АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
Головуючий у 1 інстанції: Малинников
Доповідач: Шебуєва В.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді
Шебуєвої В.А.,

суддів
Крижанівської Г.В., Оніщука М.І.,

при секретарі
Троц В.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Тодерян
ВікторіїМихайлівни, яка діє на
підставі довіреності від імені та в
інтересах Київського
квартирно-експлуатаційного управління
Міністерства оборони України, на
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 03 листопада 2014 року в
справі за позовом Київського
квартирно-експлуатаційного управління
Міністерства оборони України до
ОСОБА_2, яка також діє в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
треті особи: Будинкоуправління № 12
Київського квартирно-експлуатаційного
управління Міністерства оборони
України, Служба у справах дітей
Шевченківської районної у м. Києві
державної адміністрації, про
виселення,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 03 листопада 2014 року
відмовлено в задоволенні позову
Київського квартирно-експлуатаційного
управління Міністерства оборони
України до ОСОБА_2, яка також діє в
інтересах неповнолітніх ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи:
Будинкоуправління № 12 Київського
квартирно-експлуатаційного управління
Міністерства оборони України, Служба у
справах дітей Шевченківської районної
у м. Києві державної адміністрації, про
виселення.

В апеляційній скарзі представник
Київського квартирно-експлуатаційного
управління Міністерства оборони
України просить вказане рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги Київського
квартирно-експлуатаційного управління
Міністерства оборони України
задовольнити в повному обсязі.
Посилається на те, що рішення суду
першої інстанції ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. Звертає увагу суду на те, що на
підставі рішення житлової комісії від
27 березня 2013 року ОСОБА_2 за її заявою на
сім'ю з трьох осіб було видано ордер на
зайняття кімнати НОМЕР_1 у квартирі
АДРЕСА_1. Дозвіл на зайняття кімнати
НОМЕР_2 у вказаній квартирі
відповідачці не надавався, а тому
ОСОБА_2 разом зі своїми малолітніми
дітьми підлягає виселенню з вказаної
кімнати на підставі ч. 3 ст. 116 ЖК
Української РСР. При цьому,
відповідачка не перебуває на
квартирному обліку, як така, що
потребує поліпшення житлових умов.
Кімната НОМЕР_2 у квартирі АДРЕСА_1
зарезервована на підставі рішення
заступника Міністра оборони України
для забезпечення житлом прапорщика
ОСОБА_6, яка проходить службу у Збройних
Силах України. Своїми діями ОСОБА_2
призводить до порушення законних права
та інтересів військовослужбовців.
Вважає, що судом було порушено вимоги п.
п. 2, 9, 10 Примірного положення про
гуртожитки, затвердженого Постановою
Ради Міністрів УРСР №208 від 03 червня 1986
року та ст. ст. 116, 127-129 ЖК Української
РСР.

В апеляційній інстанції представник
Київського квартирно-експлуатаційного
управління Міністерства оборони
України підтримав апеляційну скаргу та
просить її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 та
представник третьої особи Служби у
справах дітей Шевченківської районної
у м.Києві державної адміністрації
просять відхилити подану апеляційну
скаргу, а рішення суду залишити без
змін, посилаючись на його законність та
обґрунтованість.

В судове засідання представник
третьої особи Будинкоуправління № 12 не
з'явився, повідомлений про місце і час
розгляду справи, а тому судова колегія
дійшла висновку про можливість
слухання справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що згідно
розпорядження Шевченківської районної
у м.Києві державної адміністрації
будинок по АДРЕСА_1 використовується як
гуртожиток (а. с. 41-42).

З 03 жовтня 2006 року ОСОБА_2 працює у
Будинкоуправлінні №12 Київського
квартирно-експлуатаційного управління
Міністерства оборони України
двірником та на даний час знаходиться у
відпустці по догляду за дитиною (а. с. 40,
166-167).

На час працевлаштування на роботу до
Будинкоуправління №12 Київського
квартирно-експлуатаційного управління
Міністерства оборони України ОСОБА_2
була одружена з ОСОБА_7, мала
малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Станом на 2006 рік ОСОБА_2 була
зареєстрована за адресою АДРЕСА_2,
разом зі своєю матір'ю ОСОБА_8, братом
ОСОБА_9, та сестрою ОСОБА_10 (а. с. 32-34).

У 2006 році ОСОБА_2 звернулася із заявою
до начальника Будинкоуправління №12
Київського квартирно-експлуатаційного
управління Міністерства оборони
України з проханням надати їй на сім'ю з
трьох осіб кімнату для проживання на
період її роботи двірником.
Начальником Будинкоуправління № 12
ОСОБА_2 було надано в користування
кімнату НОМЕР_1 у квартирі АДРЕСА_1. 28
травня 2009 року між Будинкоуправлінням
№12 Київського
квартирно-експлуатаційного управління
Міністерства оборони України та ОСОБА_2
було укладено договір найму житла.

ІНФОРМАЦІЯ_5 у ОСОБА_2 народилася дочка
ОСОБА_4 (а. с. 33).

07 лютого 2013 року ОСОБА_2 була знята з
реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 32).

13 лютого 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
начальника Будинкоуправління №12
Київського квартирно-експлуатаційного
управління Міністерства оборони
України із заявою щодо вирішення
питання про надання їй ордеру на
житлове приміщення.

04 квітня 2013 року на підставі рішення
житлової комісії від 27 березня 2013 року
№4 ОСОБА_2, як працівнику
Будинкоуправління №12 Київського
квартирно-експлуатаційного управління
Міністерства оборони України, було
видано спеціальний ордер на жилу площу
в гуртожитку, а саме, кімнату НОМЕР_1 у
квартирі АДРЕСА_1 на сім'ю з трьох осіб
(вона, син ОСОБА_3, 2005 року народження та
дочка ОСОБА_4, 2012 року народження) (а. с.
35, 36).

17 липня 2013 року та 25 липня 2013 року
ОСОБА_2 звернулася до
Будинкоуправління №12 Київського
квартирно-експлуатаційного управління
Міністерства оборони України із заявою
про надання їй вільної кімнати НОМЕР_2 у
цій квартирі з тих підстав, що кімната
НОМЕР_1, де вона проживає з сім'єю за
своєю площею не відповідає нормам для
проживання (а. с. 26, 27).

Не отримавши дозволу, ОСОБА_2 разом
малолітніми дітьми самовільно зайняла
кімнату НОМЕР_3 квартирі АДРЕСА_1.

22 жовтня 2013 року Київське
квартирно-експлуатаційне управління
Міністерства оборони України
звернулося до суду з позовом, в якому
просило виселити ОСОБА_2, малолітніх
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 з кімнати НОМЕР_2
квартири АДРЕСА_1 без надання іншого
жилого приміщення на підставі ч. 3 ст. 116
ЖК Української РСР, п .44 Примірного
положення про гуртожитки.

Під час розгляду справи встановлено, що
ОСОБА_2 було змінено прізвище своїй
дочці ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 з «ОСОБА_4» на
«ОСОБА_4».

Оскільки ІНФОРМАЦІЯ_6 у ОСОБА_2
народилася третя дитина - ОСОБА_5,
представник Київського
квартирно-експлуатаційного
управління Міністерства оборони
України уточнив позовні вимоги і
просив разом з ОСОБА_2, малолітніми
ОСОБА_3, ОСОБА_4 виселити і малолітню
ОСОБА_5

Суд першої інстанції дійшов висновку
про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог Київського
квартирно-експлуатаційного управління
Міністерства оборони України. За
висновком суду розміщення ОСОБА_2 разом
з трьома дітьми у кімнаті НОМЕР_1 у
квартирі АДРЕСА_1, площею 13,10 кв.м.
призводить до порушення прав дітей,
санітарно-гігієнічних та побутових
умов їх утримання та спричиняє шкоду їх
фізичному та розумовому розвитку.

Колегія суддів не може погодитися з
такими висновками суду першої
інстанції та вважає, що судом було
неправильно застосовано положення
норм матеріального права.

Відповідно до положень ст. 127 ЖК
Української РСР, п. 2 Примірного
положення про гуртожитки,
затвердженого Постановою Ради
Міністрів УРСР №208 від 03 червня 1986 року,
для проживання робітників, службовців,
студентів, учнів, а також інших
громадян у період роботи або навчання
можуть використовуватись гуртожитки.

Статтями 128, 129 ЖК Української РСР
визначено, що жила площа в гуртожитку
надається за спільним рішенням
адміністрації підприємства, установи,
організації чи органу кооперативної
або іншої громадської організації та
відповідного профспілкового комітету
і комітету комсомолу. На підставі
рішення про надання жилої площі в
гуртожитку адміністрації
підприємства, установи, організації
видає громадянинові спеціальний ордер,
який є єдиною підставою для вселення на
надану жилу площу. Аналогічні
положення також містяться в п. п. 9, 10
Примірного положення про гуртожитки.

Пунктом 44 Примірного положення про
гуртожитки громадян, які самоправно
зайняли жилу площу в гуртожитку,
виселяють без надання їм іншого жилого
приміщення.

Відповідно до ч.3 ст. 116 ЖК Української
РСР осіб, які самоправно зайняли жиле
приміщення, виселяють без надання їм
іншого жилого приміщення.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2 кімнату НОМЕР_2 в квартирі
АДРЕСА_1 ОСОБА_2 зайняла самовільно. На
квартирному обліку, як потребуюча
поліпшення житлових умов ОСОБА_2 не
перебуває.

Відтак, позовні вимоги про виселення
ОСОБА_2 разом з малолітніми ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 з кімнати НОМЕР_2 в
квартирі АДРЕСА_1 без надання іншого
жилого приміщення є законними та
обґрунтованими. Суд першої інстанції
безпідставно відмовив у їх
задоволенні.

Забезпечення житлом осіб, які
потребують поліпшення житлових умов,
можливе лише у передбачений діючим
законодавством спосіб, пов'язане з
відповідним обліком та черговістю
надання жилих приміщень (ст.ст. 36-43 ЖК
України).

Враховуючи вищевикладене, рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 03 листопада 2014 року підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про задоволення позову Київського
квартирно-експлуатаційного управління
Міністерства оборони України.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2
на користь Київського
квартирно-експлуатаційного управління
Міністерства оборони України 114 грн. 71
коп. судового збору.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК
України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Тодерян Вікторії
Михайлівни, яка діє на підставі
довіреності від імені та в інтересах
Київського квартирно-експлуатаційного
управління Міністерства оборони
України, задовольнити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 03 листопада 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Київського
квартирно-експлуатаційного управління
Міністерства оборони України до
ОСОБА_2, в інтересах неповнолітніх
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи:
Будинкоуправління № 12 Київського
квартирно-експлуатаційного управління
Міністерства оборони України, Служба у
справах дітей Шевченківської районної
у м.Києві державної адміністрації, про
виселення задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 разом малолітніми
дітьми ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, з
кімнати НОМЕР_2 квартири АДРЕСА_1 без
надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Київського квартирно-експлуатаційного
управління Міністерства оборони
України 114 грн. 71 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з часу
проголошення та може бути оскаржено
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді