Справа № 443/1657/14-ц
Провадження № 2/443/748/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року. Жидачівський
районний суд Львівської області

в складі: головуючої - судді
Галій О.Й.

за участю секретаря
Процака А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Жидачеві цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та третя
особа Орган опіки та піклування
Жидачівської РДА про визначення
способу участі у вихованні дитини

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 в обґрунтування
заявлених вимог посилається на те, що з
відповідачем ОСОБА_2 перебувала у
фактичних шлюбних відносинах.
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився їх спільний син
ОСОБА_3, який проживає з матір'ю.
Відповідач є батьком дитини, його
батьківство визначено за їх спільною
заявою.

Між позивачем та відповідачем виник
спір стосовно порядку участі батька у
вихованні дитини, для вирішення якого
відповідач звернувся до органу опіки
та піклування Жидачівської РДА.

Згідно Розпорядження голови
Жидачівської РДА від 27.06.2014 р. № 260
визначено спосіб участі батька у
вихованні та спілкуванні з сином:
щотижня з 18.00 год вівторка до 08.00 год
середи, у кожний перший та третій
тиждень місяця з 17.00 год п"ятниці до 18.00
год неділі з правом забирання дитини
додому та обов"яковим поверненням до
постійного місця проживання - АДРЕСА_1.

Після отриманого розпорядження
позивач не чинила відповідачу жодних
перешкод у спілкуванні з сином.
Відповідач, немаючи досвіду в
спілкуванні з дитиною, почав
налаштовувати сина проти неї та її
рідних. Дитина після спілкування з
батьком перебуває у збудженому стані,
іноді проявляє агресію. На її
зауваження відповідач відповідає
агресією, нецензурною лайкою. Вважає,
що неправомірна поведінка відповідача
шкодить здоров"ю дитини, не відповідає
як її інтересам так і інтересам дитини.
Це змусило її звернутися до суду з
позовом про звуження способу
особистого спілкування відповідача з
дитиною, скоротивши їх число та
тривалість.

Розпорядженням від 08.10.2014 р. № 425
внесені зміни до вказаного вище
розпорядження, зокрема: щотижня з 18.00
год вівторка до 08.00 год середи, у кожний
перший, третій та п"ятий тиждень місяця
з 17.00 год п"ятниці до 18.00 год неділі з
правом забирання дитини додому та
обов"яковим поверненням до постійного
місця проживання - АДРЕСА_1, а також 1
раз в рік терміном 14 днів для спільного
відпочинку.

Під час винесення вказаних
розпоряджень не було враховано жодних
обставин, зазначених у ч. 1 ст. 158 СК
України, а також її звернення до
Жидачівського РВ ГУМВСУ щодо
неправомірної поведінки відповідача.
Наведені нею обставини свідчать про
невідповідність цих розпоряджень
вимогам та принципам ч. 2 ст. 159 СК
України.

Оскільки, орган опіки та піклування
порушив принцип рівності прав батьків,
так як надав відповідачу більше часу на
спілкування з дитиною, як їй, тому
звернулася до суду з позовом, яким
просить визначити наступний спосіб
участі відповідача у вихованні дитини
та спілкуванні:- у вигляді
систематичних побачень у перший,
третій тиждень місяця з 17.00 год п"ятниці
до 18.00 год неділі з правом забирання
дитини додому та обов"яковим
поверненням до постійного місця
проживання - АДРЕСА_1, а також 1 раз в рік
терміном 14 днів для спільного
відпочинку. Встановити, що день
народження дитини повинно
відзначатися батьками спільно та
встановити, що систематичні побачення
у зазначені вище дні та години не
відбуваються у разі хвороби дитини.

У судовому засіданні позивач,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві та у заяві про уточнення
позовних вимог від 15.10, 2014 р., позов
підтримала.

Відповідач позов не визнав, просить
відмовити в задоволенні заявлених
вимог за безпідставністю, про що
зазначив в поданому запереченні на
позов.

Представник органу опіки та
піклування Драган Н.М. вважає заявлені
вимоги безпідставними.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази у справі,
вважає, що заявлені вимоги до
задоволення не підлягають.

Одним із принципових положень,
закріплених в Декларації прав дитини,
проголошеної Генеральною Асамблеєю
ООН 20.11.1959 року, є те, що дитина повинна
зростати в умовах турботи.

Законодавством України закріплено
обов'язок того із батьків, який
проживає окремо, брати участь у
вихованні дитини, окрім того,
законодавством зобов'язано батьків
вирішувати всі питання виховання
дитини спільно (ст. 157 СК України).

Законодавством також встановлено
правовий механізм визначення способу
участі у вихованні дитини того з
батьків, який проживає окремо у випадку
неможливості досягнення батьками
згоди стосовно такого способу, а саме:
рішення про визначення способу участі
у вихованні дитини та спілкуванні з нею
того з батьків, хто проживає окремо від
неї, приймається органом опіки та
піклування на підставі вивчення умов
життя батьків, їхнього ставлення до
дитини, інших обставин, що мають
істотне значення.

Слід зазначити, що прийняте рішення
органу опіки та піклування є
обов'язковим до виконання для батьків
(ст. 158 СК України). І лише у випадку
вчинення перешкод того із батьків, з
ким проживає дитина, тому з батьків, хто
проживає окремо, у спілкуванні з
дитиною та у її вихованні, зокрема якщо
він ухиляється від виконання рішення
органу опіки та піклування, другий із
батьків має право звернутися до суду з
позовом про усунення цих перешкод (ч. 1
ст. 159 СК України).

Дані положення кореспондують із
приписами статті15 Закону України „Про
охорону дитинства", якою передбачено,
що у разі, коли батьки не можуть дійти
згоди щодо участі одного з батьків,
який проживає окремо у вихованні
дитини, порядок такої участі
визначається органами опіки та
піклування за участю батьків виходячи
з інтересів дитини. Рішення органів
опіки та піклування з цих питань можуть
бути оскаржені в суді у порядку,
встановленому законом.

Із пояснень позивача вбачається, що
під час винесення вказаних
розпоряджень про визначення способу
участі батька у вихованні та
спілкуванні з сином не було враховано
жодних обставин, зазначених у ч. 1 ст. 158
СК України, а також її звернення до
Жидачівського РВ ГУМВСУ щодо
неправомірної поведінки відповідача,
що свідчать про невідповідність цих
розпоряджень вимогам та принципам ч. 2
ст. 159 СК України, що і змусило її
звернутися до суду з позовом про
звуження способу особистого
спілкування відповідача з дитиною,
скоротивши їх число та тривалість.

Судом встановлено, що позивач
фактично оспорює розпорядження про
визначення способу участі батька у
вихованні та спілкуванні з сином, а
тому цей спір не підсудний
Жидачівському районному суду, а
Львівському окружному
адміністративному суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб"єктів владних
повноважень.

Враховуючи наведене у позивача
відсутні підстави звернення до суду з
цим позовом.

Суд відмовляючи позивачу у
задоволенні її позовних вимог,
рекомендує звернутися з позовом для
вирішення цього спору в порядку
адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 213-215 ЦПК
України, ст.ст. 157-159 СК України, суд-

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та третя
особа Орган опіки та піклування
Жидачівської РДА про визначення
способу участі у вихованні дитини
відмовити.

.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга протягом десяти днів з дня
проголошення до апеляційного суду
Львівської області через Жидачівський
районний суд.

Головуюча-суддя: n Цюю m"Хм€"Ф

І+е% Y с±[ХЯR ъzvЬЭ еЃg Xн%;ЕGДYbM
К-Зz‹CKЎЈ@¦§?ХzЊl·¬ф¦н^¶Чу SЁжіYjі@-ЧЈн 2¶tНT
?Э Ґ љЦЈоС > („N?Wµ3УZSпR
?, Щ»(С4§пЫ h¤3Шдґ*Ц® · *YA¦ЯF ПV)Ї ?ѓ?"PЏ
ЉLf‡k.РО?дєt§ґѓ‚FЗpъюыфF«О3ю__b=М и+IEND®B`‚