Справа № 203/3210/14-ц
Провадження № 2/0203/1121/2014
30.10.2014 року Кіровський районний суд
міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді
при секретарі Шаповал
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
08 травня 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим,
що сторони перебувають у шлюбі від
червня 1992 року. Від шлюбу сторони
малолітніх, неповнолітніх дітей не
мають. Стосунки з відповідачем
розладилися. Сторони проживають окремо
одне від одного, не ведуть спільне
господарство, шлюбних відносин не
підтримують. Зберігати сім'ю позивач не
бажає, вважає, що шлюб носить
формальний характер і просить суд шлюб
розірвати (а.с.а.с. 3, 4, 8, 9).
Позивач до суду не з'явився,
звернувшись із заявою про розгляд
справи за його відсутності, якою також
не заперечував проти розгляду справи у
заочному порядку (а.с. 5).
Відповідач до суду також не з'явилася,
була повідомлена належним чином. У
справі є достатньо доказів для її
вирішення, що у сукупності з
викладеними обставинами дає судові
підстави для застосування положень
статей 224, 225 Цивільного процесуального
кодексу України (далі - ЦПК).
Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов
висновку про те, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини 3 статті 105
Сімейного кодексу України (далі - СК)
шлюб припиняється шляхом його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду у
відповідності зі статтею 110 цього
Згідно зі статтею 112 СК суд з'ясовує
фактичні взаємовідносини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, приймає до уваги наявність
малолітньої дитини, дитини-інваліда та
інших обставин життя подружжя. Суд
ухвалює рішення про розірвання шлюбу,
якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя та збереження
шлюбу суперечило би інтересам одного з
них, інтересам їх дітей, які мають
Судом встановлено, що сторони
перебувають у шлюбі від 20.06.1992 р. (а.с. 6).
Від шлюбу сторони малолітніх,
неповнолітніх дітей не мають.
Через відсутність взаєморозуміння та
постійних сварок, які виникають в
родині з різноманітних причин,
відсутність у сторін бажання створити
міцну та дружню сім'ю від 2000 року
сторони мешкають окремо одне від
одного, не ведуть спільне господарство
та не підтримують шлюбних відносин.
Позивач зберігати сім'ю не бажає,
вважає, що сім'я розпалася остаточно і
збереження сім'ї неможливе.
За вказаних обставин суд вважає, що
вимоги позивача обґрунтовані й
підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 4 - 11, 18, 57 - 60, 169, 208, 209,
212 - 215, 218, 224 - 226 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
Шлюб, укладений між ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрований 20 червня 1992 року у
Кіровському відділі записів актів
громадянського стану міста
Дніпропетровська (актовий запис № 256),
Прізвище ОСОБА_2 залишити без змін.
Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою вiдповiдача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено
позивачем до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Кіровський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. У разі
якщо рішення було проголошено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення. У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення також може
бути оскаржене вiдповiдачем в
апеляційному порядку.

Повний текст заочного рішення складено
03 листопада 2014 року.

Суддя
М.О. Католікян