Справа № 161/8630/14-ц
Провадження № 4-с/161/93/14
У Х В А Л А

02 грудня 2014 року
м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області в складі:

головуючого судді
Ковтуненка В.В.,

при секретарі
Соколовій
К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну
справу за скаргою ОСОБА_1 на дії
заступника начальника відділу ДВС
Луцького РУЮ ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною
скаргою. В обґрунтування скарги
посилається на те, що в рамках
зведеного виконавчого провадження
№31844907 (за цивільними справами що
розглядалися Луцьким міськрайонним
судом), що перебуває у заступника
начальника ВДВС Луцького РУЮ ОСОБА_2,
останнім вчинено опис та арешт майна, а
саме житловий будинок загальною площею
235,8 кв. м., житловою площею 91,1 кв. м., що
знаходиться за адресою Луцький р-н, с.
Підгайці, вул. Надстирна, 103, який
належить на праві власності ОСОБА_1.
Вказаний будинок перебуває в заставі
за іпотечним договором, про що
державному виконавцю достовірно
відомо. Опис іпотечного майна прямо
суперечить чинному законодавству,
оскільки на виконанні немає
виконавчого документу про стягнення на
предмет іпотеки.

Вважає, що опис іпотечного майна прямо
суперечить чинному законодавству та
позиції Верховного Суду України,
оскільки на виконанні не має
виконавчого документу про стягнення на
предмет іпотеки.

За договором іпотеки між ВАТ
«Державний ощадний банк України» та
скаржником від 21 вересня 2007 року
будинок №103 по вул. Надстирна в с.
Підгайці Луцького району, а також
земельна ділянка площею 0,18 га, яка
розташована за цією ж адресою, є
предметом іпотеки та на них накладено
заборону на відчуження приватним
нотаріусом ОСОБА_3 Державний
виконавець не може самостійно зняти
заборону на відчуження майна накладену
нотаріусом та передати предмет іпотеки
для подальшої реалізації. Для цього
потрібно відповідне рішення суду,
якого на теперішній час немає.
Підстави, спосіб та особи до
компетенції яких віднесено право щодо
зняття заборони відчуження нерухомого
майна чітко визначені в ст. 74 ЗУ «Про
нотаріат» та ч. 5 глави 15 «Положення про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України» (Наказ Мінюсту №
296/5 від 22.02.2012р.). Правова позиція щодо
неможливості органами ДВС здійснення
стягнення на предмет іпотеки за
рішенням суду про стягнення
заборгованості відображена в
постанові Верховного суду України №
6-94цс11 від 15 лютого 2012 року та
роз’яснена в листі ВССУзРЦіКС від 15
травня 2012 року №648/0/4-12.

В силу приписів ст. 360-7 ЦПК України,
рішення Верховного суду, прийняте з
наслідками розгляду заяви про перегляд
судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов’язковим для
всіх суб’єктів владних повноважень,
які застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України. Просить суд :

-          визнати дії заступника
начальника ВДВС Луцького РУЮ ОСОБА_2,
щодо складання акту описку та арешту
нерухомого майна від 20 травня 2014 року,
яке є предметом іпотеки, незаконними;

-          скасувати акт опису й
арешту нерухомого майна (житлового
будинку, який знаходиться за адресою:
Луцький р-н, с. Підгайці, вул. Надстирна,
103) від 20 травня 2014 року.

17 липня 2014 року скаржником було подано
уточнену скаргу на дії державного
виконавця, яку додатково обґрунтовує
тим, що, станом на сьогоднішній день
заборгованість за кредитом,
забезпеченим іпотекою, становить 216 109,54
грн., термін якого закінчується 20.09.2017 р.
Крім того, фактично в рамках зведеного
виконавчого провадження, виконавчою
службою накладено арешт на все
нерухоме майно, в тому числі і на
земельну ділянку під будинком, що є
предметом іпотеки, а саме: постановами
від 22.07.2011, 19.10.2011, 05.04.2012 та 17.03.2014 р.

Враховуючи викладене вважає дії
державного виконавця неправомірними.

Просить суд :

-          визнати дії заступника
начальника ВДВС Луцького РУЮ ОСОБА_2,
щодо складання акту описку та арешту
нерухомого майна від 20 травня 2014 року,
яке є предметом іпотеки, незаконними;

-          скасувати акт опису й
арешту нерухомого майна (житлового
будинку, який знаходиться за адресою:
Луцький р-н, с. Підгайці, вул. Надстирна,
103) від 20 травня 2014 року.

-          зобов’язати заступника
начальника ВДВС Луцького РУЮ ОСОБА_2
скасувати постанови про арешти майна
боржника (ОСОБА_1) та оголошення
заборони на його відчуження від 22.07.2011
року, 19.10.2011 року, 05.04.2012 року та 17.03.2014
року в частині накладення арешту
нерухомого майна, що знаходиться за
адресою Луцький р-н, с. Підгайці, вул.
Надстирна, 103, а саме житловий будинок з
надвірними будівлями і спорудами, який
включає в себе житловий будинок,
матеріали стін, будівлі та споруди -
цегла, житловою площею - 91,8 кв. м.,
загальною площею - 235,8 кв.м.; б — сіни; Б-1
- сарай-гараж-літня кухня, б1 - погріб; б2 -
сарай прибудова; земельну ділянку
площею 0,18 га, цільове призначення для
будівництв та обслуговування
житлового будинку і господарських
будівель.

Скаржник та його представник в
судовому засіданні скаргу підтримали з
підстав в ній викладених Просили
скаргу задовольнити. В подальшому,
скаржник та його представник в судове
засідання не з’явилися, про дату, час і
місце судового розгляду справи
повідомлялися належним чином, про
причини своєї неявки не повідомили,
подали до суду спільну заяву про
розгляд справи у їх відсутності.

Заступник начальника відділу
державної виконавчої служби Луцького
районного управління юстиції ОСОБА_2 в
судовому засіданні скаргу не визнав,
просив відмовити в задоволенні скарги.
В подальшому в судове засідання не
з’явився, про дату, час і місце
судового розгляду справи повідомлявся
належним чином, про причини своєї
неявки не повідомив, подав до суду
заяву про розгляд справи у його
відсутності.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
матеріали скарги, суд приходить до
висновку, що скарга підлягає до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до 383 ЦПК сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Щодо позовної вимоги про визнання дій
щодо складання акту опису та арешту
нерухомого майна від 20 травня 2014 року,
яке є предметом іпотеки незаконними, то
вона підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 статті 63 Закону
України «Про виконавче провадження»
звернення стягнення на будинок,
квартиру, земельну ділянку, інше
нерухоме майно фізичної особи
проводиться у разі відсутності в
боржника достатніх коштів чи рухомого
майна. При цьому в першу чергу
звертається стягнення на окрему від
будинку земельну ділянку, інше
приміщення, що належать боржнику. В
останню чергу звертається стягнення
на житловий будинок чи квартиру, в
якому фактично проживає боржник.

Судом при розгляді справи встановлено,
що на виконанні в відділі ДВС Луцького
РУЮ перебуває зведене виконавче
провадження про стягнення з ОСОБА_1 на
користь декількох стягувачів
заборгованості.

Також судом встановлено, що 20 травня 2014
року державним виконавцем ВДВС
Луцького РУЮ ОСОБА_2, при примусовому
виконанні зведеного виконавчого
провадження № 31844907, було проведено
опис та арешт майна боржника ОСОБА_1, а
саме житлового будинку, що знаходиться
за адресою Луцький р-н, с. Підгайці, вул.
Надстирна, 103, Волинської області,
загальною площею - 235,8 кв.м., житловою
площею - 91,8 кв. м., що належить на праві
приватної власності ОСОБА_1 (а.с.4-5).

При цьому, державним виконавцем
звернуто стягнення на житловий
будинок, в якому фактично проживає
боржник. Однак, таке звернення
провадиться в останню чергу,
відповідно до положень ч. 1 статті 63
Закону України «Про виконавче
провадження», яким в своїй діяльності
керується державний виконавець. Із
досліджених в судовому засіданні
письмових документів не вбачається,
чому державний виконавець склав акт
опису та арешту нерухомого майна. А
тому за таких обставин, суд приходить
до висновку про визнання дій
державного виконавця Пироги С.С. щодо
складання акту опису та арешту
нерухомого майна від 20 травня 2014 року,
яке є предметом іпотеки незаконними.

Щодо вимоги скаржника про скасування
акту опису та арешту нерухомого майна
(житлового будинку, який знаходиться за
адресою: Луцький район, с. Підгайці, вул.
Надстирна, 103) від 20 травня 2014 року, то
вона підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Судом при розгляді скарги достовірно
встановлено, і це підтверджується
письмовими матеріалами скарги, що
оскаржуваний акт складений з грубим
порушенням вимог ч. 1 статті 63 Закону
України «Про виконавче провадження».
Так як державним виконавцем суду не
надано доказів на підтвердження того,
що ним вчинялися дії і достовірно
встановлено про відсутність в боржника
достатніх коштів чи рухомого майна
для погашення виниклої заборгованості.
Оскільки оскаржуваний акт складено
передчасно та неправомірно. А тому за
таких обставин суд приходить до
висновку про скасування акту опису та
арешту нерухомого майна (житлового
будинку, який знаходиться за адресою:
Луцький район, с. Підгайці, вул.
Надстирна, 103) від 20 травня 2014 року.

Щодо вимоги скаржника про
зобов’язання заступника начальника
ВДВС Луцького РУЮ ОСОБА_2 скасувати
постанови про арешти майна боржника
(ОСОБА_1) та оголошення заборони на його
відчуження від 22.07.2011 року, 19.10.2011 року,
05.04.2012 року та 17.03.2014 року в частині
накладення арешту нерухомого майна, що
знаходиться за адресою Луцький р-н, с.
Підгайці, вул. Надстирна, 103, а саме
житловий будинок з надвірними
будівлями і спорудами, який включає в
себе житловий будинок, матеріали стін,
будівлі та споруди - цегла, житловою
площею - 91,8 кв. м., загальною площею - 235,8
кв.м.; б — сіни; Б-1 - сарай-гараж-літня
кухня, б1 - погріб; б2 - сарай прибудова;
земельну ділянку площею 0,18 га, цільове
призначення для будівництв та
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель, то вона
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 статті 57
Закону України «Про виконавче
провадження» арешт на майно
боржника може накладатися державним
виконавцем шляхом: винесення постанови
про арешт коштів та інших цінностей
боржника, що знаходяться на рахунках і
вкладах чи на зберіганні у банках або
інших фінансових установах; винесення
постанови про арешт коштів, що
перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження; проведення опису майна
боржника і накладення на нього арешту.

Судом при розгляді справи встановлено,
що 22 липня 2011 року, головним державним
виконавцем ВДВС Луцького РУЮ ОСОБА_4,
при примусовому виконанні виконавчого
листа № 2-3003, виданого 06 червня 2011 року
про стягнення з ОСОБА_1 в користь ВАТ
«Державний ощадний банк України» 403 660,38
гривень боргу, виніс постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, якою
наклав арешт на рухоме та нерухоме
майно, транспортні засоби та
сільськогосподарську техніку, що
належить ОСОБА_1 в межах суми боргу (а.с.
34).

Також судом встановлено, що 19 жовтня 2011
року, головним державним виконавцем
ВДВС Луцького РУЮ ОСОБА_4, при
примусовому виконанні виконавчого
листа № 2-2240, виданого 31 березня 2011 року
про стягнення з ОСОБА_1 в користь ВАТ
«Державний ощадний банк України» 591 655,26
гривень боргу, виніс постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, якою
наклав арешт на рухоме та нерухоме
майно, транспортні засоби та
сільськогосподарську техніку, що
належить ОСОБА_1 в межах суми боргу (а.с.
33).

Також судом встановлено, що 05 квітня 2012
року старшим державним виконавцем ВДВС
Луцького РУЮ ОСОБА_5 при примусовому
виконанні виконавчого листа № 2-2248/2011,
виданого 08 квітня 2011 року про стягнення
з ОСОБА_1 в користь ПАТ «Державний
ощадний банк України» 1 709 677,19 гривень
боргу, виніс постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження, якою наклав арешт на
все рухоме та нерухоме майно,
транспортні засоби та
сільськогосподарську техніку, що
належить ОСОБА_1 в межах суми звернення
стягнення (а.с. 32).

Також судом встановлено, що 17 березня
2014 року, заступником начальника
Відділу ДВС Луцького РУЮ ОСОБА_2, при
примусовому виконанні виконавчого
листа № 161/14481/13-ц, виданого 13 січня 2014
року про стягнення з ОСОБА_1 в користь
ТзОВ «Агросфера» 253 618,11 гривень
заборгованості, виніс постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, якою
наклав арешт на все майно, що належить
ОСОБА_1 в межах суми боргу (а.с. 31).

Судом при розгляді скарги достовірно
встановлено і це підтверджується
письмовими матеріалами скарги, що
оскаржувані постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження складені з грубим
порушенням вимог ч. 1 статті 63 Закону
України «Про виконавче провадження».
Так як державним виконавцем суду не
надано доказів на підтвердження того,
що ним вчинялися дії і достовірно
встановлено про відсутність в боржника
достатніх коштів чи рухомого майна
для погашення виниклої заборгованості.
Оскільки оскаржувані постанови про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження в частині
накладення арешту нерухомого майна, що
знаходиться за адресою Луцький р-н, с.
Підгайці, вул. Надстирна, 103, а саме
житловий будинок з надвірними
будівлями і спорудами, який включає в
себе житловий будинок, матеріали стін,
будівлі та споруди - цегла, житловою
площею - 91,8 кв. м., загальною площею - 235,8
кв.м.; б — сіни; Б-1 - сарай-гараж-літня
кухня, б1 - погріб; б2 - сарай прибудова;
земельну ділянку площею 0,18 га, цільове
призначення для будівництв та
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель складено
передчасно та неправомірно. А тому за
таких обставин суд приходить до
висновку про скасування постанов про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження в частині
накладення арешту нерухомого майна, що
знаходиться за адресою Луцький р-н, с.
Підгайці, вул. Надстирна, 103, а саме
житловий будинок з надвірними
будівлями і спорудами, який включає в
себе житловий будинок, матеріали стін,
будівлі та споруди - цегла, житловою
площею - 91,8 кв. м., загальною площею - 235,8
кв.м.; б — сіни; Б-1 - сарай-гараж-літня
кухня, б1 - погріб; б2 - сарай прибудова;
земельну ділянку площею 0,18 га, цільове
призначення для будівництв та
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель.

При цьому не підлягає до задоволення
вимога скаржника про зобов’язати
заступника начальника ВДВС Луцького
РУЮ ОСОБА_2 скасувати оскаржувані
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, оскільки суд не наділений
повноваженнями давати вказівки
державному виконавцю та примушувати до
вчинення дій по виконавчому
провадженню.

Відповідно до ст. 388 ЦПК
України, судові витрати, пов'язані з
розглядом скарги, покладаються судом
на заявника, якщо було постановлено
рішення про відмову в задоволенні його
скарги, або на відділ державної
виконавчої служби, якщо було
постановлено ухвалу про задоволення
скарги заявника.

Судом при розгляді справи
встановлено, що скаржником при
зверненні до суду зі скаргою було
понесено та документально
підтверджено судові витрати по сплаті
судового збору в сумі 121,80 гривень (а.с.
1). А тому за таких обставин, суд
приходить до висновку про стягнення з
Відділу ДВС Луцького РУЮ на користь
скаржника понесених і документально
підтверджених судових витрат по сплаті
судового збору в сумі – 121,80 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 88, 154, 212 – 215, 383,
386, 387, 388 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного
виконавця – задовольнити частково.

Визнати протиправними дії заступника
начальника відділу державної
виконавчої служби Луцького районного
управління юстиції ОСОБА_2 щодо
складання акту опису та арешту
нерухомого майна від 20 травня 2014 року
боржника ОСОБА_1, а саме житлового
будинку, що знаходиться за адресою
Луцький р-н, с. Підгайці, вул. Надстирна,
103, Волинської області, загальною
площею - 235,8 кв.м., житловою площею - 91,8
кв. м., що належить на праві приватної
власності ОСОБА_1.

Скасувати акт опису та арешту
нерухомого майна від 20 травня 2014 року
боржника ОСОБА_1, а саме житлового
будинку, що знаходиться за адресою
Луцький р-н, с. Підгайці, вул. Надстирна,
103, Волинської області, загальною
площею - 235,8 кв.м., житловою площею - 91,8
кв. м., що належить на праві приватної
власності ОСОБА_1.

Скасувати постанови про арешт майна
боржника ОСОБА_6 та оголошення заборони
на його відчуження від 22 липня 2011 року,
19 жовтня 2011 року, 05 квітня 2012 року та 17
березня 2014 року в частині накладення
арешту на нерухоме майно, а саме:
житловий будинок з надвірними
будівлями і спорудами, що знаходиться
за адресою Луцький р-н, с. Підгайці, вул.
Надстирна, 103, Волинської області, який
включає в себе житловий будинок,
матеріали стін, будівлі та споруди -
цегла, житловою площею - 91,8 кв. м.,
загальною площею - 235,8 кв.м.; б — сіни; Б-1
- сарай-гараж-літня кухня, б1 - погріб; б2 -
сарай прибудова; земельну ділянку
площею 0,18 га, що знаходиться за адресою
Луцький р-н, с. Підгайці, Волинської
області, цільове призначення для
будівництв та обслуговування
житлового будинку і господарських
будівель.

Стягнути з відділу державної
виконавчої служби Луцького районного
управління юстиції МФО 803014, на користь ОСОБА_1 понесених і
документально підтверджених судових
витрат по сплаті судового збору в сумі
121,80 гривень.

В задоволенні решти скарги –
відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Волинської області через Луцький
міськрайонний суд Волинської області
шляхом подання апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. Уразі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п’яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя

В.В.
Ковтуненко