Провадження №2/761/7578/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 грудня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Макаренко І.О.

при секретарі
Нечипорук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди в порядку регресу,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача, в якому просить стягнути
22110,00 грн. в порядку регресу,
посилаючись на те, що 12.11.2010 р. між
позивачем та ОСОБА_2 був укладений
договір добровільного страхування
наземного транспортного засобу, що не є
предметом застави № 06-VR01-067-00658, згідно
якого страховик зобов'язується у
випадку пошкодження застрахованого
автомобіля НОМЕР_1, 2005 року випуску,
виплатити страхове відшкодування у
розмірі фактичної матеріальної шкоди з
вирахуванням франшизи.

13.12.2010 р. в м. Києві на вул.
Новокостянтинівській сталася ДТП за
участю автомобіля НОМЕР_1, автомобіля
Мерседес, д.н. НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_1

Постановою суду відповідача визнано
винним у вчинені правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП.

Позивач виплатив постраждалій особі,
водію ТЗ Mitsubishi Lancer, д.н. НОМЕР_3, страхове
відшкодування в розмірі 46700,00 грн.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, посилаючись
на обставини, викладені в ньому.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнав, пояснивши, що днем виконання
позивачем основного зобов'язання є 12
квітня 2011 року, що підтверджується
платіжним дорученням № 4264 від 12.04.2011
року, тому строк звернення позивача з
вимогою про відшкодування
матеріальної шкоди в порядку регресу
закінчився 12.04.2014 року, позивач
звернувся до суду з позовом 16.09.2014 року.
Вважає, що позивач звернувся до суду з
пропуском встановленого законом
строку позовної давності в тому просив
суд застосувати до вимог позивача
строк позовної давності та відмовити у
задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника
позивача, відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд встановив.

12.11.2010 р. між позивачем та ОСОБА_2 був
укладений договір добровільного
страхування наземного транспортного
засобу, що не є предметом застави №
06-VR01-067-00658, згідно якого страховик
зобов'язується у випадку пошкодження
застрахованого автомобіля НОМЕР_1, 2005
року випуску, виплатити страхове
відшкодування у розмірі фактичної
матеріальної шкоди з вирахуванням
франшизи (а.с.4).

13.12.2010 р. в м. Києві на вул.
Новокостянтинівській сталася ДТП за
участю автомобіля НОМЕР_1, автомобіля
Мерседес, д.н. НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_1 (а.с. 7-8).

Постановою Подільського районного
суду м.Києва ОСОБА_1 визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.1
ст.130 КУпАП (а.с. 10-11).

Відповідно до звіту № 12/10-15 від 17.12.2010 р.
з визначення вартості матеріального
збитку, завданого власнику автомобіля
НОМЕР_1 в результаті його пошкодження в
ДТП, складає 56575,24 грн. Вартість
відновлюваного ремонту складає 75690,16
грн. (а.с. 12-17).

Потерпілій особі позивачем було
виплачено страхове відшкодування в
розмірі 41850,31 грн., що підтверджується
платіжним дорученням № 4070 від 24.03.2014
року на суму 11850,31 грн., платіжним
дорученням № 4121 від 01.04.2011 року на суму
10000,00 грн., платіжним дорученням № 4190
від 07.04.2011 року на суму 10000,00 грн.,
платіжним дорученням № 4264 від 12.04.2011
року на суму 10000,00 грн. (а.с. 44-47).

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.6 ст.261 ЦК України за
регресними зобов'язаннями перебіг
позовної давності починається від дня
виконання основного зобов'язання.

В судовому засіданні встановлено, що
днем виконання позивачем основного
зобов'язання є 12 квітня 2011 року, що
підтверджується платіжним дорученням
№ 4264 від 12.04.2011 року (а.с. 47), строк
звернення позивача з вимогою про
відшкодування матеріальної шкоди в
порядку регресу закінчився 12.04.2014 року,
позивач звернувся до суду з позовом
16.09.2014 року, тобто після спливу строку
позовної давності.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Суд вважає, що право на позов у позивача
виникло після виконання основного
зобов'язання, тобто з 12.04.2011 року,
позивач звернувся до суду 16.09.2014 року,
заяву про поновлення строку позивач не
надав, підстав для задоволення позову,
у зв'язку з пропуском позивачем строку
позовної давності, немає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1188, 1191 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 13, 75,
60, 88, 179, 209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди в порядку регресу -
відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а в разі, якщо рішення
було проголошено без участі особи, яка
його оскаржує, апеляційна скарга
подається потягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя: