Провадження № 2/522/7257/14
Справа № 2-5651/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2014 року, Приморський районний суд м.
Одеси, у складі:

головуючого судді - Турецького О.С.,

при секретарі - Гасуляк С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі Приморського
районного суду м. Одеси, цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Одеської обласної
дирекції Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

В С Т А Н О В И В:

Представник Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Одеської обласної дирекції
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» звернувся до
суду з вказаним вище позовом про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Свої вимоги представник позивач
обґрунтував наступним.

23.04.2007 року ОСОБА_2 звернувся до
Відкритого акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Одеської обласної дирекції Відкритого
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль», правонаступником за всіма
правами і обов'язками якого є Позивач,
із заявою про надання кредиту в сумі
250.000,00 (двісті п'ятдесят тисяч) доларів
США.

15.05.2007 року між ОСОБА_2 та Банком було
підписано Кредитний договір
№014/0029/74/74665 про надання кредиту в сумі
239.976,00 (двісті тридцять дев'ять тисяч
дев'ятсот сімдесят шість) доларів США,
на строк до 15.05.2027 року зі сплатою за
користування кредитом 13,25 відсотків
річних з погашенням кредиту та
відсотків за користування кредитом
щомісячно згідно Графіку погашення
кредиту та відсотків за кредитом
щомісячними фіксованими платежами
(додаток №2 до Договору).

Відповідно до п. 4.1. Кредитного
договору, Позивач повністю та в строки
виконав зобов'язання по даному
договору - видавши готівкою через касу
Таїровського відділення Одеської
обласної дирекції «Райффайзен банк
Аваль» Одеського обласного філіалу
Відповідачеві кошти в сумі 239.976,00
доларів США, що підтверджується заявою
на видачу готівки від 15.05.2007 року №
R29/519-54.

Однак, за твердженнями представника
позивача, ОСОБА_2 не виконав умови п. 5.1.
Кредитного договору, тобто щомісячно
до 15 числа кожного місяця не здійснював
часткове погашення Кредиту та не
сплачував відсотки за користування
Кредитом відповідно Графіку, та після
отримання повідомлення, у
відповідності з п.6.5. Кредитного
договору, не повернув Позивачу
кредитні кошти та не сплатив відсотки,
за користування кредитними коштами.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань за Кредитним договором між
Позивачем та ОСОБА_3 було укладено
Договір поруки № 014/0029/74/74665 від 15.05.2007
року, згідно п.2.2. якого вона на
добровільних засадах бере на себе
зобов'язання відповідати по
зобов'язаннях ОСОБА_2, які виникають з
умов Кредитного договору №014/0029/74/74665
від 15.05.2007 року.

Про порушення зобов'язання та
необхідність повного погашення боргу
Відповідачі були повідомлені
відповідними письмовими.

Станом на 10.11.2014 року ОСОБА_2 було
погашено прострочену заборгованість
за Кредитним договором.

Проте, відповідно п. 10.1. Кредитного
договору №014/0029/74/74665 від 15.05.2007 року за
порушення строків повернення суми
кредиту, процентів за користування
кредитом та комісій, передбачених цим
договором, Позичальник сплачує
Кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення.

Таким чином, посилаючись на
вищевикладене, представник позивача
просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_2
та ОСОБА_3 кредитну заборгованість, а
саме пеню, яка, згідно уточнень від
10.11.2014 року, складає 76.119,89 доларів США,
що у еквіваленті за курсом НБУ на дату
07.11.2014 року становить 1.101.505,05 грн.

Представник позивача надав до суду
заяву від 02.12.2014 року, в якій просив
розглядати справу за його відсутністю,
позов, з урахуванням уточнень від 10.11.2014
року, підтримує в повному обсязі та
просить його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 01.12.2014
року надав до суду заяву, в якій просив
розглядати справу за його відсутністю,
проти задоволення позову заперечував,
надав письмові заперечення проти
позову, в яких зазначив, що повідомлень
про дострокове погашення кредиту його
довіритель не отримував, сума пені
розрахована невірно та з порушенням
строків позовної давності.

Відповідачка ОСОБА_3 до судового
засідання не з'явилася, про час, дату та
місце розгляду справи була повідомлена
належним чином, про причини неявки суд
не повідомила, заяви про розгляд справи
в її відсутність та заперечень на позов
суду не надавала.

Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка
бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності.

Частиною 2 ст. 197 ЦПК України закріплено,
що у разі неявки в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі
фіксування судового процесу
звукозаписувальним засобом не
здійснюється.

З'ясувавши обставини, якими сторони
обґрунтовують свої вимоги та
заперечення, та правовідносини сторін,
що випливають з таких обставин,
дослідивши матеріали справи, надавши
їм правову оцінку, суд вважає, що позов
задоволенню не підлягає повністю,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, а сторонами не
оскаржено, що 23.04.2007 року ОСОБА_2
звернувся до Відкритого акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Одеської обласної дирекції
Відкритого акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль»,
правонаступником за всіма правами і
обов'язками якого є Позивач, із заявою
про надання кредиту в сумі 250.000,00
(двісті п'ятдесят тисяч) доларів США.

15.05.2007 року між ОСОБА_2 та Банком було
підписано Кредитний договір
№014/0029/74/74665 про надання кредиту в сумі
239.976,00 (двісті тридцять дев'ять тисяч
дев'ятсот сімдесят шість) доларів США,
на строк до 15.05.2027 року зі сплатою за
користування кредитом 13,25 відсотків
річних з погашенням кредиту та
відсотків за користування кредитом
щомісячно згідно Графіку погашення
кредиту та відсотків за кредитом
щомісячними фіксованими платежами
(додаток №2 до Договору).

Відповідно до п. 4.1. Кредитного
договору, Позивач повністю та в строки
виконав зобов'язання по даному
договору - видавши готівкою через касу
Таїровського відділення Одеської
обласної дирекції «Райффайзен банк
Аваль» Одеського обласного філіалу
Відповідачеві кошти в сумі 239.976,00
доларів США, що підтверджується заявою
на видачу готівки від 15.05.2007 року №
R29/519-54.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань за Кредитним договором між
Позивачем та ОСОБА_3 було укладено
Договір поруки № 014/0029/74/74665 від 15.05.2007
року, згідно п.2.2. якого вона на
добровільних засадах бере на себе
зобов'язання відповідати по
зобов'язаннях ОСОБА_2, які виникають з
умов Кредитного договору №014/0029/74/74665
від 15.05.2007 року.

Відповідно до пункту 5.5. Кредитного
договору, Позичальник в разі порушення
умов договору зобов'язаний повернути
кошти протягом 30 днів з моменту
надіслання Кредитором на адресу
Позичальника відповідного
листа-повідомлення.

Як випливає з матеріалів справи, адреса
ОСОБА_2, яка зазначена в Кредитному
договорі, це АДРЕСА_1. В свою чергу, на
листі з вимогою про дострокове
виконання грошових зобов'язань за
Кредитним договором від 10 грудня 2010
року №1-4/6943 зазначено адресу: АДРЕСА_2
(а.с.38), та немає відомостей про його
відправлення та отримання
Позичальником.

Таким чином, оскільки право Банку на
дострокове отримання грошових коштів
за кредитним договором відповідно до
умов Кредитного договору пов'язано з
направленням на адресу Позичальника
відповідного листа-повідомлення (п. 6.5.),
а такий лист на адресу Позичальника не
було направлено, то і право вимагати
дострокового повернення грошей у Банку
не виникло.

Відповідно до умов пунктів 2.2, 2.4, 2.5
договору поруки (а.с.36), у поручителя
обов'язок повернути Банку
заборгованість по кредитному договору
виникає після направлення Банком
відповідної письмової вимоги.
Відомостей про направлення такої
вимоги Поручителю в справі немає, тому
і обов'язок щодо погашення
заборгованості по кредитному договору
у Поручителя не виник.

Також слід зазначити, що за період
користування кредитом ОСОБА_2 уклав з
Банком дві додаткові угоди: Додаткову
угоду №1 від 30 квітня 209 року,
відповідно до якої було здійснено
реструктуризацію заборгованості за
кредитом, у зв'язку із кризовими
явищами в економіці, та надано кредитні
канікули строком з 15 травня 2009 року по 15
квітня 2010 року на умовах сплати
відсотків по кредиту щомісячно в сумі
1.500,00 доларів США та збільшення суми
заборгованості за тілом кредиту на
суму різниці між належною до сплати
сумою відсотків за кредитом та
сплачуваною сумою, та затверджено
новий графік виплати кредиту.

Відповідно до Додаткової угоди
№014/0029/74/74665/81-1-0-00/7742 від 13 червня 2014 року
було змінено термін сплати щомісячних
платежів з 15 числа на 28 число кожного
місяця.

Таким чином, укладення Додаткових угод
між Позичальником та Банком (позивачем)
свідчить про наявність домовленостей
про продовження користування кредитом
та відсутність наміру у позивача на
дострокове припинення користування
кредитом та стягнення усіх отриманих
сум грошових коштів.

З тексту заяви про уточнення позовних
вимог від 10.11.2014 року вбачається, що
позивач ставить питання про стягнення
з відповідачів солідарно лише
нарахованої ним пені, вже без тіла
кредиту та нарахованих відсотків.

Відповідно до розрахунку
заборгованості, яку надано позивачем
до цієї заяви, вбачається, що пеня ним
нарахована починаючи з 15.11.2011 року. З
цього приводу слід зазначити, що
відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 258 ЦК
України, до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені) застосовується
позовна давність в один рік.

Отже, відповідно до наданого позивачем
розрахунку щодо стягнення пені в сумі
56.565,12 доларів США (станом на жовтень 2013
року), строк позовної давності вже
сплив.

Відповідно до пункту 10.1 Кредитного
договору №014/0029/74/74665 «за порушення
строків повернення суми кредиту,
процентів за користування кредитом та
комісій, передбачених цим Договором,
Позичальник сплачує Кредитору пеню в
розмірі 0,5 % від суми простроченого
платежу за кожний день прострочки».

Сума пені, яка нарахована позивачем до
сплати, відповідно до наданого
розрахунку, суттєво відрізняються від
тих сум, які теоретично позивач міг
нарахувати відповідно до графіку
погашення кредиту, який було підписано
у якості додатку до Додаткової угоди №1
від 30 квітня 2009 року, тобто позивачем
здійснено нарахування пені за суми
значно більші, ніж зазначено до сплати
у Графіку на відповідну дату. Крім того,
з наданого позивачем розрахунку
вбачається, що нарахування пені на одну
дату здійснювалось ним декілька разів.
Ніяких підстав для таких нарахувань
Кредитний договір з Додатковими
угодами не містить.

Слід також зазначити, що ОСОБА_3 не
приймача участі у підписанні
Додаткових угод, зокрема Додаткової
угоди №1, відповідно до якої було
збільшено розмір моєї заборгованості
за тілом кредиту, і тому, відповідно до
вимог ч. 1 ст. 559 ЦК України, не може нести
відповідальність за договором поруки.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування
(ч. 1 ст. 58 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, позивачем суду не
доведено, а матеріалами справи не
підтверджено правомірність
нарахування до сплати Відповідачами
пені в розмірі 1.101.505,05 грн., що є
підставою для відмови в позові.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 4, 6, 8, 10-11, 15, 58, 60, 109, 209, 212-215, 218, 294
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Одеської обласної дирекції
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» - залишити без
задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області через
Приморський районний суд міста Одеси
шляхом подачі скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подавати апеляційну скаргу
протягом 10-ти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
О.С.Турецький

02 грудня 2014 року