Справа № 234/9042/14-ц
Провадження № 2/234/4099/14
28 листопада 2014 року
Краматорський міський суд Донецької
в складі: головуючого судді Кравченко
при секретарі Каліберді А.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на
виїзд за межі України громадянина, який
не досяг 16-річного віку без згоди та
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною
заявою до ОСОБА_2 про надання дозволу на
виїзд за межі України громадянина, який
не досяг 16-річного віку без згоди та
супроводу батька. В обґрунтування
позову посилається на те, що з 1991 року
вона перебувала з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі, який був
розірваний 05.07.2000 року. Від шлюбу з
відповідачем має дитину, доньку -
ОСОБА_3. 14 листопада 2000 року вона вдруге
вийшла заміж та змінила прізвище на
«ОСОБА_5». Протягом чотирнадцяти років
її донька, ОСОБА_4, проживає з нею та її
чоловіком. Відповідач участі у
вихованні неповнолітньої дитини не
приймає, добровільно аліменти на
виплачує та не надає ніякої
матеріальної допомоги. У зв'язку з
побажаннями доньки розширити свій
світогляд, вона має намір тимчасово
виїжджати за межі України (до
Російської Федерації) разом з дитиною
для відпочинку та оздоровлення. Але
місцезнаходження її колишнього
чоловіка їй невідомо, внаслідок чого
вона не може отримати його згоду на
виїзд дитини за межі України.
З урахуванням уточнених позовних
вимог, позивачка просить суд надати
дозвіл на виїзд неповнолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, строком на три роки, тобто
до 03.10.2017 року за межі України до
Російської Федерації, без згоди її
батька, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13-14).
У судове засідання позивачка не
з'явилася, надала заяву, в якій просила
слухати справу у її відсутності,
позовні вимоги підтримує та просить їх
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час слухання справи
повідомлений належним чином,
повідомлень про причини неявки від
відповідача не надійшло, в зв'язку з чим
згідно ст. 224 ЦПК України суд на
підставі наявних у справі доказів
вважає можливим ухвалити заочне
рішення. Позивач надала письмову згоду
на ухвалення заочного рішення.

Проаналізувавши в сукупності зібрані в
справі докази, суд вважає, що заява
підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст.154 Сімейного Кодексу України,
батьки мають право звертатися до суду
за захистом прав та інтересів дитини як
законні представники без спеціальних
повноважень.

У судовому засіданні встановлено, що
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі, який було розірвано 05.07.2000 року,
що підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу (а.с.4).

Від цього шлюбу сторони мають
неповнолітню дитину - доньку, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5), вихованням та
освітою якої займається позивачка. В
теперішній час позивачка має намір
здійснити подорож разом із дитиною до
Російської Федерації.

Як вбачається з копії свідоцтва про
шлюб, 14.11.2000 року позивачка уклала шлюб
з ОСОБА_5 та змінила прізвище на
«ОСОБА_5» (а.с.7).

Частиною 2 статті 313 ЦК України
визначено, що фізична особа, яка не
досягла чотирнадцяти років, має право
пересуватися по території України лише
за згодою батьків (усиновлювачів),
опікунів та в їхньому супроводі або в
супроводі осіб, які уповноважені ними.

Частиною 3 статті 313 ЦК України
визначено, що фізична особа, яка
досягла шістнадцяти років, має право на
вільний самостійний виїзд за межі
України. Фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України
«Про порядок виїзду з України та в'їзду
в Україну громадян України» оформлення
проїзного документа дитини
провадиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або
законних представників батьків чи
дітей у разі потреби самостійного
виїзду неповнолітнього за кордон. За
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Відповідно до абз.2 пункту 4 Правил
перетинання державного кордону
громадянина України, затвердженого
Постановою КМУ від 27.01.1995 року №57 «Про
затвердження Правил перетинання
державного кордону громадянами
України», встановлено, що виїзд за межі
України громадян, які не досягли
16-річного віку, у супроводі одного з
батьків або у супроводі осіб, які
уповноважені одним із батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється за нотаріально
посвідченою згодою другого з батьків
із зазначенням держави прямування та
відповідного часового проміжку
перебування у цій державі, якщо другий
з батьків не перебуває у пункті
пропуску через державний кордон.

Правилами оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затверджених постановою КМУ від 31
березня 1995 р. №231 (із змінами) визначено
зокрема, що виїзд неповнолітніх
громадян України за межі території
України здійснюється за одним із таких
документів: паспорт громадянина
України для виїзду за кордон, виданий
дітям громадянам України згідно з цими
правилами; проїзний документ дитини,
виданий відповідно до Правил; паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон одного з батьків, у який,
відповідно до Правил, записано дитину,
яка прямує у його супроводі через
державний кордон.

Статтею 18 цих Правил передбачено, що
оформлення паспорта/проїзного
документа здійснюється на підставі
заяви батьків (законних представників
батьків чи дітей), а у разі, коли батьки
не перебувають у шлюбі між собою, - того
з них, з ким проживає дитина,
справжність підпису яких засвідчено
нотаріально. За наявності заперечень
одного з батьків документ може бути
оформлено на підставі рішення суду.

Таким чином, діючим законодавством не
встановлено обмеження щодо виїзду
неповнолітньої дитини за кордон, а лише
встановлено певний порядок її виїзду
за кордон за згодою батьків або дозволу
суду при відсутності згоди одного з
батьків.

Сімейне законодавство виходить із
принципу повної рівноправності обох
батьків, батька і матері у всіх правах і
обов'язках відносно своїх дітей.

Конвенцією про права дитини
(ратифікованої Постановою Верховної
Ради № 789 від 27.02.91р.) визначено, що в
усіх діях щодо дітей, незалежно від
того, здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини,
держави-учасниці забезпечують у
максимально можливій мірі виживання і
здоровий розвиток дитини.

У відповідності до вимог ст.ст. 7, 155
Сімейного кодексу України, дитина має
бути забезпечена можливістю
здійснення її прав, які встановленні
Конституцією України та Конвенцією про
права дитини, а батьківські права не
можуть здійснитися всупереч інтересам
дитини.

Судом встановлено, що виїзд
неповнолітньої дитини позивачки за
кордон України не суперечить інтересам
дитини, є доцільним з точки зору
виховання дитини, її розвитку та
відпочинку, та вважає доцільним
дозволити тимчасовий виїзд
неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за
межі України до Російської Федерації у
супроводі її матері, без згоди та
супроводу батька на період до
досягнення дитиною 16 років, тобто по
11.01.2016 року, задовольнивши позов
частково.

Керуючись ст.ст. 6, 10, 11, 58, 60, 212-215, 224-226 ЦПК
України, ст.ст.7, 154,155 СК України, Законом
України "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України", суд,
-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
надання дозволу на виїзд за межі
України громадянина, який не досяг
16-річного віку без згоди та супроводу
батька - задовольнити частково.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд
громадянки України ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м.Краматорська
Донецької області, яка не досягла
16-річного віку, за межі України до
Російської Федерації на строк по 11
січня 2016 року у супроводі її матері -
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки
м.Петропавловськ-Камчатський
Камчатської області без згоди та
супроводу її батька - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_7.

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
Краматорським міським судом за
письмовою заявою відповідача, яка може
бути подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається в Апеляційний суд Донецької
області через Краматорський міський
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення . Особи, які брали участь у
справі але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. Ю. Кравченко