Справа №173/2305/14-ц
Провадження №2/173/1291/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області у
складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.,

при секретарі судового засідання
Демяненко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання дитини. В обґрунтування
позовних вимог зазначено, що з 24
квітня 2004 року позивач знаходилась у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2. Мають
спільну доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В
2010 році припинено шлюбні відносини з
відповідачем. 11 березня 2013 року на
підставі рішення Солонянського
районного суду шлюб було розірвано. 26
липня 2013 року позивач зареєструвала
шлюб зі ОСОБА_4 Донька мешкає разом з
позивачем та знаходиться на її
утриманні. Відповідач добровільно
допомогу на утримання доньки не надає.
Тому позивач просила стягнути з
відповідача на її користь аліменти у
розмірі 1/4 частини від всіх видів
доходу відповідача, але не менше 30 % від
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку до повноліття
доньки.

В судове засідання сторони не
з'явилися, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином.
Кожний окремо подав заяву про розгляд
справи без їх участі. Позивач позов
підтримала та просила суд задовольнити
заявлені позовні вимоги. Відповідач
позов визнав, проти задоволення
позовних вимог не заперечував.

Суд, вивчивши матеріали справи та
оцінивши докази в їх сукупності,
прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та
ОСОБА_5 мають спільну малолітню дитину -
доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується її свідоцтвом про
народження серія НОМЕР_2 (а.с.7).

Дитина проживає разом з позивачем та
знаходиться на повному її утриманні,
що підтверджується довідкою
виконавчого комітету
Верхньодніпровської міської ради від 30
жовтня 2014 року (а.с.8).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Оскільки відповідач є батьком
малолітньої дитини, домовленості
(договору) щодо сплати аліментів на
утримання дитини між сторонами у
справі досягнуто не було, суд вважає, що
позовні вимоги про стягнення аліментів
підлягають задоволенню.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини та сторін, той факт, що
дитина мешкає разом із позивачем та
потребує утримання, та те, що
відповідач не надав суду доказів про
наявність у нього інших дітей,
непрацездатних батьків та про
проведення з нього стягнень на
утримання зазначених осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного
кодексу України мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
за винятком випадків, передбачених ст.
184 Сімейного кодексу України.

За таких обставин, суд прийшов до
висновку про те, що вбачаються підстави
для задоволення заявлених позовних
вимог та стягнення з відповідача
аліментів на утримання дитини у
розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку
(доходу) щомісяця, але не менш ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку до повноліття
дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного
кодексу України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред`явлення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат у відповідності до ст. 88
Цивільного процесуального кодексу
України, суд бере до уваги, що згідно з
п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий
збір» позивача було звільнено від
сплати судового збору при зверненні до
суду, тому судовий збір підлягає
стягненню з відповідача в дохід
держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

Також суд приймає до уваги, що
позивачем було понесено витрати на
правову допомогу в розмірі 250 грн. (а.с.9),
які у відповідності до ст. ст. 79, 88
Цивільного процесуального кодексу
України підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача.

Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного
процесуального кодексу України суд
допускає негайне виконання рішень у
справах про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 181, 183, 191 Сімейного кодексу
України, ст. ст. 10, 11, 60, 79, 88, 212-215, п.1 ч.1 ст.
367 Цивільного процесуального кодексу
України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ін.н.НОМЕР_3),
ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 (і.н.
НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на
утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
у розмірі 1/4 частини всіх видів
заробітку (доходу), але не менш ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 30 жовтня 2014 року до
досягнення дитиною повноліття та
понесені позивачем витрати на правову
допомогу в розмірі 250 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ін.н.НОМЕР_3),
ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1 судовий збір в дохід
держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

Допустити негайне виконання рішення
суду в частині стягнення
аліментів у межах суми
платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подання апеляційної
скарги через Верхньодніпровський
районний суд Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, проте не були присутні під час
проголошення рішення суду мають право
оскаржити його протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.Ю.Шевченко