Онуфріївський районний суд
Кіровоградської області
Справа № 399/978/14
Провадження № 2/399/8/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2014 року Онуфріївський районний
суд Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді Лях М.М., за участі
секретаря судового засідання Гладкої
Т.М., представника позивачів ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в сел. Онуфріївка
цивільну справу за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про
визнання права власності та визначення
розміру частини у праві власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 звернулись до суду з позовом до
ОСОБА_7, в якому просили визнати за ними
право спільної сумісної власності у
рівних частках на наступне майно:
пінобетон у кількості 76,89 куб.м; цеглу у
кількості 2000 шт. (цілий) та 12500
(половинчастий); покриття для підлоги з
ПВХ у кількості 323,5 кв.м, брус, вагонку,
большебрус, дерево твердих порід,
пиломатеріал, дошку, рейку всього у
кількості 1195,43 куб.м; металовироби у
вигляді: кутника у кількості 360 м, труби
у кількості 484 м, квадрата у кількості
2100 м, арматури у кількості 5770 м, швелера
у кількості 144 м; черепиця у кількості
974, 5 кв.м; бітумний праймер у кількості 20
л, бітумна черепиця у кількості 8 уп.;
цемент у кількості 9 700 кг; цвяхи
покрівельні у кількості 5 уп.; фарба у
кількості 747 кг; плита ОСБ у кількості 752
штук; Сележ ультра у кількості 8 шт.;
бордюр у кількості 1957 шт., плитка у
кількості 1484 м.кв., відливи у кількості
83 шт., стовпи у кількості 255 шт., огорожу
берізка у кількості 300 шт.; шлакоблок у
кількості 1050 шт.; кабель у кількості 1907
м; утеплювач «UPSA» у кількості 33,6 кв.м;
шафа у кількості 2 шт.; ліжко у кількості
14 шт.; тумбочки у кількості 14 шт.; диван у
кількості 2 шт.; табурети у кількості 22
шт.; кухні у кількості 1 шт.; кухонний
куточок у кількості 1 шт.; журнальний
столик у кількості 1 шт.; мікрохвильова
піч «LG» у кількості 1 шт.; фен «ROWENTA» у
кількості 1 шт.; холодильник «SAMSUNG» у
кількості 1 шт.; комп'ютерні столи у
кількості 2 шт.; матраци у кількості 10
шт.; болгарка у кількості 2 шт.; стіл
обідній у кількості 1 шт.; фритюрниця
«TEFAL» у кількості 1 шт.; вентилятор у
кількості 2 шт.; газові балони у
кількості 4 шт.; граблі у кількості 2 шт.;
казан у кількості 2 шт.; насос «PEDROLLO» у
кількості 2 шт.; шланг у кількості 100 м;
трійники у кількості 4 шт.; лічильники у
кількості 2 шт.; газонокосарка у
кількості 1 шт.; ванна у кількості 1 шт.;
таз оцинкований у кількості 4 шт.;
барбекю у кількості 2 шт.; таз
пластмасовий у кількості 4 шт.; віник у
кількості 10 шт.; ключ газовий у
кількості 2 шт.; шланг для газу у
кількості 20 м; хомути у кількості 10 шт.;
мангал у кількості 3 шт.; комплект під
дерево у кількості 3 шт.; стіл у
кількості 1 шт.; верстат у кількості 1
шт.; рівень у кількості 1 шт.; правило у
кількості 1 шт.; шуруповерт у кількості 1
шт.; набір ключів у кількості 1 шт.;
металопластикові вікна;
електрогенератор у кількості 1 шт.;
відра у кількості 10 шт.; драбина у
кількості 1 шт.; водонагрівач «Gorenie» у
кількості 3 шт.: УЗО «РГ» у кількості 40
шт.; яйцеварка у кількості 1 шт.; ваги у
кількості 1 шт.; телевізор «AS 42 LCD» у
кількості 1 шт.; телевізор «Coodmons 42 LCD» у
кількості 1 шт.; душова кабіна у
кількості 2 шт.; сифон у кількості 5 шт.;
тюльпан у кількості 5 шт.; компакт у
кількості 2 шт.; умивальник у кількості 1
шт.; комбайн «LE PRESSE» у кількості 1 пгг.;
холодильники «ARC» у кількості 2 шт.;
система домашнього кінотеатру «PANASONIC»
у кількості 1 шт.; обігрівач «DELONGHI» у
кількості 4 шт.; набір (стіл та 2 стільця)
у кількості 2 компл.; гойдалка у
кількості 1 шт.; тумба з підставкою у
кількості 3 шт.; парашут «Корсар» у
кількості 1 шт.; казан на 18 л. у кількості
1 шт.; фігури: Дівчини у кількості 8 шт.;
Підставки у кількості 6 шт.; Атлант у
кількості 1 шт.; Криатида у кількості 1
шт.; Негр у кількості 3 шт.; Жаби у
кількості 5 шт.; Лев з кулею у кількості 2
шт.; Орел у кількості 2 шт.; Ангел зі
стрілою у кількості 1 шт.; Колона
плетена у кількості 3 шт.; Родина під
парасолькою у кількості 1 шт.; Діти під
парасолькою у кількості 1 шт.; Жебрачка
у кількості 3 шт.; Лисиця у кількості 1
шт.; Ропух у кількості 1 шг.; Гоблін у
кількості 1 шт.; Богиня родючості у
кількості 3 шт.; Задумлива у кількості 2
шт.; Дракон у кількості 1 шт.; Виноград у
кількості 2 шт.; Козак з пивом у
кількості 1 шт.; Ісус у кількості1 шт.;
Діва Марія у кількості1 шт.; Дівчина та
хлопчик у кількості 1 шт.; Комплект під
дерево у кількості 7 шт.; Кошик у
кількості 3 шт.; Стіл у кількості 3 шт.;
Табурети у кількості 12 шт.; Слон у
кількості 1 шт.; Грибок у кількості 3 шт.;
Пень лісовик у кількості 4 шт.; Слон -
підставка у кількості 2 шт.; Люцифер у
кількості 10 шт.; Ваза у кількості 40 шт.;
Ангел з факелом у кількості 1 шт.;
Мухомори у кількості 25 шт.; Лінивець у
кількості 3 шт.; Кріт з пивом у кількості
1 шт.; Фонтан Америка у кількості 2 шт.;
Годівниця у кількості 8 шт.; Бочка у
кількості 2 шт.; Лілії у кількості 5 шт.;
Дім на ніжках у кількості 1 шт.; Баба яга
у кількості 1 шт.; Сторожова вишка у
кількості 1 шт.; Рогачі у кількості 2 шт.;
Скалка у кількості 4 шт.; Праска стара у
кількості 5 шт.; Колесо у кількості 6 шт.;
Глечики у кількості 20 шт.; Ополоник у
кількості 1 шт.; Діти з виноградом у
кількості 1 шт.; Козак з варениками у
кількості 2 шт.; Козачка з котом у
кількості 2 шт.; Венера Мілоська у
кількості 1 шт.; Гном у кількості 4 шт.;
Пігулка під фонтан у кількості 3 шт.;
Сегменти у кількості 2 шт.; Лева на боці
у кількості 2 шт.; Вивіска «Ласкаво
Просимо» у кількості 1 шт.; Домовий у
кількості 1 шт.; Ярмо у кількості 1 шг.;
Келихи у кількості 12 шт.; Флюгер у
кількості 1 шт.; Цибуля та часник у
кількості 8 шт.; Кріт капітан у
кількості 1 шт.; Ротвейлер у кількості 1
шт.; Кабан лежить у кількості 1 шт.; Курка
у кількості 1 шт.; Кобра у кількості 2 шт.;
Повар у кількості 1 шт.; Фонтан «Леви» у
кількості 1 шт.; Басейн у кількості 1 шт.;
Пегас у кількості 1 шт.; Мангал у
кількості 3 шт.; Обладнання та матеріал
для встановлення фонтану у кількості 2
шт.

Після збільшення позовних вимог,
крім вищевказаного майна, просили
визнати також право власності на
наступне майно: будівлю сторожки, літ.
«Б», загальною площею 15,9 кв.м, будівлю
насосної станції, літ. «В», загальною
площею 66,5 кв.м, ШМБ насосна - літ. «Г»,
загальною площею 88,2 кв.м; інв. № 7063
Вагоно-домік (їдальня), залишковою
вартістю 1145 грн.; інв.№ 7949 Вагоно-домік
(гуртожиток), залишковою вартістю 1145
грн.; інв.№ 8669 Вагоно-домік пересувний,
залишковою вартістю 612 грн., інв.№ 8670
Вагоно-домік пересувний, залишковою
вартістю 612 грн.; інв.№ 8671 Вагоно-домік
пересувний, залишковою вартістю 612 грн.;
інв.№ 8672 Вагоно-домік пересувний,
залишковою вартістю 612 грн.; інв.№ 8673
Вагоно-домік пересувний, залишковою
вартістю 612 грн..; інв.№ 8674 Вагоно-домік
пересувний, залишковою вартістю 612 грн.;
інв.№ 8675 Вагоно-домік пересувний,
залишковою вартістю 612 грн.; інв.№ 8676
Вагоно-домік пересувний, залишковою
вартістю 612 грн.; інв.№ 8677 Вагоно-домік
пересувний, залишковою вартістю 612 грн.;
інв.№ 8678 Вагоно-домік пересувний,
залишковою вартістю 612 грн.; 3
пересувних Вагоно-домівки залишковою
вартістю 1145 грн. кожна; 7 пересувних
Вагоно-домівок залишковою вартістю 612
грн. кожен, які були придбані у 2007 році у
ОСОБА_9 та ОСОБА_12

Розмір часток у праві спільної
сумісної власності на вказане майно
просили визначити за позивачами у
рівних частина по 1/4 за кожним.

Крім того, просили стягнути з
відповідача ОСОБА_7 на їх користь
понесені ними судові витрати.

Свій позов мотивували тим, що у 2006 році
позивачі вирішили придбати земельну
ділянку біля річки, яку благоустроїти
та створити на ній приватну базу для
відпочинку їхньої родини. Документи на
базу відпочинку вирішили оформляти на
ОСОБА_7, яка є рідною донькою ОСОБА_4

Восени 2006 року, знайомий ОСОБА_3 ОСОБА_13
повідомив ОСОБА_3, а останній - ОСОБА_4.,
ОСОБА_6 та ОСОБА_5, що територія, яка їх
цікавить, є в с. Куцеволівка
Онуфріївського району Кіровоградської
області.

Тоді ж ОСОБА_13 повідомив, що земельну
ділянку, тобто базу відпочинку під
назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1», з забудовами
продає громадянин ОСОБА_12, який мешкає
за адресою: АДРЕСА_1.

Після цього, з метою ознайомлення з
місцезнаходженням турбази, що їх
цікавила, а також для попередніх
переговорів з ОСОБА_12, ОСОБА_3 виїхав на
турбазу. У ході бесіди між ними було
досягнуто згоди про купівлю-продаж
вказаної бази.

Крім цього, для того, щоб був вихід з
турбази на берег Дніпра, тоді ж ОСОБА_9
пропонував придбати належну йому
ділянку з спорудами колишньої насосної
станції. В той же час ними було прийнято
рішення про купівлю вказаної ділянки
зі спорудою насосної станції. Для цього
між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 було досягнуто
згоди про купівлю-продаж вказаної
ділянки з насосною станцією. Таким
чином, позивачі почали реалізацію
своїх намірів.

Так, 26 березня 2007 року, позивачі на
підставі Договору купівлі-продажу
будівель придбали за 23431 грн. у ОСОБА_9,
який мешкає в селищі Куцеволівка
Онуфріївського району Кіровоградської
області, будівлі, які знаходяться за
адресою: АДРЕСА_3, а саме:

- будівля сторожки, літ. «Б»,
загальною площею 15,9 кв.м;

- будівля насосної станції, літ.
«В», загальною площею 66,5 кв.м;

- ШМБ насосна - літ. «Г», загальною
площею 88,2 кв.м.

Вказаний договір згідно наданої
довіреності підписав ОСОБА_8 та
зареєстровано в реєстрі за № 973. При
цьому згідно вказаного договору
власником вказаного майна є ОСОБА_7

15 листопада 2007 року позивачі на
підставі Договору купівлі-продажу
серії ВКВ № 396844 придбали за 8140 грн. у
ОСОБА_12, який мешкає АДРЕСА_2 наступне
майно:

1. інв.№ 7063 Вагоно-домік (їдальня),
залишковою вартістю 1145 грн.;

2. інв.№ 7949 Вагоно-домік
(гуртожиток), залишковою вартістю 1145
грн.;

3. інв.№ 8669 Вагоно-домік
пересувний, залишковою вартістю 612 грн.;

4. інв. № 8670 Вагоно-домік пересувний,
залишковою вартістю 612 грн.;

5. інв. № 8671 Вагоно-домік пересувний,
залишковою вартістю 612 грн.;

6. інв. № 8672 Вагоно-домік пересувний,
залишковою вартістю 612 грн.;

7. інв. № 8673 Вагоно-домік пересувний,
залишковоювартістю 612 грн.;

8. інв. № 8674 Вагоно-домік пересувний,
залишковою вартістю 612 грн.;

9. інв. № 8675 Вагоно-домік
пересувний, залишковою вартістю 612 грн.;

10. інв. № 8676 Вагоно-домік
пересувний, залишковою вартістю 612 грн.;

11. інв. № 8677 Вагоно-домік пересувний,
залишковою вартістю 612 грн.;

12. інв. № 8678 Вагоно-домік пересувний,
залишковою вартістю 612 грн.;

Вказаний договір підписав ОСОБА_15, який
діяв на підставі довіреності, наданої
йому ОСОБА_7 Вказаний договір був
зареєстровано в реєстрі за № 4268.

Крім цього, для того, щоб була
відповідна людина, яка б слідкувала за
будівництвом, могла найняти
будівельників, охорону та інших
працівників для обслуговування
вказаної території та споруд,
оформлення різних договорів та
дозволів на будівництво, ОСОБА_3 в
якості розпорядника - директора
запропонував ОСОБА_15, який був
депутатом сільради, та який в
подальшому діяв на підставі
довіреності, наданої ОСОБА_7

Після того, як було придбано вказану
турбазу та насосну станцію з будівлями,
спорудами та майном, виникла
необхідність привести все до ладу.

У зв'язку з чим позивачі були вимушені
вкладати додаткові кошти.

Так, з боку ОСОБА_5. додатково було
вкладено 600 000 грн. З боку ОСОБА_3
додатково було вкладено 450 000 грн. З боку
ОСОБА_5 додатково було вкладено 800 000
грн. З боку ОСОБА_6 додатково було
вкладено 100 000 доларів США та 350 000
гривень.

З метою приведення бази відпочинку та
насосної станції з будівлями та
спорудами до ладу, їх благоустрою,
укріплення берегової лінії, будування
будівель позивачі впродовж 2007-2012 років
придбали майно та матеріальні
цінності, право власності на які
просили визнати за ними.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні
позов підтримав просив задовольнити та
пояснив, що будь-яких договорів між
ними та відповідачкою стосовно майна,
на яке вони просять суд визнати право
власності, не укладалось, вона їхня
дитина, на яку вони все оформили.
Туристичну базу купували вони і вона
їхня. ОСОБА_7 їхня дочка і вони оформили
майно на неї, щоб вона потім в
подальшому не вступала в спадщину.
Після того, як на території турбази
почали вчиняти крадіжки, він звертався
до міліції із заявою. Конфлікт з
відповідачкою в них виник через
неналежне ставлення до майна, яке
знаходилось на території турбази. Коли
вони приїхали, щоб забрати своє майно,
відповідачка звернулась із заявою до
міліції, співробітниками було складено
акт опису майна, яке позивачем ОСОБА_3
вивезено звідти, й передано йому на
зберігання. Крім того пояснив, що майно
вивозив двічі в березні місяці та
влітку 2013 року. Яке саме майно ним
вивезено не пам"ятає, але зазначив, що
воно знаходиться в актах опису
слідчого. Речі, які ним вивезені,
включені до майна, на яке позивачі
просять визнати право власності. Дуже
багато майна, яке знаходилось на
території турбази «ІНФОРМАЦІЯ_2»,
продано та пропито відповідачем та
ОСОБА_15 Будівельні матеріали ними
використовувались для будівництва
зрубу, сторожок, свинарника, під
тротуарну плитку та для будівництва
інших споруд, що там знаходяться.
Фігури, які завозились до турбази, ніде
не обліковувались, оскільки позивачі
їх завозили як до себе додому. Стосовно
купівлі-продажу вагондоміків та
водокачки пояснив, що покупця знаходив
він, кошти сплачував також він, а ОСОБА_7
була зазначена покупцем формально.

Позивач ОСОБА_4 в судовому засіданні
позов підтримала в повному обсязі та
просила задовольнити.

Представник позивачів ОСОБА_1 в
судовому засіданні позов своїх
довірителів підтримав та просив
задовольнити, оскільки вважає його
обґрунтованим, та пояснив, що
позивачами в період з 2007 по 2013 роки
було придбано й доставлено на турбазу
«ІНФОРМАЦІЯ_2» майно, зазначене в
позові. Зі сторони позивачів подано всі
докази, які підтверджують, що майно, яке
знаходиться на туристичній базі,
належить їм. Восени 2012 року між
сторонами по справі вник спір через
неналежний догляд за майном, яке їй не
належить, а належить позивачам на праві
спільної власності. Коли позивачі
спробували вивезти належні їм речі з
території турбази, відповідачка
звернулась із заявою до міліції. Для
запобігання повторення подібних
випадків зі сторони відповідачки та
збереження того, що залишилось там,
позивачі були змушені звернутись до
суду з вищевказаним позовом. Додав, що
хоча ОСОБА_7 й звертається до
правоохоронних органів із заявами про
викрадення майна, вона сама незаконно
продає його. Крім того зазначив, що на
час придбання даного майна відповідач
ОСОБА_7 ніде не працювала й фактично не
могла це все купити.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов
не визнав та просив в позові відмовити,
скільки позов є необгрунтованим, а
позовні вимоги є незаконними, тому не
підлягаєть задоволенню. Пояснив, що в
своїй позовній заяві позивачі
безапеляційно заявляють про те, що саме
вони придбали у гр. ОСОБА_9 за 23431 гри.
будівлі за адресою АДРЕСА_3 за
договором від 26.03.2007 р., а також вони ж
придбали за договором купівлі-продажу
від 15 листопада 2007 року у гр. ОСОБА_12 за
8140 грн. 12 (дванадцять) пересувних
будиночків.

В зазначених договорах купівлі-продажу
покупцем є ОСОБА_7, а не ОСОБА_3, ОСОБА_4.,
ОСОБА_16, ОСОБА_6 Позивачі про цей факт не
заперечують, але не зважаючи на це,
вважають, що саме вони є власниками
всього майна, яке знаходиться на
території бази відпочинку, яка
розташована за адресою АДРЕСА_3, і тому
ставлять вимогу про визнання саме за
ними право спільної сумісної власності
у рівних частках.

З переліку майна, яке позивачі просять
суд визнати їх спільною сумісною
власністю, вбачається, що це майно
відноситься до категорій будівельних
матеріалів, меблів, побутової техніки
та предметів декору.

В позовній заяві жодним чином не
визначено, яким чином відповідач
порушує права позивачів, і яке
відношення вона має до будматеріалів
та декору, які хочуть поділи в рівних
частках позивачі між собою. Позивачі не
зазначили в позовній заяві та не надали
до суду жодних доказів, що
підтверджують їх право власності на
майно, вказане в позовній заяві, а саме:
на підставі якої угоди з відповідачкою
вони передали їй це майно, яким
документом підтверджується передача
майна, який документ підтверджує, що
майно, зазначене в позові, знаходиться
у відповідачки.

Крім того, в позові не визначено, на яке
майно конкретно заявляє вимоги кожен з
позивачів. Згідно приписів цивільного
законодавства спільна сумісна
власність визнається тільки на майно,
яке неможливо виділити в натурі. Окрім
того, в позові вказана ціна майна на
момент придбання, а не на момент подачі
позову до суду. При цьому не враховано
фактор зносу та знецінення майна, яке
придбано ними в 2002-2009 роках.

Накладні, які позивачі додали до
позовної заяви нібито на підтвердження
своїх позовних вимог, фактично не є
належним доказом і нічого не
підтверджують. Належними доказами
виникнення права власності на майно в
даному випадку є договір про спільну
діяльність, платіжні документи, які
підтверджують оплату при купівлі майна
та акти приймання передачі майна
складені на підставі угоди про спільну
діяльність.

В позовній заяві позивачі не зазначили,
що вони вже вивезли самочинно фактично
все майно, на яке просять визнати право
власності, і яке знаходилось на
туристичній базі.

Крім того, представник відповідача
звернув увагу суду на тре, що позивачі
професійно займаються виробництвом
скульптур для саду та тротуарної
плитки в м. Дніпропетровську.
Будівельні матеріали та предмети
декору, вказані в позові,
використовувались позивачами для
ремонту приміщень з виготовленої ними
ж продукції, і при цьому останні
вимагають визнати на них право
власності.

Позивачі зазначили в позові майно, яке
було придбане ними в 2002-2009 p.p., не
вказавши при цьому, з яких причин ними
пропущено передбачений законом строк
позовної давності.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що в 2006 році
познайомився з ОСОБА_3 через ОСОБА_15
Оглянувши турбазу, вони домовились
заключити договір купівлі-продажу. В
нього купили, а він продав належне йому
майно, яке знаходилось на турбазі, а
саме вагон-доміки, столову,
електророзподільні щити та інше. Точну
кількість вано-доміків не пам"ятає,
домовились за 10, а інші були в поганому
стані. Частину майна домовились
оформити нотаріально на ОСОБА_7 Коли
посвідчували договори купівлі-продажу
в нотаріальній конторі, був він та
ОСОБА_15, оскільки в нього будо
доручення, видане ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_17 в суді пояснив, що ОСОБА_3
приїхав до села Куцеволівка в 2006 році,
пізніше захотів купити турбазу у
ОСОБА_12, самої процедури він не знає,
але пояснив, що до них в сільську раду
сторони звертались, щоб отримати
погодження на виготовлення документів
та дозволу на відкриття відпочинку.
Дозвіл Куцеволівської сільською радою
був виданий на ім"я ОСОБА_18 Також
пояснив, що знає, що все, що завозилось
на територію туристичної бази йшло
через руки ОСОБА_3, бо це була одна
сім»я. Після облаштування бази ОСОБА_7
та ОСОБА_15 жили на території турбази,
вели господарство. З того часу як між
сторонами почались сварки база стоїть
майже порожня, з її території
викрадається майно. Свідок пояснив, що
коли він останнього разу був біля
туристичної бази він бачив, що вона
знаходиться в занедбаному стані,
територія не охороняється, будиночки
повідчинені. Кім того пояснив, що
ОСОБА_3 для села Куцеволівка зробив
багато, зокрема окультурив
меморіальний знак переправи на Дніпрі.
Крім того пояснив, що про дольову
участь позивачів у спірному майні не
знає.

Свідок ОСОБА_9.в суді пояснив, що
протягом трьох років він зі сторонами
по справі не спілкується. Коли він
укладав договір на насосну станцію
гроші давав ОСОБА_3, а оформляли це на
ОСОБА_7, чому вони так робили він не
знає. Пояснив, що деякий час він
працював на території турбази, за
роботу з ним розраховувався ОСОБА_15, а
взагалі до турбази ніякого відношення
не має. Бачив неодноразово, що там
проводились роботи, працювали бригади
будівельників, розгружались матеріали.
На його думку кошти надавав ОСОБА_3 Як
йому пояснювали позивачі придбали
турбазу, щоб у доньки була робота. Також
пояснив, що не знає в якому стані на
даний час знаходиться туристична база
«ІНФОРМАЦІЯ_2», оскільки не був там
років чотири.

Суд, заслухавши пояснення позивачів,
представників сторін, свідків,
вивчивши матеріали справи, дослідивши
і оцінивши наявні у справі докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому їх
дослідженні, приходить до висновку, що
позовна заява не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
права разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого права. Способом захисту
права та інтересу є, зокрема, визнання
права.

Відповідно до ст. 177 ЦК України
об'єктами цивільних прав є речі, у тому
числі гроші та цінні папери, інше майно,
майнові права, результати робіт,
послуги, результати інтелектуальної,
творчої діяльності, інформація, а також
інші матеріальні і нематеріальні
блага.

Згідно зі ст. 179 ЦК України річчю є
предмет матеріального світу, щодо
якого можуть виникати цивільні права
та обов'язки.

Статтями 181 та182 ЦК України визначено,
що до нерухомих речей (нерухомості)
належать об"єкти, що розташовані на
земельній ділянці, а право власності та
інші речові права на нерухомі речі,
зокрема їх виникнення підлягають
державній реєстрації.

Відповідно до ст. 11 ЦК України
цивільні права та обов"язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов"язків є, зокрема, договори та інші
правочини.

За положеннями ст. ст. 321, 328 ЦК
України право власності набувається
на підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом. Право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні. Особа може
бути позбавлена права власності або
обмежена у його здійсненні лише у
випадках і в порядку, встановлених
законом.

Згідно зі ст. 657 ЦК України договір
купівлі-продажу нерухомого майна
укладається в письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Судом встановлено, що 26 березня 2007
року ОСОБА_9 передав у власність, а
ОСОБА_7 прийняла будівлі, що
знаходяться в АДРЕСА_3, і сплатила за
них обумовлену договором суму. Будівлі
складаються з: будівлі сторожки - літ
«Б», загальною площею 15,9 кв. м, будівля
насосної станції - літ. «В», загальною
площею 66,5 кв.м, ШМБ насосна - літ «Г»
загальною площею 88,9 кв.м. Договір
купівлі-продажу посвідчений
нотаріусом Онуфріївської державної
норатіальної контори Кіровоградської
області 26 березня 2006 року (а.с. 183).

Частиною ч. 4 ст. 334 ЦК України
передбачено, якщо договір про
відчуження майна підлягає державній
реєстрації, право власності у набувача
виникає з моменту такої реєстрації.

13 червня 2007 року між ОСОБА_12 та ОСОБА_15,
який діяв від імені ОСОБА_7, був
укладений попередній договір, яким
вони зобов"язались у майбутньому
укласти договір купівлі-продажу
вагоно-доміків пересувних (основний
договір) у нотаріальній формі на
умовах, визначених попереднім
договором. Договір купівлі-продажу
посвідчений нотаріусом Онуфріївської
державної норатіальної контори
Кіровоградської області 13 червня 2007
року (а.с. 184).

15 листопада 2007 року ОСОБА_12 передав у
власність, а ОСОБА_7 прийняла слідуюче
майно: 1). інв. № 7063 Вагоно-домік
(їдальня), залишковою вартістю 1145 грн.;
2). інв.№ 7949 Вагоно-домік (гуртожиток),
залишковою вартістю 1145 грн.; 3). інв.№ 8669
Вагоно-домік пересувний, залишковою
вартістю 612 грн.; 4). інв. № 8670
Вагоно-домік пересувний, залишковою
вартістю 612 грн.; 5). інв. № 8671
Вагоно-домік пересувний, залишковою
вартістю 612 грн.; 6). інв. № 8672
Вагоно-домік пересувний, залишковою
вартістю 612 грн.; 7). інв. № 8673
Вагоно-домік пересувний, залишковою
вартістю 612 грн.; 8). інв. № 8674
Вагоно-домік пересувний, залишковою
вартістю 612 грн.; 9). інв. № 8675
Вагоно-домік пересувний, залишковою
вартістю 612 грн.; 10). інв.№ 8676
Вагоно-домік пересувний, залишковою
вартістю 612 грн.; 11). інв. № 8677
Вагоно-домік пересувний, залишковою
вартістю 612 грн.; 12). інв. № 8678
Вагоно-домік пересувний, залишковою
вартістю 612 грн. Договір
купівлі-продажу посвідчений
нотаріусом Онуфріївської державної
норатіальної контори Кіровоградської
області 15 листопада 2007 року (а.с. 186).

22 січня 2008 року до договору
купівлі-продажу від 15 листопада 2014 року
було внесено доповнення такого змісту
«Вагоно-доміки в кількості 12 штук, які є
об"єктом договору, розташовані на
території Онуфріївського Держлісгоспу
Деріївського лісництва на земельній
ділянці розміром 0, 85 га» (а.с. 185).

Покази позивача ОСОБА_3 про те, що саме
він віддавав продавцям ОСОБА_9 та
ОСОБА_12 свої гроші за майно, вказане в
договорах від 26 березня 2007 року та 15
листопала 2007 року, самі по собі ще не
свідчать про те, що покупцем є він,
оскільки в даних договорах покупцем
зазначена ОСОБА_7, договори укладені в
письмовій формі та нотаріально
посвідчені, дійсність даних договорів
позивачам не ставиться під сумнів.

15 листопада 2007 року між ОСОБА_12 та
ОСОБА_3 укладено договір
купівлі-продажу, згідно якого ОСОБА_12
передав, а ОСОБА_3 прийняв і
зобов"язується сплатити на умовах
договору майно в т.ч. 10 пересувних
вагон-доміків в кількості 10 штук, яке
знадодиться в АДРЕСА_3. Враховуючи, що
продане майно є рухомим , нотаріальному
посвідченню за згодою сторін воно не
підлягає (а.с. 187).

Позивачами на підтвердження своїх
позовних вимог були надані накладні,
товарні чеки та квитанції, однак суд не
може взяти до уваги дані докази в
підтвердження того, що саме ними було
придбано спірне майно, оскільки саме
зазначення прізвища позивачів на
накладних та товарних чеках не є
доказом того, що позивачам це майно
належить. Крім того, на деяких з них
взагалі відсутнє прізвище покупця.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні
також пояснив, що будівельні матеріали,
на які позивачі просять визнати право
власності, були витрачені на побудову
споруд на території туристичної бази
«ІНФОРМАЦІЯ_2» та її облаштування.

На час розгляду справи будівельні
матеріали та обладнання, які на
переконання позивачів належали їм,
використані в процесі створення нового
майна.

У зв'язку з тим, що складові частини
речі (матеріали з яких створена річ) не
можуть бути відокремлені від речі без
втрати її призначення чи знецінення,
тому вони не є окремим об'єктом
цивільних прав (ст. 187 ЦК України), а
отже, визнання права власності на них
окремо від речі, яка створена з їх
використанням, є неможливим.

Суд погоджується з доводами
представника відповідача про те, що в
позовній заяві жодним чином не
визначено, яким чином відповідач
порушує права позивачів і яке
відношення вона має до будматеріалів
та декору, які хочуть поділити в рівних
частках позивачі між собою, а також те,
що позивачі не зазначили в позовній
заяві та не надали до суду жодних
доказів, що підтверджують їх право
власності на зазначене в позові майно,
а саме: на підставі якої угоди з
відповідачкою вони передали їй це
майно, яким документом підтверджується
передача майна, який документ
підтверджує, що майно, зазначене в
позові, знаходиться у відповідачки.

Суд приймає доводи представника
відповідача, про те, що в позові не
визначено, на яке майно конкретно
заявляє вимоги кожен з позивачів,
оскільки з приписів цивільного
законодавства спільна сумісна
власність визнається тільки на майно,
яке неможливо виділити в натурі.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. ч. 1, 4
ст. 60 ЦПК України кожна сторона
повинна довести допустимими та
належними доказами ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених законом, доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що у задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання
права власності та визначення розміру
частини у праві власності слід
відмовити, оскільки він не ґрунтується
на вимогах закону і не підтверджений
належними та допустимими доказами.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 15, 60, 88, 208-209, 212-215, 294, 296 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання права
власності та визначення розміру
частини у праві власності відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Кіровоградської області через
Онуфріївський районний суд
Кіровоградської області. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Повний текст рішення виготовлено 30.09.2014
року

Суддя
М.М.
Лях