Справа № 305/2373/14-ц
Провадження по справі № 2/305/1142/14
25.11.2014 року Рахівський районний суд
Закарпатської області
у складі: головуючого - судді
при секретарі - Шемота
з участю: позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Рахів
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Великобичківської селищної ради, треті
особи без самостійних вимог:
Реєстраційна служба Рахівського
районного управління юстиції в
Закарпатській області, Рахівська
державна нотаріальна контора про
встановлення юридичного факту та
визнання права власності на спадкове
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
Великобичківської селищної ради, треті
особи без самостійних вимог:
Реєстраційна служба Рахівського
районного управління юстиції в
Закарпатській області, рахівська
державна нотаріальна контора про
встановлення юридичного факту та
визнання права власності на спадкове
В обґрунтування позову зазначено, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_2,
після чого відкрилася спадщина на ?
частину належного йому житлового
будинку АДРЕСА_1. Спадкоємцем майна
нині померлого ОСОБА_2 стала його
дружина ОСОБА_3, яка в силу ст.. 549 ЦК УРСР
фактично прийняла спадщину, вступивши
в управління та володіння спадковим
майном - ? частиною житлового будинку
АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3, яка
являється йому матір'ю, померла. Після
її смерті відкрилася спадщина на
належний їй житловий будинок АДРЕСА_1.
Як спадкоємець першої черги
спадкування за законом він звернувся
до Рахівської державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини. Під час звернення нотаріус
оглянула представлені ним документи і
виявила розбіжності в особі матері в
його свідоцтві про народження, а саме в
графі мати, остання зазначена як
«ОСОБА_3» замість правильного «ОСОБА_3»,
та у правовстановлюючих документах
вона так само зазначена як «ОСОБА_3»,
замість правильного «ОСОБА_3», у зв'язку
з чим йому надане роз'яснення стосовно
необхідності підтвердження родинних
відносин між ним ОСОБА_1 та ОСОБА_3, а
також встановлення факту належності
останній правовстановлюючих
документів на житловий будинок. Його
мати ОСОБА_3 була народжена
ІНФОРМАЦІЯ_4 у батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_6
в с. Бороняво Хустського району
Закарпатської області, та була
записана як ОСОБА_3, що стверджено
свідоцтвом про її народження. Однак, як
йому відомо із розповідей матері, за
життя вона часто хворіла, внаслідок
чого, за старими традиціями та
віруваннями, батьки надали їй друге
ім'я ОСОБА_3, яким вона в житті фактично
значилася, хоча юридично була
зазначена як ОСОБА_3. 8 лютого 1960 року
його батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали між
собою шлюб, де в свідоцтві про
одруження мати зазначена фактичним
іменем ОСОБА_3, і в результаті чого ім'я
ОСОБА_3 записано в його свідоцтві про
народження в графі «мати». Факт
наявності їхніх родинних стосунків із
матір'ю підтверджується довідкою
Великобичківською селищною радою №5795
від 24.10.2014 року, якою вказано, що він до
дня смерті матері ОСОБА_3 постійно
проживав з нею. Враховуючи, що його
мати ОСОБА_3 в побуті значилася як
ОСОБА_3, таке її ім'я було вказано й в
документації на будівництво житлового
будинку АДРЕСА_1 (рішенням 15 сесії 22
скликання Великобичківської селищної
ради від 30.03.1994 року АДРЕСА_1
перейменована на АДРЕСА_1. Будинок, який
попередньо знаходився за адресою
АДРЕСА_1 в теперішній час знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1) в смт. В.Бичків, яка
складається з рішення виконавчого
комітету Рахівської районної ради
депутатів трудящих №131 від 26 травня 1967
року, договору про надання в
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального жилого будинку на
правах особистої власності з числом
кімнат від одної до п'яти включно від 22
грудня 1967 року, і які стали
правовстановлюючим документами на
майно батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Разом
із зазначеними перешкодами в отриманні
ним свідоцтва про право на спадщину за
законом стала відмова нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії через те, що
правовстановлюючих документів
спадкового будинку за спадкодавцем
ОСОБА_3, тобто встановлено відсутність
правовстановлюючих документів на
спадкове майно, а отже на спадковий
будинок поширений режим самочинного
будівництва. Однак з цим він не
погоджуються з огляду на таке, та із
підтвердженням наступними
документами. Підтвердженням
приналежності будинку АДРЕСА_1 його
матері, який знаходиться в сільському
населеному пункті, є документація на
будівництво житлового будинку АДРЕСА_1
( нова назва АДРЕСА_1) в смт. В.Бичків, яка
складається з рішення виконавчого
комітету Рахівської районної ради
депутатів трудящих №131 від 26 травня 1967
року, договору про надання в
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального жилого будинку на
правах особистої власності з числом
кімнат від одної до п'яти включно від 22
грудня 1967 року. Саме відсутність
необхідності в реєстрації технічної
документації на будинок, на момент його
видачі і спричиняє сьогодні подання
ним як спадкоємцем позову про визнання
права власності, оскільки в
нотаріальному порядку оформити своє
право власності на спадщину він не
може. Майнових спорів з
приводу заявлених ним вимог про
спадкування зазначеного житлового
будинку не існує, що стверджено
Витягом про реєстрацію в Спадковому
реєстрі №38753166 від 29 жовтня 2014 року.
Позивач в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав, посилаючись
на обставини, викладені в позовній
заяві. Просить позовні вимоги
Представник відповідача -
Великобичківської селищної ради в
судове засідання не з'явився. Селищний
голова Зеленко О.Д. надала заяву, якою
позовні вимоги визнає та просить
справу розглянути без представників
Представник третьої особи без
самостійних вимог - Реєстраційної
служби Рахівського районного
управління юстиції в Закарпатській
області в судове засідання не з'явився.
Начальник служби Делятинчук А.І. надав
заяву про розгляд справи без участі
представника реєстраційної служби та
на розсуд суду.
Представник третьої особи без
самостійних вимог - Рахівської
державної нотаріальної контори в
судове засідання не з'явився.
Завідуюча нотконторою Пріц О.І. надала
заяву, якою просить справу розглянути
без її присутності, позовні вимоги
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні
по суті спору ствердила, що нині
померла ОСОБА_3, яка була їй свекрухою,
дійсно за життя значилася як ОСОБА_3,
хоча юридично в документах була
Заслухавши позивача, свідка,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши їх доказами суд приходить
до наступного висновку.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
помер батько позивача ОСОБА_2, після
чого відкрилася спадщина на ? частину
належного йому житлового будинку
При вирішенні спорів про спадкування,
спадщина по яких відкрилась і була
прийнята до 1 січня 2004 року, не
допускається застосування судами норм
ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають
норми законодавства, чинного на час
відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.
Так, відповідно до ст.. 529 ЦК УРСР
при спадкоємстві за законом
спадкоємцями першої черги є, в рівних
частках, діти (у тому числі усиновлені),
(усиновителі) померлого.
Спадкоємцем майна нині померлого
ОСОБА_2 стала його дружина ОСОБА_3, яка в
силу ст.. 549 ЦК УРСР фактично прийняла
спадщину, вступивши в управління та
володіння спадковим майном - ? частиною
житлового будинку АДРЕСА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла. Після
її смерті відкрилася спадщина на
належний їй житловий будинок АДРЕСА_1.
Звернення позивача до суду з
вимогою встановлення юридичного факту
та визнання права власності на
спадкове майно зумовлене порушенням
його права на отримання власності в
порядку спадкування згідно відмови
нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії,
зокрема у видачі свідоцтва про право
на спадщину за законом в його користь, в
зв`язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
право власності на спадковий будинок
та родинної спорідненості із
Відповідно до ст. 255 ЦПК України суд
розглядає справи про встановлення
факту родинних відносин між фізичними
Судом встановлено, що ОСОБА_3 була
народжена ІНФОРМАЦІЯ_4 у батьків ОСОБА_5
та ОСОБА_6 в с. Бороняво Хустського
району Закарпатської області, та була
записана як ОСОБА_3, що стверджено
свідоцтвом про її народження.
З пояснень позивача та тверджень
свідка встановлено, що спадкодавець
ОСОБА_3 за життя часто хворіла,
внаслідок чого, за старими традиціями
та віруваннями, батьки надали їй друге
ім'я ОСОБА_3, яким вона в житті фактично
значилася, хоча юридично була
зазначена як ОСОБА_3.
8 лютого 1960 року батьки позивача ОСОБА_2
та ОСОБА_3 уклали між собою шлюб, де в
свідоцтві про одруження дружина
зазначена фактичним іменем ОСОБА_3, і в
результаті чого ім'я ОСОБА_3 записано в
свідоцтві про народження позивача в
Факт наявності родинних позивача
стосунків із матір'ю підтверджується
Великобичківськоїселищної ради №5795
від 24.10.2014 року, якою вказано, що він до
дня смерті матері ОСОБА_3 постійно
Крім того, враховуючи, що ОСОБА_3 в
побуті значилася як ОСОБА_3, таке її
ім'я було вказано й в документації на
будівництво житлового будинку АДРЕСА_1
(рішенням 15 сесії 22 скликання
Великобичківської селищної ради від
30.03.1994 року АДРЕСА_1 перейменована на
АДРЕСА_1. Будинок, який попередньо
знаходився за адресою АДРЕСА_1 в
теперішній час знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1) в смт. В.Бичків, яка
складається з рішення виконавчого
комітету Рахівської районної ради
депутатів трудящих №131 від 26 травня 1967
року, договору про надання в
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального жилого будинку на
правах особистої власності з числом
кімнат від одної до п'яти включно від 22
грудня 1967 року, і які стали
правовстановлюючим документами на
майно батьків позивача ОСОБА_2 та
У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 256
Цивільного процесуального кодексу
України суди розглядають справи про
встановлення фактів належності
правовстановлюючих документів особі,
прізвище, ім'я, по батькові, місце і час
народження якої, що зазначені в
документі, не збігаються з ім'ям, по
батькові, прізвищем, місцем і часом
народження цієї особи, зазначеним у
свідоцтві про народження або в
Таким чином, судом достовірно
встановлено, що позивач ОСОБА_1
являється сином спадкодавця ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, а отже є, в силу
ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої
черги спадкування за законом.
Право власності спадкоємця на
спадкове майно підлягає захисту в
судовому порядку шляхом його визнання
у разі, якщо таке право оспорюється або
не визнається іншою особою, а також у
разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності (ст. 392
Норми ст. 392 ЦК не застосовуються
щодо вимог про визнання права
власності на об'єкти самочинного
будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки
особа не є власником, а лише заявляє
вимогу про встановлення права
власності на об'єкт самочинного
Належність правовстановлюючих
документів встановлюється судом
відповідно до законодавства, яке було
чинним на час набуття права власності
на житловий будинок, споруду, зокрема,
відповідно до Переліку
правовстановлюючих документів, на
підставі яких провадиться реєстрація
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затвердженого Міністерством
комунального господарства УРСР 31 січня
1966 року та погодженого з Верховним
Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив
чинність згідно з наказом Державного
житлово-комунальному господарству від
13 грудня 1995 року, та інших
нормативно-правових актів.
Згідно характеристики будинку,
господарських будівель та споруд
АДРЕСА_1, виданої КП "БТІ" Рахівської
районної ради спірний будинок
побудований у 1980 році.
Державна реєстрація права
власності на житлові будинки, споруди
регулювалася підзаконними
нормативними актами, зокрема такими, як
Інструкція про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року, яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995
року № 56, Тимчасове положення про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затверджене наказом
Міністерства юстиції України від 07
лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в
Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445.
Зазначені нормативні акти
передбачали державну реєстрацію
будівель, споруд, державну реєстрацію
права власності на нерухоме майно,
проте виникнення права власності на
будинки, споруди не залежало від
державної реєстрації до часу набрання
чинності ЦК та Законом України від 01
липня 2004 року «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
Тому, випливає висновок, що
підтвердженням приналежності будинку
АДРЕСА_1 ОСОБА_3, який знаходиться в
сільському населеному пункті, є
документація на будівництво житлового
будинку АДРЕСА_1 ( нова назва АДРЕСА_1) в
смт. В.Бичків, яка складається з
рішення виконавчого комітету
Рахівської районної ради депутатів
трудящих №131 від 26 травня 1967 року,
договору про надання в безстрокове
користування земельної ділянки для
будівництва індивідуального жилого
будинку на правах особистої власності
з числом кімнат від одної до п'яти
включно від 22 грудня 1967 рок, а отже його
не можна розцінювати як об'єкт
самочинного будівництва.

При розгляді справ про
визнання права власності на спадкове
нерухоме майно у випадках, якщо
спадщина прийнята, проте спадкоємцем
не було одержано свідоцтво про право на
спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено
державну реєстрацію права на спадщину
(ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що
законодавець розмежовує поняття
"виникнення права на спадщину" та
"виникнення права власності на
нерухоме майно, що входить до складу
спадщини", і пов'язує із виникненням цих
майнових прав різні правові наслідки.

Для набуття спадщини необхідна
наявність ряду умов. Першою необхідною
умовою є відкриття спадщини, під якою
розуміють настання таких юридичних
фактів, які обумовлюють виникнення у
спадкоємця права на набуття спадщини -
права на спадкування. До таких
юридичних фактів, передусім,
відноситься смерть спадкодавця. Але в
момент відкриття спадщини спадкоємець
набуває лише право на спадкування, але
не право власності на саму спадщину.
Для виникнення права власності на
спадщину спадкоємець повинен належним
чином здійснити (реалізувати) право на
прийняття спадщини. Здійснення права
на спадкування, передусім, полягає в
тому, що спадкоємець має право прийняти
спадщину або не прийняти її. Прийняття
спадщини можливе двома способами:
шляхом пасивної поведінки спадкоємця,
яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України,
яка встановлює, що для прийняття
спадщини достатньо того факту, що
спадкоємець, мешкав разом з померлим і
протягом строку для прийняття спадщини
не відмовився від неї. Такі спадкоємці
також подають заяву про видачу їм
документа, що підтверджує їх право на
успадковане майно, але можуть це
зробити незалежно від закінчення
строку, встановленого для прийняття
спадщини; шляхом активної поведінки,
тобто подачі заяви про прийняття
спадщини та видачі їм відповідного
свідоцтва. Для такого способу
прийняття спадщини, який буде
стосуватися всіх інших спадкоємців,
існує певний строк для подачі заяви.

Судом встановлено, що позивач
прийняв спадщину, оскільки на час
відкриття спадщини проживав у
спадковому будинку разом зі
спадкодавцем, та протягом строку,
встановленого ст. 1270 ЦК України, не
звертався до нотаріальної контори про
відмову від прийняття спадщини, у
зв'язку з чим набув правового статусу
особи, яка цю спадщину прийняла, що
зокрема стверджено довідкою
виконавчого комітету
Великобичківської селищної ради
Рахівського району Закарпатської
області №5795 від 24 жовтня 2014 року.

Спору щодо набуття права на
спадщину не існує, згідно Витягу зі
Спадкового реєстру (спадкові справи та
видані на їх підставі свідоцтва про
право на спадщину) від 29 жовтня 2014 року
№38753166.

Таким чином, враховуючи, що позивач
по справі належить до спадкоємців за
законом, спадщину прийняв, майнового
спору з приводу спадкування не існує,
суд вважає, що позовні вимоги позивача
обґрунтовані і підлягають
задоволенню.

Питання відшкодування судових
витрат позивачем не ставилось.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 131, 209, 212-215,
218, 223, ЦПК суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Встановити факт, що померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 згідно свідоцтва
про смерть серії НОМЕР_1 від 12 березня
2014 року та ОСОБА_3, згідно свідоцтва про
ОСОБА_1, народження серії НОМЕР_2 від 8
березня 1961 року, є рідною ОСОБА_1,
матір'ю.

Встановити факт належності матері
позивача - ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_3
документації на будівництво житлового
будинку АДРЕСА_1 ( нова назва АДРЕСА_1) в
смт. В.Бичків, яка складається з рішення
виконавчого комітету Рахівської
районної ради депутатів трудящих №131
від 26 травня 1967 року, договору про
надання в безстрокове користування
земельної ділянки для будівництва
індивідуального жилого будинку на
правах особистої власності з числом
кімнат від одної до п'яти включно від 22
грудня 1967 року, виданої на ім'я ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
мешканцем АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3, право власності на житловий
будинок АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня його
проголошення до цивільної палати
апеляційного суду Закарпатської
області через Рахівський районний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:Тулик І.І.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду:
Тулик І.І.