АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/8185/14
Головуючий 1 інстанції Горпинич О.В.
Справа № 645/6855/14-ц
Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: розірвання шлюбу
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Коваленко І.П

суддів - Довгаль А.П.,
Коровіна С.Г.

при секретарі - Москаленко Е.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі її
представника ОСОБА_2 на рішення
Фрунзенського районного суду м.Харкова
від 21 жовтня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И
Л А :

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання
шлюбу.

В обґрунтування своїх позовних вимог
посилалась на те, що з 15.12.2013 року
спільне проживання однією сім'єю з
відповідачем було припинено, у зв'язку
з наявністю у подружжя різних поглядів
на сімейне життя та ведення
господарства, а також постійного
непорозуміння й сварки, які
систематично приводили до розладу
стосунків. Подальше спільне подружнє
життя з відповідачем є неможливим,
оскільки у подружжя виявилися
несхожість характерів, у зв'язку з чим
вони поступово перестали розуміти один
одного.

Також зазначала, що на час подання
позову вона проживає з іншим чоловіком,
з яким вона мала намір одружитися та
створити нову сім'ю, а тому збереження
їх спільного з відповідачем шлюбу
суперечило її інтересам.

Посилаючись на дані обставини просила
розірвати шлюб з відповідачем, після
розірвання шлюбу прізвище «ОСОБА_1»
змінити на «ОСОБА_1», стягнути з
відповідача на її користь сплачений
судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. та
витрати на правову допомогу в сумі 3410
грн. 40 коп.

В судове засідання позивачка не
з'явилася, її представник - ОСОБА_2
підтримав позовні вимоги у повному
обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, подав до суду заяву, в якій
зазначав, що не заперечує проти
задоволення позовних вимог в частині
розірвання шлюбу, а що стосується
судового збору, то вказав, що позов про
розірвання шлюбу є немайновим позовом,
а тому судовий збір становить лише 243
грн. 60 коп., а не 487 грн. 20 коп., як
сплачено позивачкою. Також відповідач
зазначав, що не погоджується з сумою
витрат на правову допомогу в розмірі 3410
грн. 40 коп., яка складається з:
консультація з питань розірвання
шлюбу, аналіз наданих документів для
складання позову - 2,5 години, а
складання простої позовної заява - 3,5
години, вважаючи дані витрати не
обґрунтованими.

Рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 21 жовтня 2014 року позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу
задоволений частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

Прізвище, після розірвання шлюбу, за
бажанням ОСОБА_1 залишено „ОСОБА_1".

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. та
витрати на правову допомогу в сумі 500
грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі її
представника ОСОБА_2 просить рішення
суду змінити в частині компенсації
витрат на правову допомогу, а саме
стягнувши з відповідача витрати на
правову допомогу у розмірі 3 410, 00 грн.,
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість рішення, помилково
зазначивши у рішенні про те, що
матеріали справи не містять ніяких
доказів про кількість годин, які
затрачено для надання правової
допомоги по справі та доказів сплати
витрат на правову допомогу.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, пояснення з'явившихся осіб,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково.

При цьому колегія суддів виходить з
наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в
частині стягнення витрат на правову
допомогу в сумі 500 грн., суд першої
інстанції виходив з того, що

Однак, з такими висновками суду
погодитись не можна.

Згідно зі ст. 84 ЦПК України витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони. Понесені
сторонами судові витрати, підлягають
розподілу між ними за правилами,
встановленими ст. 88 ЦПК України.
Граничний розмір таких витрат
встановлений законом.

При цьому положенням Закону України
«Про граничний розмір компенсації
витрат, на правову допомогу у цивільних
та адміністративних справах»,
затверджено граничний розмір
компенсації витрат на правову
допомогу, пов'язаних з розглядом справ.

Склад та розміри витрат, пов'язаних
оплатою правової допомоги, входить до
предмета доказування у справі. На
підтвердження цих обставин суду
повинні бути надані договір про
надання правової допомоги (договір
доручення, договір про надання
юридичних послуг та ін.), документи, що
свідчать про оплату гонорару та інших
витрат, пов'язаних із наданням правової
допомоги, оформлені у встановленому
законом порядку (квитанція до
прибуткового касового ордеру, платіжне
доручення з відміткою банку або інший
банківський документ, касові чеки,
посвідчення про відрядження).

Позивачем надані і договір про надання
правової допомоги від 01.08.2014 року з
додатком від 07.08.2014 року (а.с.9-15), і
довіреність від 08.08.2014 року (а.с.27) і при
вирішенні питання про відшкодування
витрат на правову допомогу позивач не
визначився, в якому статусі ОСОБА_2 брав
участь у справі: як представник
позивача згідно зі ст.ст. 40, 42 ЦПК
України, чи особа, яка надає правову
допомогу у відповідності до ст. 56 ЦПК
України, що має суттєве значення для
правильного вирішення питання про
компенсацію витрат на правову
допомогу.

На підтвердження оплати позивачем
надана ксерокопія квитанцій про
оплату, яка посвідчена самим ОСОБА_2
без надання оригіналу та доказів
оприходування цих грошей.

Враховуючи вищенаведене колегія
суддів вважає, що підстав для стягнення
витрат на правову допомогу немає.

В іншій частині рішення суду не
оскаржувалось і апеляційною
інстанцією не переглядалось.

На підставі наведеного та керуючись п.3
ч.1 ст.307, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її
представника ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Рішення Фрунзенського районного суду
м.Харкова від 21 жовтня 2014 року в
частині стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 витрат на правову допомогу в
сумі 500 грн. скасувати і в позові в цій
частині ОСОБА_1 відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити
без зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -