Справа № 191/1849/14-ц
Провадження № 2/191/971/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 року
м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Бондаренко Г.В.

при секретарі - Борисовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Синельникове
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
08.11.2003 року вони уклали шлюб, який був
зареєстрований виконавчим комітетом
Сергіївської сільської ради
Путильського району Чернівецької
області, актовий запис № 13. Від шлюбу
сторони мають п'ятьох неповнолітніх
дітей: доньку ОСОБА_3 -ІНФОРМАЦІЯ_1,
доньку ОСОБА_4 -ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_5
-ІНФОРМАЦІЯ_3, доньку ОСОБА_6
-ІНФОРМАЦІЯ_4, та сина ОСОБА_7 -
ІНФОРМАЦІЯ_5. Позивач зазначила, що
основна причина розпаду сім'ї це те, що
на протязі тривалого часу відповідач
зловживає спиртними напоями, постійно
ображає і принижує позивача, знаходить
причини для сварки. Все це відбувається
на протязі п'яти років і в присутності
дітей, що негативно впливає на їх
здоров'я та виховання. Спору про
розподіл майна на теперішній час немає.
Просить розірвати шлюб між нею та
відповідачем.

01.12.2014 року у судовому засіданні
позивач свої вимоги підтримала та
пояснила, що подружні стосунки вони
припинили в вересні 2014р. В вересні
чоловік поїхав жити в Вольногорськ на
заробітки. Зараз вона мешкає у будинку
який взяла під виплату, раніше вони
проживали разом в іншому будинку, який
придбали сумісно під час шлюбу. Під час
примирення відповідач приходив до неї
у гості. Сімейні стосунки вони не
підтримують з вересня, матеріальної
допомоги відповідач спочатку іноді
надавав, а потім як поїхав припинив,
аліменти з відповідача не стягує.
Отримує на дітей 3200 грн., а також їй
допомагає її мати. Спільне
господарство не ведуть, подружні
стосунки не підтримують. Просить
розірвати шлюб з відповідачем. Вважає,
що примирення не можливо.

Відповідач у судовому засіданні
пояснив, що проти розірвання шлюбу він
заперечує. Він дійсно неправильно
робив, але хоче виправити ситуацію та
піклуватися про родину і дружину.
Готовий допомагати родині. Просить
надати йому ще один шанс. Зараз він з
сім'єю не проживає, оскільки в
Синельниківському районі не має роботи
і він поїхав на заробітки.

Суд вважає, що в задоволенні позовних
вимог необхідно відмовити за наступних
підстав.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
знаходяться в зареєстрованому шлюбі з
08 листопада 2003 року(а.с.3). Від сумісного
шлюбу сторони мають п'ятьох
неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3
-ІНФОРМАЦІЯ_1, доньку ОСОБА_4
-ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_5 -ІНФОРМАЦІЯ_3,
доньку ОСОБА_6 -ІНФОРМАЦІЯ_4, та сина
ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_5(а.с.4-8).

На підставі ч. 1 ст. 112 СК України суд
з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, бере до уваги наявність
малолітніх дітей та інші обставини
життя подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України
суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п.10 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
21.12.2007 року № 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» проголошена Конституцією
України охорона сім'ї державою
полягає, зокрема, в тому, що шлюб може
бути розірвано в судовому порядку лише
за умови, якщо встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечитиме інтересам одного з
них чи інтересам їх дітей. Із цією метою
суди повинні уникати формалізму при
вирішенні позовів про розірвання
шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
враховувати наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя,
забезпечувати участь у судовому
засіданні, як правило, обох сторін,
вживати заходів до примирення
подружжя.

Суд, вислухавши пояснення сторін
дійшов висновку, що подружні стосунки
між сторонами припинені тимчасово,
розлад та непорозуміння між сторонами
носять перехідний характер. Сторони
мають від шлюбу п'ятьох неповнолітніх
дітей, яки вимагають піклування та
участі в вихованні, як з боку матері,
так і з боку батька. Тому суд вважає, що
розірвання шлюбу суперечить інтересам
неповнолітніх дітей, які у цьому
випадку будуть позбавлені
батьківського піклування.

Суд приходить до висновку, що сім'я
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 може бути збережена і
підстави для розірвання шлюбу
відсутні , тому оскільки сторони
недавно припинили ведення спільного
господарства та подружні стосунки. Це
розлад носить тимчасовий характер у
зв'язку з тим, що відповідач виїхав на
заробітки до іншого населеного пункту.

У відповідності зі ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у праві.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Позивач не довела суду обставин, які
свідчили б про остаточне припинення
шлюбних відносин з відповідачем та
неможливість подальшого сумісного
проживання.

Таким чином, розглядаючи даний спір в
межах заявлених вимог, оцінюючи
здобуті по справі докази щодо їх
належності, допустимості,
достовірності, а також достатності та
взаємності зв'язку у сукупності, суд
дійшов до висновку, що подальше сумісне
життя та збереження сім'ї є можливим,
розірвання шлюбу суперечило б
інтересам подружжя, та дітей, у зв'язку
із чим вимоги позивача є
необґрунтованими, недоведеними та
безпідставними, а тому задоволенню не
підлягають.

На підставі викладеного та
керуючись п. 10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21.12.2007 року
№ 11 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», ст. ст. 110, 112
Сімейного кодексу України, ст. ст. 10-11,
59-60, 130, 174, 206, 209, 212, 214-215, 218
Цивільно-процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Синельниківський міськрайонний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами, які не
були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення
- протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: Г. В. Бондаренко