Справа № 265/1203/14-ц
Провадження № 2/265/1003/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21 травня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т.С.,

при секретарі Хайтуловій Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Маріуполі
Донецької області цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

В С Т А Н О В И В:

20 лютого 2014 року позивач ПАТ КБ
«Приватбанк» в особі представника за
довіреністю Пархоменко М.О. звернулася
до Орджонікідзевського районного суду
міста Маріуполя Донецької області з
зазначеним позовом мотивуючи свої
вимоги тим, що 06.03.2006 року між ПАТ КБ
«Приватбанк» та відповідачем був
укладений кредитний договір №DNH4KP87910158,
відповідно до якого ОСОБА_2 отримав
кредит в розмірі 2184,00 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 25,08% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 06.09.2007 року. Згідно
Кредитного договору відповідач
зобов'язався повернути наданий кредит,
а також сплатити відсотки за
користування ним, а також інші витрати
згідно умов договору. Умови погашення
кредиту відповідачем належним чином не
виконувалися, внаслідок чого
утворилася заборгованість перед
позивачем, яка станом на 11.02.2014 року
становить 29743,85 грн. та складається з:
заборгованості за кредитом в розмірі
1725,42 грн., заборгованості по процентам
за користування кредитом у розмірі 8897,40
грн., заборгованість по комісії за
користування кредитом - 17228,7 грн., та
штрафів відповідно до пункту 5.3 Умов та
правил надання банківських послуг, а
саме фіксованої частини у розмірі 500
грн. та процентної складової штрафу в
розмірі 1392,56 грн. Посилаючись на діюче
законодавство просить стягнути з
відповідача суму заборгованості за
кредитним договором та судовий збір.

У відкрите судове засідання
представник позивача Пархоменко М.О.,
що діє на підставі довіреності, не
з'явилася, надала заяву з проханням
розглядати справу в її відсутність,
позовні вимоги підтримала, просила
позов задовольнити у повному обсязі.
Проти постановлення заочного рішення у
справі не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 у відкрите судове
засідання не з'явився за невідомих суду
причин, про час та місце слухання
справи повідомлявся своєчасно та
належним чином.

Зі згоди представника позивача, суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст.224
Цивільного процесуального кодексу
України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі
змінами та доповненнями) (далі за
текстом ЦПК України), згідно з якими у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який був належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
повідомлення про причини неявки, суд
може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів.

Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню за наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного
кодексу України (що діє з 01 січня 2004
року, зі змінами та доповненнями) (далі
за текстом ЦК України), кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу. Зокрема,
ч.1 ст.11 ЦПК України встановлено, що суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Зокрема, ч.3
та ч.4 ст.60 ЦПК України встановлено, що
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

06 березня 2006 року між сторонами
укладений кредитний договір №DNH4KP87910158,
відповідно до умов якого ОСОБА_2
отримав кредит в розмірі 2184,00 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 06.09.2007
року. Згідно Кредитного договору
відповідачка зобов'язалася повернути
наданий кредит, а також сплатити
відсотки за користування ним, а також
інші витрати згідно умов договору.

Умови погашення кредиту відповідачкою
ОСОБА_2 належним чином не виконувалися,
внаслідок чого утворилася
заборгованість, яка станом на 11.02.2014
року становить 29743, 85 грн. та відповідно
до розрахунку заборгованості
складається з:

- заборгованості за кредитом в
розмірі 1725,42 грн.,

- заборгованості по процентам за
користування кредитом у розмірі 8897,40
грн.,

- заборгованість по комісії за
користування кредитом - 17228,7 грн.

- штрафу (фіксована частина) у
розмірі 500,00 грн.,

- штрафу (процентна складова) у
розмірі 1392,56 грн.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.
Так, ст. 638 ЦК України встановлено, що
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. При цьому,
істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Частина 1 статті 509 ЦК України
передбачає, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно п.1 ч.1 ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 625 цього кодексу передбачено,
що боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Статтею 610 ЦК України встановлено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Відповідно до ч.1
ст.612 ЦК України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа зобов'язується надати грошові
кошти (кредит) позичальникові у розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець
має право на одержання від
позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором.

Таким чином, судом встановлено, що
ОСОБА_2 порушив умови Кредитного
договору, внаслідок чого у останньої
виникла заборгованість перед ПАТ КБ
«Приватбанк».

Разом з тим, суд вважає необхідним
відмовити ПАТ КБ «Приватбанк» в
частині позовних вимог щодо стягнення
з відповідачки фіксованої суми штрафу
за порушення виконання зобов'язання за
кредитним договором в розмірі 500 грн.,
оскільки визначення фіксованого
штрафу (неустойки), що закріплена у
кредитному договорі, не відповідає
поняттю неустойки, передбаченому в
цивільному законодавстві України,
тобто неустойкою не може бути
фіксована сума штрафу. Крім того,
виходячи з вимог позивача, за одне й те
саме порушення зобов'язання
передбачена подвійна відповідальність
одного виду, що суперечить вимогам ст. 61
Конституції України яка передбачає, що
ніхто не може бути двічі притягнений до
юридичної відповідальності одного
виду за одне й те саме правопорушення.

На підставі викладеного, суд вважає
необхідним стягнути з відповідача
ОСОБА_2 заборгованість за кредитним
договором від 06.03.2006 року станом на
11.02.2014 року, яка складається з:
заборгованості за кредитом в розмірі
1725,42 грн., заборгованості по процентам
за користування кредитом у розмірі 8897,40
грн., заборгованість по комісії за
користування кредитом - 17228,7 грн., та
штрафу (процентна складова) у розмірі
1392,56 грн., а всього 29243,85грн.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтвердженні судові
витрати, а у разі задоволення позову
частково - пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог. Як
встановлено ст.79 ЦПК України до судових
витрат належить судовий збір. Таким
чином, суд вважає, що з відповідачки
підлягає стягненню на користь позивача
пропорційно до задоволеної частини
позовних вимог судовий збір в розмірі
297,44 грн.

Керуючись ст. ст. 88, 213-215, 224-226 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН
НОМЕР_1), яка зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1, на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк», юридична адреса: 49094
місто Дніпропетровськ, вулиця
Набережна Перемоги, будинок №50, , рахунок №3111, МФО 305299,
заборгованість станом на 11.02.2014 року за
кредитним договором №DNH4KP87910158 від
06.03.2006 року в розмірі 29243 (двадцять
дев'ять тисяч двісті сорок три) грн. 85
коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк»,
юридична адреса: 49094 місто
Дніпропетровськ, вулиця Набережна
Перемоги, будинок №50, ,
рахунок №0001, МФО 305299, судовий збір
у розмірі 297 грн. 44 коп.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
Орджонікідзевським районним судом
міста Маріуполя Донецької області за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Позивачем рішення суду може бути
оскаржено шляхом подачі апеляційної
скарги до Апеляційного суду Донецької
області через Орджонікідзевський
районний суд міста Маріуполя Донецької
області протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя ______________________Т.С.Адамова