Справа № 206/4209/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

20 листопада 2014 року Самарський
районний суд м. Дніпропетровську у
складі:

головуючого судді
Маймур Г.Я,

за участю секретаря
Бердиклічевої Т.Р,

позивача
ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2,

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста
Дніпропетровська цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист
права власності від порушень, суд -

В С Т А Н О В И В :

1 липня 2014р. ОСОБА_1 звернулася до суду
із позовом до ОСОБА_2 про захист права
власності від порушень, усунення
перешкод у користуванні нерухомістю та
стягнення витрат на проведення
судової будівельно-технічної
експертизи в розмірі 6359грн.04коп.
10жовтня 2014р. позивач уточнила позовні
вимоги.

З урахуванням уточнених позовних вимог
позивачка вказала, що їй належить 28/100
частин, а відповідачці 72/100 частин
домоволодіння АДРЕСА_1 розташованого
на земельній ділянці 600кв.м. В порушення
вимог закону, відповідачка,
самовільно без отримання відповідного
документу, який дає право на виконання
будівельних робіт виконала
реконструкцію належної їй частини
житлового будинку (літ.А-1), що
знаходиться у їх із відповідачкою
спільній частковій власності та
господарських будівель. Так, ОСОБА_2
збільшила розміри прибудови до
житлового будинку (літ. А-1), виконала
будівельні роботи по посиленню
фундаменту будинку а саме: частини
зовнішньої стіни з північного боку
належних їй приміщень літ. 1-6 та літ. 1-5 з
влаштуванням металевого підсилюючого
каркасу - продовження стіни є
зовнішньою частиною належних їй
приміщень літ. 2-3 та літ. 2-4. Крім того,
зовнішня стіна із північного боку
будинку знаходиться на земельній
ділянці, яка знаходиться в її
користуванні відповідно до ухвали
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 22 лютого 1989р, якою
була затверджена мирова угода про
поділ домоволодіння АДРЕСА_1 на 28/100 та
72/100 частини і визначений був порядок
користування цією земельною ділянкою.

В результаті проведених відповідачкою
будівельних робіт частина зовнішньої
стіни належних їй приміщень літ. 2-3 та
літ. 2-4 набула непридатного до
нормальної експлуатації стану:
викривлення горизонтальної лінії
цоколя, місцеві вибоїни, відколення,
порушення штукатурного шару,
відхилення стіни від вертикалі,
помітне викривлення стіни, обвалення
матеріалу, масове відпадання
облицювання, відшарування облицювання
на глибину більше ніж 2см. товщини,
зовнішнє оздоблення із плитки частково
зруйноване - плитка відпала, порушено
цілісний загальний стан покриття,
внаслідок чого відбулася руйнація під
вікном житлової кімнати літ. 2-4 та
надалі до межі із квартирою № 1
фундаменту та цоколю.

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 2392-13
від31.01.2014р. причиною руйнації частини
зовнішньої стіни з північної сторони
житлового будинку«А-1», квартири №2, що
належить їй, є тривалий термін
експлуатації без проведення поточних
ремонтів будівельних конструкцій
житлового будинку в сукупності із
можливим впливом проведених
будівельних робіт: улаштування нового
бетонного фундаменту під кладку стін
чи штукатурку та демонтажу
оздоблювальної плитки із стіни, що зі
сторони квартири № 1.

Відповідно до даних технічної
інвентаризації станом на 13.08.2010р.
житловий будинок мав фізичний знос - 42%,
однак наявних слідів деформації
зафіксовано не було. Саме проведені
відповідачкою будівельні роботи стали
причиною руйнації належної їй частини
зовнішньої стіни будинку з північного
боку. У висновку експертизи зазначено,
що згідно даних дослідження будівельні
роботи, що були проведені у
домоволодінні по вул. Заозерна 24 в м.
Дніпропетровську, влаштування
фундаменту під обкладення зовнішніх
стін, перебудова літ «А-1 -1 « до кв. № 1,
ремонт даху - відносяться до
реконструкції виконання будівельних
робіт - проведення реконструкції,
особливо будівель зі значним терміном
експлуатації і відповідно зі значним
фізичним зносом, повинно виконуватись
з обов'язковим розрахунком несучої
спроможності конструктивних елементів
будівлі: фундаментів, стін та
перекриттів, щоб унеможливити
виникнення пошкоджень будівлі, що
відповідачкою зроблено не було, вона
розпочала будівельні роботи без
необхідного дослідження
спеціалістами, без проведення
відповідних розрахунків несучої
спроможності, без отримання дозволу на
таку реконструкцію, із залученням осіб
які не мають дозволу на виконання таких
робіт. Більш того, незважаючи на
негативні наслідки які настали в
результаті проведених нею самовільних
будівельних робіт, на її застереження
про неможливість подальшого
будівництва відповідачка не реагує, а
намагається будь-яким чином завершити
розпочату самовільну реконструкцію. Із
цією метою вона звернулася до суду із
позовом про зобов'язання її, а потім і
членів її родини не чинити їй перешкод
в доступі до стіни, яку вона почала
реконструювати, для подальшої її
реконструкції і судами її вимоги
задоволені. Вона не може знайти з
ОСОБА_2 порозуміння. Від її незаконних
самоправних дій приходить в занепад та
руйнується належна їй на праві
власності частина будинку, де проживає
її дочка із чотирма малолітніми дітьми.
За захистом свого права вона
зверталася до головного
архітектурного управління міста та
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
Дніпропетровської області. Ними 11.04.2014
року на ім'я ОСОБА_2 було винесено
припис про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, зобов'язано її усунути
порушення чинного законодавства та
ввести в експлуатацію об'єкт
самовільного будівництва.

Позивач просила зобов'язати ОСОБА_2
усунути причини руйнування та
погіршення умов експлуатації і
проживання належної їй на праві
власності 28/100 частин житлового будинку
АДРЕСА_1 , яка набула непридатного до
нормальної експлуатації стану, що
виникли в зв'язку з самовільно
збудованим нею бетонним фундаментом
під кладку частини стіни чи штукатурку
та самовільно збудованим металевим
підсилюючим каркасом і усунути
перешкоди в користуванні земельною
ділянкою на якій знаходиться
самовільно збудована споруда.
Зобов'язати ОСОБА_2, знести самовільно
збудований новий бетонний фундамент
під кладку стіни чи штукатурку та
самовільно збудований металевий
підсилюючий каркас для проведення
реконструкції частини зовнішньої
стіни з північного боку житлового
будинку АДРЕСА_1 і звільнити заняту
цими спорудами земельну ділянку.
Зобов'язати ОСОБА_2 ліквідувати
пошкодження стіни будівлі житлового
будинку АДРЕСА_1, які утворилися
внаслідок її дій, відновити цілісний
загальний стан покриття стіни
внаслідок чого відбулася руйнація під
вікном житлової кімнати літ.2-4 та
надалі до межі з квартирою
№1фундаменту та цоколю; ліквідувати
порушення штукатурного шару,
відшарування облицювання, відновити
зовнішнє оздоблення із плитки,
викопати інші будівельні роботи по
відновленню горизонтальної лінії
цоколя та вертикалі зруйнованої стіни.
Стягнути з ОСОБА_2 на її користь судові
витрати по справі: судовий збір в сумі
243 грн. 60 коп. та судові витрати на
проведення судової
будівельно-технічної експертизи в
розмірі 6359грн.04 коп.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала, стверджувала, що це
нові вимоги, які раніше судом не
розглядалися і пояснила, що відповідач
зменшила її земельну ділянку, що вона
ще не заявляла вимоги про знесення, але
тепер встановлено, що у будинку йде
реконструкція. Вона наполягала, щоб
відповідач прибрала фундамент, плитку
та привела стіни у початковий стан.

Відповідач та її представник
заперечували проти позовних вимог у
зв'язку з їх незаконністю та
необґрунтованістю і просили суд
відмовити у їх задоволенні. Зазначили,
що подібні позовні вимоги вже
розглядалися судами та у задоволенні
вимог позивача було відмовлено.
Відповідач не має відношення до
набуття частиною житлового будинку
непридатного до нормальної
експлуатації стану і вона не
створювала позивачу жодних перешкод у
користуванні земельною ділянкою. Не
можуть бути стягнуті судові витрати за
проведення будівельно-технічної
експертизи. Зазначена експертиза
проводилася за ухвалою Апеляційного
суду по іншій справі.

Окрім того, відповідач стверджувала, що
позивач у своїй частині будинку ніколи
не проводила ремонтних робіт. Але
говорила їй про те, щоб вони із
чоловіком безкоштовно відремонтували
їхню частину будинку. Своїми діями вона
не спричиняла будь-яких пошкоджень
частини будинку позивача. За ухвалою
Апеляційного суду була проведена
будівельно-технічна експертиза, за
висновком якої немає її вини та немає
порушень стіни частини будинку
позивача. Будинок дуже старий,
побудований у 1953р, потребує
термінового ремонту, тому вони із
чоловіком змушені виконувати ремонтні
роботи своєї частини будинку.
Позивачка не впускала її для
приведення будинку в порядок вимагала
спочатку їй зробити ремонт. Уже є не
одне судове рішення, яким зобов'язано
позивачку не чинити їй перепон. Ремонт
необхідний, оскільки плити уже
відпадали та падали на голову. Земельна
ділянка не приватизована, так як
позивач цього не хоче. Вона жодного
сантиметра не належної їй земельної
ділянки не зайняла і це видно на фото
таблицях. Позивач сама проводила
реконструкцію і без узгодження із
спеціалістами вирила траншею при
проведенні водопроводу, що могло
вплинути на будинок. А також позивач
сама не заперечувала що одною із причин
руйнації будинку є тривалий термін
експлуатації без проведення поточного
ремонту і про це зазначено у висновку
будівельно-технічної експертизи, який
позивач долучила до позовної заяви.

Вислухавши позивача, відповідача та її
представника, допитавши свідків та
дослідивши письмові докази, що в
матеріалах справи в їх сукупності, суд
дійшов висновку про необхідність
відмовити у позові з наступних підстав.

Судом встановлено, що домоволодіння
розташоване на земельній ділянці, яка
була надана в користування для
будівництва будинку рішенням №1794
виконкому Амур-Нижньодніпровської
районної ради депутатів трудящих від 20
жовтня 1953р. ОСОБА_4 - першому власнику
домоволодіння.

Ухвалою Самарського районного
народного суду м. Дніпропетровська від
22 лютого 1989 р. була затверджена мирова
угода про поділ домоволодіння АДРЕСА_1
на 28/100 та 72/100 частин та визначений
порядок користування земельною
ділянкою.

Домоволодіння розташоване на
земельній ділянці площею 637кв.м, яка
була надана в користування для
будівництва будинку рішенням №1794
виконкому Амур-Нижньодніпровської
користування земельною ділянкою.
Власнику 28/100 частин домоволодіння була
виділена земельна ділянка площею
179кв.м. а власнику 72/100 частин - 429кв.м.
(а.с.14-15).

В судовому засіданні встановлено, що
позивачу ОСОБА_1 належить 28/100 частин
домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 1 березня 2011 року (а.с.6-7).

Відповідачу на праві власності на
підставі договору дарування частини
домоволодіння від 4 квітня 2007 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, належить
72/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1. У
домоволодінні відповідачу належить: в
житловому будинку А-1 квартира № 1
загальною площею 48,9кв.м, житловою
площею 35,10 кв.м; літня кухня літ. Б, сараї
літ. В, И, К, сарай (тимчасовий) вхід в
погріб літ. Л, душ літ. М, убиральні літ.
Ж, навіси літ. Р,С,Ш, сарай тимчасовий
літ. Ч, споруди № 2,5, 8-15,1.

Порядок користування земельною
ділянкою був визначений таким чином, що
були відсутні земельні ділянки для
спільного користування та не було
передбачено можливості співвласниками
будинку доступу до своєї частини
будинку.

На час розгляду справи, земельні
ділянки сторонами не приватизовані та
визначено лише порядок користування
ними.

Суд встановив, що на момент придбання
відповідачем частини будинку порядок
користування земельною ділянкою був
встановлений так, як вказано на плані
земельної ділянки в технічному
паспорті, який був виготовлений за
станом на 12.01.2007р.

Рішенням Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 10 жовтня 2012р, яке
набрало чинності 12 березня 2013р.
зобов'язано позивача ОСОБА_1 не чинити
відповідачу ОСОБА_2 перешкод у вільному
доступі до стіни належної їй частини
будинку АДРЕСА_1, що знаходиться на
земельній ділянці та перебуває у
користуванні ОСОБА_1 для її ремонту і
догляду.

Рішенням Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 19 травня 2014р.
позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя
особа Дніпропетровська міська рада про
усунення перешкод у здійсненні права
власності - задоволено частково.
Зобов'язано ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2
перешкод у вільному доступі до стіни
належної їй частини будинку АДРЕСА_1, що
знаходиться на земельній ділянці, яка
перебуває у користуванні ОСОБА_1 для її
ремонту та догляду (а.с.16-19).

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішенням Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 29 серпня 2013р, яке
набрало законної сили згідно ухвали
Апеляційного суду Дніпропетровської
області 20 березня 2014р, у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 про усунення зі
сторони ОСОБА_2 перешкоди у здійсненні
нею права власності та користування
28/100 частинами житлового будинку
АДРЕСА_1, зобов'язанні ОСОБА_2
ліквідувати пошкодження стіни будівлі
житлового будинку літ. «А-1» з
північного боку 28/100 частин житлового
будинку, які утворилися внаслідок її
дій до руйнації зовнішнього оздоблення
та самої конструкції стіни житлового
будинку шляхом проведення
реконструкції всієї стіни по всій її
довжині, а також стягненні з
відповідачки моральну шкоду у розмірі
10000 гривень, судові витрати по справі та
витрати на проведення
будівельно-технічного обстеження в
сумі 3200 гривень - відмовлено (а.с.56-60).

Звернувшись із позовом до суду позивач
послалася на ч.1 ст.16 та ч.1ст.319 ЦК
України про право на звернення до суду
та про те, що власник має право
володіти, користуватися та
розпоряджатися своїм майном на власний
розсуд.

Разом із тим, вона послалася на ст.391ЦК
України про те, що власник майна має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

В якості доказів позивач долучила до
позовної заяви копії паспортів,
судових рушень по спорам із
відповідачем, висновок
будівельно-технічної експертизи по
іншій цивільній справі та припис ІДАБК
у Дніпропетровській обл.

В силу ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 60
ЦПК України доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що позивач не довела ті
обставини, на які послалася та не
надала суду належних і допустимих
доказів.

Доказів про те, що відповідач ОСОБА_2
руйнувала частину будинку, яка
належить позивачу ОСОБА_1, чинила
перешкоди у здійснені права власності
чи своїми діями спричинила будь-які
пошкодження частини будинку позивача,
не встановлено.

Крім того, відповідно до п. 17 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 12
червня 2009 року № 5 «Про застосування
норм цивільного процесуального
законодавства, що регулюють
провадження у справі до судового
розгляду», висновок експертизи може
бути доказом у справі лише в тому разі,
коли експертиза була проведена на
підставі ухвали суду відповідними
судово-експертними установами.

У разі коли висновок експертизи
наданий стороною як додаток до
позовної заяви, тобто проведений
відповідною експертною установою за її
клопотанням чи клопотанням її
представника, то такий висновок може
розцінюватися лише як письмовий доказ,
який підлягає дослідженню в судовому
засіданні та відповідній оцінці. Якщо
стосовно цього письмового доказу в
судовому засіданні виникнуть сумніви,
то, виходячи з характеру
матеріально-правового спору та залежно
від того, яке значення має наявність у
справі такої експертизи, суд повинен
роз'яснити особам, які беруть участь у
справі, про їх право заявити клопотання
про її призначення.

Оскільки наданий позивачем висновок
будівельно-технічної експертизи було
складено при розгляді іншої справи, суд
роз'яснював сторонам положення ст.ст. 10,
57-60 ЦПК України та наслідки вчинення
або не вчинення процесуальних дій, а
також те, що суд розглядає цивільні
справи в межах заявлених ними вимог і
на підставі наданих доказів.

Сторони не заявляли клопотань про
проведення по вказаним вимогам судової
будівельно-технічної експертизи.

Пояснення позивачки в судовому
засіданні не знайшли свого
підтвердження.

Припис ІДБКА Дніпропетровської обл.
суд не може прийняти до уваги, так як в
ньому вказано про необхідність
відповідачці ввести об'єкт в
експлуатацію, а не усувати виконані
будівельні роботи(а.с.48-49).

Із показань спеціаліста ОСОБА_6,
допитаного в судовому засіданні, який
виконував будівельно-технічне
дослідження за заявою позивача
вбачається, що якщо усувати те, що
зроблено відповідачем, то це послабить
будинок. Окрім того, необхідні
додаткові ремонтні роботи зі сторони
позивача.

Що стосується показань свідка ОСОБА_7
щодо незаконності реконструкції
частини будинку відповідача, усунення
причин руйнації частини будинку
позивача, знесення фундаменту,
металевого каркасу та ліквідації
пошкоджень стіни будівлі, то суд їх не
приймає до уваги, оскільки вони не
узгоджуються із матеріалами справи і
свідок ОСОБА_7- чоловік позивач і є
зацікавленою особою у результаті
розгляду справи.

Позовні вимоги позивача про стягнення
витрат за проведення
будівельно-технічної експертизи в
розмірі 6359грн.04коп. також не підлягають
задоволенню, оскільки по даній
цивільній справі зазначена експертиза
не проводилася і це є витрати по іншій
справі.

Вказана експертиза була проведена 31
січня 2014р. за ухвалою Апеляційного суду
Дніпропетровської області по
цивільній справі №206/4657/13, розглянутій
Самарським районним судом
м.Дніпропетровська 29.08.2013р, по якій
позивачу було відмовлено у позові. За
таких обставин, чинним законодавством
не передбачено стягнення позивачу
судових витрат по іншій справі.

Оцінюючи всі докази, які були
досліджені судом під час розгляду
справи в їх сукупності та розглядаючи
позов в межах заявлених позовних вимог
суд дійшов до висновку про
необхідність відмовити позивачу у
позові.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 4 - 8, 10, 11, 18, 57 - 61, 79, 88, 130, 208, 209, 212 - 215,
218 Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 у позові до ОСОБА_2 про захист
права власності від порушень -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів через
Самарський районний суд
м.Дніпропетровська.

Головуючий суддя
Г.Я.Маймур