РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ
________________________________________________________________________
_____________________________________________________
Справа № 327/268/14-ц
Провадження № 2/327/87/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.09.2014 року

смт.Розівка

Розівський районний суд Запорізької
області у складі:

головуючого судді
Кущ Т.М.,

при секретарі судового засідання
Перишкіній Г.В.,

за відсутності осіб, які повинні брати
участь у справі,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Розівського районного
суду Запорізької області цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, яка діє в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_3, до
територіальної громади в особі
Розівської селищної ради Розівського
району Запорізької області (далі -
Розівська селищна рада) про визнання
права власності на частку земельної
ділянки в порядку спадкування за
законом, третя особа без самостійних
вимог - Розівська районна державна
нотаріальна контора Запорізької
області (далі - нотаріальна контора), -

В С Т А Н О В И В :

01 вересня 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка
діє в інтересах неповнолітнього
ОСОБА_3, звернулись до суду із
вищезазначеним позовом, в якому
вказали, що 02 березня 2009 року їх
двоюрідному дідові ОСОБА_4 державним
нотаріусом Розівської районної
державної нотаріальної контори
Запорізької області (далі - державний
нотаріус) було видано свідоцтво про
право на спадщину за законом, за яким
останній є спадкоємцем майна після
смерті своєї матері ОСОБА_5. Спадкове
майно, на яке було видане вказане
свідоцтво, складалось із 1/2 частки
земельної ділянки площею 6,43 гектара
(далі - га), кадастровий номер
:03:001:0020, розташованої на території
Розівської селищної ради та
призначеної для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка належала померлій ОСОБА_5 на
підставі державного акту на право
приватної власності на землю серії І-ЗП
№032527. ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер
двоюрідний дід позивачів - ОСОБА_4,
після смерті якого залишилося спадкове
майно, зокрема, 1/2 частки вищевказаної
земельної ділянки. Позивачі у
встановленому законом порядку
звернулись до нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини, яка відкрилася
після смерті двоюрідного діда ОСОБА_4,
але державний нотаріус відмовив у
вчиненні нотаріальної дії, а саме у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на вказану частку земельної
ділянки, посилаючись на відсутність
правовстановлюючого документа на ім'я
спадкодавця, оскільки за життя ОСОБА_4
замовив технічну документацію зі
складання державного акту на право
приватної власності на частку
земельної ділянки, успадковану після
померлої матері ОСОБА_5, однак отримати
правовстановлюючий документ не встиг.
Посилаючись на викладене, позивачі
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 прохають суд визнати
за кожним з них окремо право власності
на 1/4 частку спірної земельної ділянки
в порядку спадкування за законом.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у письмових
заявах, поданих до суду, вказали про те,
що вони підтримують позов та прохають
задовольнити заявлені вимоги по тих
підставах, які були викладені в
позовній заяві (а.с.44,46).

Позицію неповнолітнього позивача
ОСОБА_3 підтримала його законний
представник ОСОБА_2, яка надала судові
відповідну письмову заяву (а.с.48).

Відповідач - Розівська селищна рада
позов визнала, фактичні обставини у
справі повноважний представник
відповідача Плішко А.П. не оспорював,
про що судові була надана відповідна
письмова заява (а.с.41,59).

Представник третьої особи без
самостійних вимог - завідувач
нотаріальної контори Мацків Т.М. в
поданій до суду письмовій заяві не
заперечувала проти позову, погодившись
із доводами, наведеними у ньому (а.с.60).

Сторони, третя особа та їх представники
в судове засідання не з'явилися, хоча
про час і місце його проведення
повідомлялися належним чином (а.с.54-58),
до суду подали заяви з проханням
слухати справу без їх участі
(а.с.44,46,48,59,60).

Виходячи з наведеного, а також
положень ч.2 ст.158, ст.169 Цивільного
процесуального кодексу України (далі -
ЦПК України), суд вважає, що рішення у
справі можливо постановити при
проведенні судового засідання за
відсутності сторін, третьої особи та їх
представників.

У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК
України фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось
через неявку у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Суд, з'ясувавши позиції сторін у справі,
дослідивши наявні в матеріалах справи
дані та докази, надавши їм належну
оцінку, вважає, що позов підлягає
задоволенню.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України
встановлено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Судом встановлені наступні обставини
у справі та відповідні їм
правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народились
ІНФОРМАЦІЯ_2 року та ІНФОРМАЦІЯ_3 року
відповідно в смт. Розівка Розівського
району Запорізької області. Батьком
позивачів є ОСОБА_8, їх рідним дідом є
ОСОБА_9, а двоюрідним дідом - ОСОБА_4
(а.с.7,13,15,17,20).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року в смт Розівка
Розівського району Запорізької
області у віці 81 рік померла ОСОБА_5
(а.с.5).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася
спадщина на земельну ділянку площею 6,43
га, кадастровий номер :03:001:0020,
розташовану на території Розівської
селищної ради та призначену для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка належала померлій на підставі
державного акту на право приватної
власності на землю серії І-ЗП №032527,
виданого Розівською селищною радою 09
вересня 1999 року та зареєстрованого в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за №572
(а.с.6).

Відповідно до свідоцтв про право на
спадщину за законом, виданих державним
нотаріусом 02 березня 2010 року та 01
листопада 2010 року, реєстрові №№ 295,1898
та 1896, вказану вище земельну ділянку
успадкували: син спадкодавця - ОСОБА_4
(1/2 частку), її внук - ОСОБА_10 (1/4 частку),
батько якого, ОСОБА_9, помер
ІНФОРМАЦІЯ_5 року, а також правнуки -
ОСОБА_1 та ОСОБА_9 (по 1/8 частці кожен),
батько та дід яких, ОСОБА_8 та ОСОБА_9
відповідно, померли ІНФОРМАЦІЯ_6 року
та ІНФОРМАЦІЯ_5 року відповідно
(а.с.14,16,19,22).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року в смт Розівка
Розівського району Запорізької
області у віці 67 років помер ОСОБА_4
(а.с.11).

Згідно інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру та листа завідувача
нотаріальної контори встановлено, що
після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_4 Розівською державною
нотаріальною конторою Запорізької
області 25 червня 2013 року заведена
спадкова справа №57/2013 за номером у
спадковому реєстрі 54651865 за заявою
спадкоємців п'ятої черги ОСОБА_1 та
ОСОБА_3, що діє за згодою матері ОСОБА_2,
які прийняли спадщину відповідно до ч.4
ст.1268 Цивільного кодексу України (далі -
ЦК України) як неповнолітні спадкоємці
на час відкриття спадщини. У матеріалах
спадкової справи інформація щодо
усунення спадкоємців від права на
спадкування відсутня. Заяви від
спадкоємців попередніх черг та інших
осіб про прийняття спадщини або
відмову від спадщини до нотаріальної
контори не надходили (а.с.61,62).

Постановою державного нотаріуса від 02
вересня 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3, що діє
за згодою матері ОСОБА_2, відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на 1/2 частку земельної
ділянки, призначеної для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, розташованої на території
Розівської селищної ради, яка
залишилась після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4. Державний
нотаріус роз'яснив, що заявники можуть
отримати свідоцтво про право на
спадщину на частку вищевказаної
земельної ділянки лише за умови
надання правовстановлюючих документів
на зазначену земельну ділянку на ім'я
спадкодавця (а.с.25).

Згідно статті 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Абзацом 2 частини 2 статті 373 ЦК України
визначено, що право власності на землю
(земельну ділянку) набувається і
здійснюється відповідно до закону.

За правилами частини 1 ст.125, ст.126
Земельного кодексу України (далі - ЗК
України) право власності та право
постійного користування на земельну
ділянку виникає після одержання її
власником або користувачем документу,
що посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до
складу спадщини входять всі права та
обов'язки, що належали на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Статтею 1299 ЦК України передбачено, якщо
у складі спадщини, яку прийняв
спадкоємець є нерухоме майно,
спадкоємець зобов'язаний
зареєструвати право на спадщину в
органах, які здійснюють державну
реєстрацію нерухомого майна (стаття 182
цього Кодексу). Право власності на
нерухоме майно виникає у спадкодавця з
моменту державної реєстрації цього
майна.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4, який є двоюрідним дідом
позивачів, не оформив в установленому
законом порядку своє право на спадщину
після смерті своєї матері ОСОБА_5,
оскільки не здійснив державної
реєстрації цього права, хоча мав намір
це зробити (а.с.8-10).

Як встановлено з матеріалів справи,
батько позивачів ОСОБА_8 та дід
позивачів ОСОБА_9 померли ІНФОРМАЦІЯ_6
року та ІНФОРМАЦІЯ_5 року відповідно
(а.с.14,16).

Згідно ч.1 ст.1265 ЦК України у п'яту чергу
право на спадкування за законом мають
інші родичі спадкодавця до шостого
ступеня споріднення включно, причому
родичі ближчого ступеня споріднення
усувають від права спадкування родичів
подальшого ступеня споріднення, а
відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України
частки у спадщині кожного із
спадкоємців є рівними.

Разом з тим, суд враховує те, що
свідоцтво про право на спадщину - це
процесуальний нотаріальний документ,
який посвідчує перехід права власності
на майно спадкодавця до спадкоємців.

Зволікання з виконанням зобов'язань,
передбачених ч.1 ст.1297, ч.1 ст.1299 ЦК
України, щодо оформлення права на
спадщину, в складі якої є нерухоме
майно, або їх невиконання не позбавляє
спадкоємця права на спадщину. Саме до
цього зводяться роз'яснення, надані
Пленумом Верховного Суду України в
пункті 27 постанови від 30 травня 2008 року
№7 "Про практику у справах про
спадкування".

Встановлені обставини у справі сторони
визнали, їх не оспорювали, а тому згідно
з ч.1 ст.61 ЦПК України ці обставини не
підлягають доказуванню.

Згідно п.5 ч.1 ст.19 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від 01
липня 2004 року №1952-ІV державна
реєстрація прав проводиться, зокрема,
на підставі рішень судів, що набрали
законної сили.

Беручи до уваги те, що у ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 виникли труднощі із оформленням
в установленому законом порядку свого
права на спадщину за законом після
смерті ОСОБА_4, суд прийшов до висновку
про наявність підстав для задоволення
позову.

Визнання відповідачем пред'явленого до
нього позову не суперечить закону, не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб.

Питання про розподіл судових витрат
позивачами не порушувалось.

Керуючись стст.182,373,1216,1218,1265,1267,1297,1299 ЦК
України, стст.125,126 ЗК України, стст.10, 11,
60, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка діє в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та ОСОБА_3, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року, в порядку
спадкування за законом право власності
в рівних частках (по 1/4 (одній четвертій)
частці за кожним) на спадкове майно - 1/2
(одну другу) частку земельної ділянки,
загальною площею 6,43 (шість цілих сорок
три сотих) га, кадастровий номер
:03:001:0020, розташовану на території
Розівської селищної ради Розівського
району Запорізької області і
призначену для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що залишилась після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4.

Рішення суду відповідно до частини 1
статті 223 ЦПК України набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції - Розівський районний
суд Запорізької області шляхом подання
в 10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
10-денного строку з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя: Т.М.
Кущ