Справа №2- 5361/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року Солом'янський районний
суд м. Києва

у складі : головуючого судді Оксюти
Т.Г.

при секретарі: Горупа
В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Києві справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа КП «Житло - Сервіс» про
відшкодування збитків завданих
залиттям, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись з позовом до
відповідача у якому, згідно уточнених
позовних вимог, просили стягнути з
відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду в сумі 22185,00 грн., 700,00
грн. оплати за обстеження і визначення
шкоди, 56,40 грн. витрат на оплату
телеграми та 13000,00 грн. моральної шкоди.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в
сумі 22185,00 грн., 400,00 грн. оплати за
обстеження і визначення шкоди та 13000,00
грн. моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовують тим, що вони
є власниками квартири АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_3 проживає у квартирі
поверхом вище.

Позивачі з 28.08.2013 року по 09.09.2013 року
перебували за межами України та 03.09.2013
року, у їх відсутність, сталося залиття
належної квартири з винити відповідача
ОСОБА_3

Причиною залиття квартири позивачів,
згідно акту обстеження від 24.12.2013 року
відділення №1 КП «Житло-сервіс» є
одноразове залиття з вище розташованої
квартири №118, власником якої є
відповідач.

Для встановлення пошкоджень квартири
позивачів, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись
до Центру експертної оцінки майна,
згідно висновку якого розмір завданої
матеріальної шкоди, внаслідок залиття
квартири становить 45526,40 грн.

За проведення вказаного дослідження
позивачами також понесені витрати на
загальну суму 1100,00 грн.

Крім того, внаслідок залиття квартири,
позивачам була завдана і моральна
шкода, яку вони оцінюють в сумі 26000,00
грн.

На підставі вищевикладеного просили
позов задовольнити.

Позивачі та їх представник у судовому
засіданні позовні вимоги підтримали у
повному обсязі та просили їх
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечував посилаючись на те, що
будь-яких доказів, що залиття сталося
внаслідок протиправних дій
відповідача не надано, так само як і не
надано обґрунтованого розрахунку
завдання матеріальної шкоди.

На підставі викладеного просив у
задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала у
повному обсязі.

Вислухавши думку позивачів та їх
представника, представників
відповідача та третьої особи,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про відмову в
задоволенні позову, виходячи з
наступного.

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1
та ОСОБА_2 є власниками квартири
АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_3 є власником квартири
АДРЕСА_2, яка знаходиться поверхом вище
ніж квартира позивачів.

03.09.2013 року у квартирі позивачів
АДРЕСА_1 сталося залиття.

Як пояснили в судовому засіданні
позивачі, залиття сталося з
вищерозташованої квартири №118,
власником якої є відповідач ОСОБА_3, про
що комісією в складі представників
Комунального підприємства
«Житло-Сервіс» було складено акт.

Однак, у зв'язку з тим, що акт не в повній
мірі відповідав вимогам чинного
законодавства, 24.12.2013 року
представниками балансоутримувача
будинку було складено повторний акт та
надано письмову відповідь про
підтвердження факту залиття квартири
позивача.

Для встановлення пошкоджень, внаслідок
залиття у квартирі АДРЕСА_1 позивачі
звернулись до «Центру експертної
оцінки майна, та згідно висновку якого
від 08.09.2014 року матеріальна шкода за
поточними цінами завдана внаслідок
залиття квартири становить 44370,00 грн.

За проведення вказаного дослідження
позивачами сплачено 1100,00 грн.

Позивачі просили стягнути з
відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду в сумі 22185,00 грн., 700,00
грн. оплати за обстеження і визначення
шкоди, 56,40 грн. Та на користь ОСОБА_2
матеріальну шкоду в сумі 22185,00 грн., 400,00
грн. оплати за обстеження і визначення
шкоди.

Однак, суд не погоджується з такими
твердженнями позивачів з огляду на
наступне.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1
звертався до ОСОБА_3, третя особа: КП
«Житло-Сервіс» з позовом про
відшкодування збитків, завданих
залиттям квартири та моральної шкоди.

Справа розглядалася Солом'янським
районним судом м. Києва та їй було
присвоєно номер 760/23840/13-ц.

Як пояснив в судовому засіданні
представник відповідача, після допиту
в якості свідків у справі №760/23840/13-ц
працівників КП «Житло-Сервіс», які
складали акт про залиття від 23.09.2013 року
позивач залишив позовну заяву без
розгляду, адже зрозумів, що акт
складний з порушеннями законодавства,
підписаний особами, які не проводили
обстеження квартир.

Встановлено, що після цього
працівниками КП «Житло-Сервіс» було
складено новий акт про залиття від
24.12.2013 року, в якому зазначені інші
причини залиття.

Слід зазначити, що акт про залиття від
24.12.2013 року складений комісією
працівників відділення №1 КП
«Житло-Сервіс» є неналежним доказом і
не може бути прийнятим судом до уваги
як доказ вини відповідача, оскільки він
складався формально через 3 місяці і 20
днів після події, про яку йде мова, з
встановленням інших причин залиття ніж
у акті від 23.09.2013 року з метою уникнення
відповідальності посадових осіб КП
«Житло-Сервіс».

Позивачі в обґрунтування розміру своїх
позовних вимог, посилаються на звіт
№135/14 оцінки збитків, завданих власнику
квартири внаслідок залиття від 08.09.2014
року.

Відповідно до вказаного звіту вартість
майнової шкоди, завданої ОСОБА_1 в
результаті залиття 03.09.2013 року його
квартири АДРЕСА_1 становить 44370,00 грн.

Проте, слід звернути увагу на те, що при
складанні звіту, на який посилаються
позивачі використовувався акт про
залиття від 23.09.2013 року, відповідно до
якого встановлено, що залиття
відбулося «у зв'язку з
несанкціонованим втручанням власників
вище розташованої квартири №118 в
систему ГВП», внаслідок чого була
залита квартира №115, а саме вітальня,
ванна, а в позові позивачі посилаються
на акт від 24.12.2013 року

З метою з'ясування обставин, за яких
було складено акти про залиття від
23.09.2013 року та 24.12.2013 року в яких
зазначені різні причини залиття, судом
були допитані в якості свідків особи,
які складали ці акти.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4
пояснив, що він працює сантехніком у
відділені №1 КП «Житло-Сервіс» і
обслуговує будинок в якому сталося
залиття. Саме він виїхав 03.09.2013 року на
місце аварії з метою встановлення
причин залиття.

Приїхавши на місце аварії він
намагався провести обстеження квартир
АДРЕСА_4 на предмет залиття.

ОСОБА_4 повідомив, що потрапивши до
квартири №109 він побачив, що квартиру
№109 заливає вище розташована квартира
№112.

Піднявшись до квартири №112 він побачив,
що квартиру №112 заливає вище
розташована квартира №115.

Далі він піднявся до квартири №115, але
потрапити до неї не зміг, адже
мешканців квартири №115 дома не було.

Потім, він піднявся до квартири №118, яка
належить відповідачу ОСОБА_3 з метою
обстеження на предмет залиття.
Квартиру відчинив чоловік відповідача
і пояснив, що у квартирі все сухо і
слідів залиття не має. ОСОБА_4 зазначив,
що провівши обстеження квартири №118
жодних слідів залиття виявлено не було.

Далі він піднявся до квартири №121 з
метою обстеження на предмет залиття.

Провівши обстеження квартири №121
слідів залиття він не виявив.

Після проведення обстеження
вищеперерахованих квартир, свідок
ОСОБА_4 зазначив, що він дійшов
висновку, що залиття квартир №109, 112
відбувається з вищерозташованої
квартири №115, квартири позивачів, до
якої він потрапити не зміг. У зв'язку з
цим він перекрив стояк ХВП до моменту
потрапляння до квартири №115.

Також, він пояснив, що після перекриття
стояка ХВП і незмігши потрапити до
квартири №115 він ще раз піднявся до
квартири №118 та провів обстеження на
предмет залиття. Провівши огляд
квартири №118 він не виявив жодних
пошкоджень сантехнічного обладнання
(воно знаходилося в справному стані) та
не виявив жодних слідів намокання
підлоги чи перекриття, які б свідчили
про протікання води саме з квартири
відповідача. До того ж він зазначив, що
при обстежені місць де знаходяться
труби був пил та павутина, що є
свідченням того, що слідів затікання не
було.

Зазначив, що жодних слідів затікання
через вентиляційні отвори не було.

Свідок ОСОБА_4 зазначив, що залиття
відбулося по стояку ХВП, а стояк ГВП
знаходився у справному стані.

Проте, свідок ОСОБА_4 не зміг пояснити
чому в акті від 23.09.2013 року відсутній
його підпис, хоча він був при
обстеженні квартири №115, а в акті від
24.12.2013 року в якому зазначено інші
причини залиття вже стоїть його підпис.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5
пояснила, що працює майстром у
відділені №1 КП «Житло-Сервіс».

Вона зазначила, що на місце залиття
прибула 10.09.2013 року і провівши
обстеження квартири №115 вона побачила
сліди залиття на стелі. Піднявшись до
квартири №118 слідів залиття
(протікання) вона не побачила, проте
побачила, що у квартирі №118 встановлено
підігрів підлоги, про що і було
зазначено в акті від 23.09.2013 року.

Пояснила, що не встановивши дійсну
причину залиття квартири №115
працівники відділення №1 КП
«Житло-Сервіс» вирішили написати в
акті про одноразове залиття та
несанкціоноване втручання в систему
ГВП, при цьому свідок ОСОБА_5 чітко
зазначила, що залиття відбулося по
стояку ХВП. Пояснити пов'язаність
системи ГВП до залиття по стояку ХВП
свідок ОСОБА_5 не змогла.

Також, свідок ОСОБА_5 не змогла пояснити
чому в акті від 23.09.2013 року відсутній її
підпис, хоча вона була при обстеженні
квартири №115, а в акті від 24.12.2013 року в
якому зазначено інші причини залиття
вже стоїть її підпис замість підпису
ОСОБА_6

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7
повідомив, що працює головним
інженером у відділенні №1 КП
«Житло-Сервіс» і що він безпосередньо
на місці залиття не був, а акт від 23.09.2013
року та акт від 24.12.2013 року підписав.

Чітких відповідей на поставленні
запитання свідок ОСОБА_7 не надав,
повідомити про обставини та причини
залиття не зміг.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_8
повідомив, що проживає в квартирі
АДРЕСА_5 і що у день аварії 03.09.2014 року
був дома.

Зазначив, що в обідній час до нього
прийшов сантехнік ОСОБА_4 з метою
встановлення обставин залиття у
квартирі №109, 112. Переконавшись, що у
квартирі №121 сухо та жодних слідів
залиття не має, він разом з ОСОБА_4
спустився до квартир №109, 112, 115, 118.

Також, він зазначив, що в той день
сантехнік дійшов до висновку, що
залиття квартир №109, 112 відбувається з
вище розташованої квартири №115
(квартири позивачів) до якої він
потрапити не зміг. У зв'язку з цим
сантехнік перекрив стояк ХВП до
моменту потрапляння до квартири №115.

Оцінюючи покази свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_8, суд вважає їх достовірними і
такими, що не викликають сумніву в їх
правдивості, оскільки свідки не
заінтересовані в справі і підстав для
обмови позивачів або відповідача у них
немає, їх покази не суперечать іншим
матеріалам справи. Тому і підстав для
сумніву у правдивості пояснень
відповідача ОСОБА_3, що залиття сталося
не з її вини, у суду немає.

Таким чином покази вище зазначених
свідків спростовують інформацію
зазначену в актах від 23.09.2013 року та від
24.12.2013 року.

Що стосується пояснень свідка ОСОБА_7,
то суд не приймає їх до уваги, оскільки
вони є такими, що не розкривають
об'єктивної картини справи, а тому суд
критично ставиться до даних ним
пояснень і бере їх до уваги лише в
частині загального опису подій, які
передували зверненню до суду.

Крім того, позивачі як на підставу
своїх позовних вимог посилались на
лист КП «Житло-Сервіс» від 16.12.2013 року
№10-02/240.

Однак, вказаний лист не містить жодних
доказів, які б свідчили, що затікання в
квартирі №115 виникло з квартири №118, а
навпаки містить інформацію з якої
видно, що залиття квартир №109, 112
відбулося з квартири №115.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачами були надані два звіти по
одному об'єкту, перший від 24.10.2013 року за
№149/13 на суму 32790,00 грн., а другий від
08.09.2014 року №135/14 на суму 44370,00 грн.

Однак, враховуючи суму матеріальної
шкоди, яку позивачі просили стягнути з
відповідача, вони посилаються на звіт
від 08.09.2014 року №135/14.

Проте, вказаний звіт не може бути
належним доказом у справі з огляду на
наступне.

З матеріалів звіту вбачається, що він
складений без проведення технічного
огляду об'єкта, по матеріалам річної
давнини, а саме 23.08.2013 року.

Звіти від 24.10.2013 року за №149/13 та від
08.09.2014 року №135/14 різні за сумою та
роботами, а також за матеріалами.

Також, слід звернути увагу на те, що в
кошторисі робіт пошкодження повинні
відповідати пошкодженням вказаним в
акті ЖЕКу, який підписаний позивачем
без будь яких доповнень, чи застережень
і на який спираються оцінювачі, проте
розмір пошкодження зазначений в акті
та об'єм робіт зазначений в кошторисі
зовсім різні і не відповідають один
одному.

Виходячи з викладеного, та враховуючи
той факт, що в звіті оцінювачі
посилаються на акт ЖЕКу від 23.09.2013 року
№149/13, а в якості доказу позивачі
надають акт ЖЕКу від 24.12.2014 року,
вказаний звіт підлягає обґрунтованому
сумніву, та не може бути прийнятим
судом до уваги, як належний доказ по
справі.

Відповідно до висновку №ЕД-1-1-66/13
будівельно-технічного експертного
дослідження від 26.11.2013 року пошкоджень
конструктивних елементів та
оздоблювальних покриттів приміщень
квартири АДРЕСА_2, що характерні для дії
рідини на опоряджувальні матеріали
(наслідки залиття), на момент
проведення обстеження не виявлено,
вищевказана квартира знаходиться у
доброму технічному стані - пошкоджень
та деформацій немає. Пошкоджень
інженерних комунікацій (систем
водовідведення та водопостачання) на
момент обстеження не виявлено,
вищевказані системи знаходяться у
справному стані, без ознак протікань.

Вказаний експертний висновок повністю
узгоджується з показами свідків та
спростовує доводи позивачів, що
протікання мало місце з квартири №118 і
повністю підтверджує доводи
відповідача про механізм залиття,
пов'язаний із зривом однієї з підвідних
труб у квартирі №115, через яку
відбулося тривале залиття квартири №115
(стін, стелі, підлоги) та квартир №109 та
№112 до перекриття стояка холодної води
аварійною службою.

Отже, будь - яких доказів які б
викликали сумнів у повності, ясності,
правильності висновку №ЕД-1-1-66/13
будівельно-технічного експертного
дослідження від 26.11.2013 року, чи доказів
пов'язаних з недостатньою професійною
кваліфікацією особи, що його складала,
сторонами надано не було, а тому суд
вважає його вірним та обґрунтованим і
таким, що не суперечить матеріалам
справи, поясненням сторін і може бути
взятим до уваги судом при винесенні
рішення.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим кодексом.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
кодексу.

Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що позивачі
зазнали збитків не внаслідок
протиправних дій зі сторони
відповідача, у зв'язку з чим позовні
вимоги про відшкодування матеріальної
шкоди, завданої внаслідок залиттям та
стягнення витрат пов'язаних із
проведенням дослідження задоволенню
не підлягають.

Позивачі також просили стягнути
моральну шкоду в сумі 26000,00 грн., на що
слід зазначити наступне.

Порядок відшкодування моральної шкоди
визначається законодавством.

Ст. 23 ЦК України, встановлено, що особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
права, яка полягає у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або
іншими ушкодженнями здоров'я; у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вона є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом.

П.3 Постанови Пленуму Верховного Суду
України №4 від 31.03.1995 року «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди»
встановлено, що під моральною шкодою
слід розуміти втрати немайнового
характеру внаслідок моральних чи
фізичних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній
особі незаконними діями або
бездіяльністю інших осіб. Моральна
шкода може полягати у моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні нормальних
життєвих зв'язків через неможливість
продовження громадського життя,
настанні негативних наслідків.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода
відшкодовується особою, яка заподіяла
шкоду, якщо вона не доведе, що моральна
шкода заподіяна не з її вини.

Розмір відшкодування визначається
судом з урахуванням суті позовних
вимог, характеру діяння особи, яка
заподіяла шкоду, фізичних чи моральних
страждань потерпілого, а також інших
негативних наслідків.

У зв'язку з тим, що суд прийшов до
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог щодо відшкодування
матеріальної шкоди завданої внаслідок
залиття, не вбачається підстав і для
задоволення позову в частині
відшкодування моральної шкоди,
оскільки позивачі не надали суду
доказів, які підтверджують факт
заподіяння ОСОБА_3 моральних страждань
або втрат немайнового характеру.

На підставі викладеного та керуючись п.
3 Постанови Пленуму Верховного Суду
України №4 від 31.03.1995 року «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди», ст.ст. 23,
1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 10, 57-58, 60, 88, 197,
208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа КП «Житло - Сервіс»
про відшкодування збитків завданих
залиттям - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Солом'янський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня наступного
після проголошення рішення.

Суддя