Справа № 359/9676/14-ц
Провадження № 2/359/2556/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючої судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Гомолі О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Бориспіль
Київської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в :

24 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із зазначеним позовом, в якому
вказувала, що 10 листопада 2007 року між
нею та відповідачем укладено шлюб, від
якого у них народилась донька - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між сторонами
розірвано на підставі рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 15 липня 2014 року.
Відповідач участі в утриманні доньки
не приймає, матеріальної допомоги не
надає. У зв'язку з цим, позивачка
просила стягнути з відповідача
аліменти на утримання малолітньої
доньки в розмірі 1/3 частини заробітку
(доходу) щомісячно, але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
дня подання позову до суду і до
досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання сторони не
з'явились, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлені належним
чином. Натомість подали до суду заяви,
якими : позивач позовні вимоги
підтримала та просила їх задовольнити,
а відповідач позовні вимоги визнав
частково, а саме просив стягнути
аліменти в розмірі ? від його заробітку.
Розгляд справи сторони просили
здійснити у їх відсутність.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову, оскільки визнання позову
відповідачем не суперечить закону, не
порушує прав та інтересів інших осіб.

Суд, дослідивши подані сторонами заяви
та матеріали справи вважає, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між позивачкою та
відповідачем склалися сімейні
правовідносини щодо утримання дітей,
які врегульовані Сімейним кодексом
України.

Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо утримання дитини, розірвання
шлюбу між батьками, проживання їх
окремо від дитини не впливає на обсяг
їхніх прав і не звільняє від обов'язків
щодо дитини.

Відповідно ст. 180 СК України, батьки
повинні утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено,
що за рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Сімейним кодексом України, а саме в ч. 1
ст. 182, також визначено, які обставини
враховуються судом при визначенні
розміру аліментів, серед яких: стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини; стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що
дійсно між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 10 листопада
2007 року відділом реєстрації актів
цивільного стану Бориспільського
міськрайонного управління юстиції
Київської області зареєстровано шлюб,
про що в Книзі реєстрації шлюбів
зроблено запис № 776.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 15 липня 2014 року шлюб між сторонами
розірвано (а.с. 3).

Від цього шлюбу сторони мають спільну
дитину, а саме - доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження НОМЕР_3
виданого 16.12.2009 року відділом
реєстрації актів цивільного стану
Бориспільського міськрайонного
управління юстиції Київської області
(а.с.4).

Аліменти на утримання інших малолітніх
чи неповнолітніх дітей відповідач не
виплачує, на утриманні непрацездатних
чи недієздатних осіб не має, офіційно
працевлаштований в ТОВ «Українська
хендлінгова компанія» з 01.08.2011 р. та
обіймає посаду агента з організації
наземного обслуговування Дирекції з
організації наземного обслуговування
у МА «Бориспіль».

Наведене вище підтверджується
довідкою № 984/01 від 05.11.2014 р. виданої ТОВ
«Українська хендлінгова компанія»
відповідачу.

Суд вважає, що з урахуванням наявності
у відповідача стабільного заробітку,
підстав для визначення аліментів у
твердій грошовій сумі згідно ст. 184 СК
України, не має.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 183 СК України
частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватись як
аліменти на дитину, визначається судом.
Якщо стягуються аліменти на двох і
більше дітей, суд визначає єдину частку
від заробітку (доходу) матері, батька на
їх утримання, яка буде стягуватися до
досягнення найстаршою дитиною
повноліття.

Враховуючи вказані обставини суд
приходить до висновку про необхідність
призначення аліментів на утримання
дитини ОСОБА_3 відповідно до ст. 183 СК
України з визначенням його розміру у
частці заробітку батька.

Інших обставин, які мали б істотне
значення для визначення розміру
аліментів на утримання дитини судом не
встановлено, про них також не
повідомлено позивачем та відповідачем.

У зв'язку з наведеним вище суд вважає,
що розмір аліментів на утримання
малолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, слід визначити в розмірі
1/4 частини від всіх видів заробітку
батька, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

При вирішенні питання щодо судових
витрат, позивачка на підставі п. 3 ст. 5
Закону України «Про судовий збір» від
08.07.2011 р. звільнена від сплати судового
збору при поданні позову про стягнення
аліментів, а тому з відповідача на
користь держави Україна необхідно
стягнути судовий збір в розмірі 243 грн.
60 коп.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК
України суд зобов'язаний допустити
негайне виконання рішення про
стягнення аліментів в межах суми
платежу за один місяць. При цьому судом
враховано вимоги ч. 1 ст. 191 СК України,
згідно якої аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 141, 180 - 182, 184, 191 СК України, ст.3, 10, 60,
79, 81, 88, 174 ч.4, 208- 210, 212 - 215, 218, 293, 367
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
(зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1,
паспорт НОМЕР_4, ідентифікаційний номер
- НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4, (зареєстрована за адресою
: АДРЕСА_2, паспорт НОМЕР_5 виданий 04.01.2008
року Бориспільським МРВ ГУ МВС України
в Київській області, ідентифікаційний
номер - НОМЕР_2) аліменти на утримання
дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4
частини заробітку (доходу) щомісячно,
але не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 24.09.2014 року та до досягнення
дитиною повноліття.

В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1
не підлягають задоволенню.

Рішення в частині стягнення аліментів
в межах суми платежу за один місяць
підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
(зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1,
паспорт НОМЕР_4, ідентифікаційний номер
- НОМЕР_1) на користь держави Україна
суму судового збору в розмірі 243 (двісті
сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок
(р/р №0103, МФО: 821018, код за , банк: ГУДКУ у Київській області,
КБК: 22030001).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Київської області через
Бориспільський міськрайонний суд
Київської області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення до апеляційного суду Київської
області через Бориспільський
міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом

Суддя
Л.В. Яковлєва