Справа № 752/4376/14-ц
Провадження № 2/752/2979/14
І м е н е м У к р а ї н и
24 жовтня 2014 року Голосіївський
районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Новак А.В. при
секретарі Герасимчук А.А., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Києві цивільну справу за
позовом Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України до
ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,-
позивач звернувся до Голосіївського
районного суду м. Києва з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.
Мотивував свої вимоги тим, що
відповідно до постанови
Голосіївського районного суду міста
Києва від 28 квітня 2013 року в
кримінальній справі по обвинуваченню
ОСОБА_1, останнього було звільнено від
кримінальної відповідальності за
вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст.
367 КК України у зв'язку із застосуванням
до нього п. «в» ст. 1 Закону України «Про
амністію» від 08.07.2011 року.
Як вказує позивач зазначеною
постановою встановлено що внаслідок
неналежного виконання своїх службових
обов'язків через несумлінне ставлення
до них ОСОБА_1 спричинено Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, в 2009 році,
матеріальних збитків на суму 445440
В той же час відповідно до постанови
Господарського суду міста Києва від 03
березня 2010 року було стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Клініка діагностики
та реабілітації доктора Генделя» на
користь Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України445440
гривень безпідставно набутого майна.
Позивач просить суд ухвалити рішення,
яким стягнути з відповідача на користь
позивача 417464 гривні 09 копійок, тобто за
вирахуванням суми стягнутого
примусово з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Клініка діагностики
та реабілітації доктора Генделя».
В судовому засіданні представник
позивача пояснив, що сума пред'явлена
до стягнення з ОСОБА_1 є стягнутою і
частина її фактосно реально повернута
за постановою Господарьського суду
міста Києва від 03 березня 2010 року, а
оскільки повністю рішення зазначеного
суду не було виконано то позивач
вважає, що необхідно стягнути
зазначену суму саме з ОСОБА_1, оскільки
саме він і був директором Товариства з
обмеженою відповідальністю «Клініка
діагностики та реабілітації доктора
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
про що свідчить направлення судової
повістки за адресою місця проживання
відповідача, зареєстрованого у
встановленому законом порядку та
опублікування оголошення у пресі.
Відповідно до ч. 5, ч. 9 ст. 74 ЦПК України,
у разі відсутності осіб які беруть
участь у справі, за такою адресою та за
наявності здійснення опублікування у
пресі про час і місце розгляду справи,
вважається що судовий виклик або
судове повідомлення вручене їм
Клопотання про відкладення розгляду
справи до суду не надсилав. Про причину
неявки суд не повідомив. Позивач у
своїй заяві не заперечує проти
ухвалення заочного рішення на підставі
наявних у справі доказів у зв'язку з чим
суд на підставі ст. 224 ЦПК України,
вважає за можливе вирішити справу у
його відсутність за наявними у справі
доказами, ухваливши заочне рішення.
Дослідивши і проаналізувавши докази,
які містяться в матеріалах справи, суд
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилались як
на підставу своїх вимог і заперечень,
дійшов наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до постанови
Голосіївського районного суду міста
Києва від 28 квітня 2013 року в
кримінальній справі по обвинуваченню
ОСОБА_1, останнього було звільнено від
кримінальної відповідальності за
вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст.
367 КК України у зв'язку із застосуванням
до нього п. «в» ст. 1 Закону України «Про
амністію» від 08.07.2011 року.
Як зазначив представник саме у зв'язку
з невиконанням умов договорів ОСОБА_1
було завдано майнової шкоди
пред'явленої до стягнення Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України.
Суд не бере до уваги такі твердження
представника позивача, оскільки, як
вбачається з матеріалів постанови
Господарського суду міста Києва від 03
березня 2010 року про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Клініка діагностики
та реабілітації доктора Генделя» на
користь Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України 445440
гривень безпідставно набутого майна,
зазначене стягнення відбулося у
зв'язку з порушенням ТОВ «Клініка
діагностики та реабілітації доктора
Генделя» договірних зобов'язань.
Відповідно, за наявності встановленої
Господарським судом міста Києва такої
обставини, останнім і було захищене
право Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України у
спосіб стягнення з винної особи - ТОВ
«Клініка діагностики та реабілітації
доктора Генделя» суми безпідставно
Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини і
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчиненні вони цією особою.

Таким чином, суд вважає, що за наявних
обставин у позивача відсутні правові
підстави для покладення
відповідальності і відповідно
стягнення з ОСОБА_1 суми безпідставно
набутого майна, стягненої постановою
Господарського суду міста Києва від 03
березня 2010 за невиконання договірних
зобов'язань саме ТОВ «Клініка
діагностики та реабілітації доктора
Генделя», директором якого був ОСОБА_1

На погляд суду питання про
відшкодування шкоди завданої Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України 445440 гривень,
станом на день розгляду справи
вирішено, про що в матеріалах справи і
міститься відповідна постанова
Господарського суду міста Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 60
Цивільного-процесуального кодексу
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 ЦПК України.

На основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які посилались сторони, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні, оцінивши їх
належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у їх сукупності,
встановивши правовідносини, які
випливають із встановлених обставин та
правові норми, які підлягають
застосуванню до цих правовідносин, суд
дійшов висновку про необхідність
відмовити в задоволенні позову
повністю.

Судові витрат між сторонами
розподілити за правилами ст. 88 ЦПК
України.

Керуючись ст.ст. 212-215, 223, 294-296 ЦПК
України,суд,-

в и р і ш и в:

В задоволені позову Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України до ОСОБА_1 про
стягнення грошових коштів - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
Голосіївським районним судом м. Києва
за письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення протягом десяти днів з дня його
проголошення, а рішення яке було
ухвалено без участі особи, яка її
оскаржує протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення. Апеляційна
скарга подається до Апеляційного суду
м. Києва через Голосіївський районний
суд м. Києва.

Суддя
А.Новак