Ухвала

іменем україни

21 листопада 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кузнєцов В.О.,
розглянувши касаційну скаргу
публічного акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат»
на рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 14 серпня 2014 року та ухвалу
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області від 17
вересня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до публічного акціонерного
товариства «Криворізький залізорудний
комбінат» про відшкодування моральної
шкоди,

в с т а н о в и в:

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із зазначеним вище позовом до ПАТ
«Криворізький залізорудний комбінат»,
мотивуючи свої вимоги тим, що він,
працюючи тривалий час в шкідливих
умовах праці, отримав професійне
захворювання, у зв'язку із чим
висновком МСЕК від 21 жовтня 2013 року
йому було первинно встановлено стійку
втрату професійної працездатності у
розмірі 25%, з наступним переоглядом 01
жовтня 2014 року. Вважає, що у зв'язку з
отриманим професійним захворюванням
йому спричинено моральну шкоду, розмір
якої визначив у 243 000 грн, яку просив суд
стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 14 серпня 2014 року, залишеним
без змін ухвалою колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 17 вересня 2014 року, позов
ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з
ПАТ «Криворізький залізорудний
комбінат» на користь ОСОБА_2 14 000 грн в
рахунок відшкодування моральної шкоди.
Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Криворізький
залізорудний комбінат» просить
ухвалені у справі судові рішення
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної
інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно, всебічно досліджено і
оцінено обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначено
юридичну природу спірних
правовідносин та закон, який їх
регулює.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції, з висновками
якого погодився й апеляційний суд,
виходячи із положень ст.ст 153, 237-1 КЗпП
України, п. 13 постанови Пленуму ВСУ від
13 березня 1995 року № 4 «Про судову
практику у справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди», виходячи
із засад розумності, виваженості та
справедливості, дійшов вірного
висновку щодо розміру стягнутої
моральної шкоди.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновків судів вони не впливають та їх
не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити публічному акціонерному
товариству «Криворізький залізорудний
комбінат» у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_2
до публічного акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат»
про відшкодування моральної шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних
В.О. Кузнєцов і
кримінальних справ