведенні боргу, таким чином
незаконно заволодівши належним
позивачу майном - грошима, у зв'язку з
чим просив позовні вимоги
задовольнити.

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 19 березня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Полтавської області
від 12 червня 2014 року, у задоволенні
позову ОСОБА_2 до ТзДВ
«Полтаватрансбуд» про стягнення
грошових коштів відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує
питання про скасування оскаржуваних
рішень суду із ухваленням нового
рішення про задоволення позову,
мотивуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосування норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановленні в рішенні чи відкинуті
ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій,
встановивши, що між ОСОБА_2 та ТзДВ
«Полтаватрансбуд» жодних
правовідносин не виникло, кошти у
розмірі 68 650 грн перераховані позивачем
на рахунок ЗАТ «Полтавахіммашбуд», та
між ТзДВ «Полтаватрансбуд» та ЗАТ
«Полтавахіммашбуд» будь-яких
договорів про переведення боргу з
будівництва житлового будинку по
АДРЕСА_1, не укладалося, як і не
укладалося між ТзДВ «Полтаватрансбуд»,
ЗАТ «Полтавахіммашбуд» та ОСОБА_2,
обґрунтовано вважали, що відповідач не
є правонаступником ЗАТ
«Полтавахіммашбуд», а тому у нього не
виникло жодних обов'язків щодо
повернення позивачу коштів, які були
ним сплачені на рахунок іншого
товариства.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
рішення судів ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, підстав для їх зміни або
скасування не встановлено.

Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують та зводяться до
переоцінки доказів, що не відповідає
положенням ст. 335 ЦПК України, оскільки
суд касаційної інстанції позбавлений
можливості встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 19 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області
від 12 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Г.І. Мостова

Судді:
В.О.
Кузнєцов

М.І. Наумчук