АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5775/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Бойко О. М. Доповідач - Глущенко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року
м. Дніпропетровськ

26 листопада 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - Глущенко Н.Г.

суддів - Осіяна
О.М., Пищиди М.М.

за участю секретаря -
Біленької О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 15 травня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
Дніпропетровської районної державної
адміністрації, треті особи - Управління
Держземагенства у Дніпропетровському
районі Дніпропетровської області,
Садівниче товариство «Крона», про
скасування розпорядження, визнання
недійсним державного акту на право
власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2,
Дніпропетровської районної державної
адміністрації про скасування
розпорядження, визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку, який позивачем було
уточнено в лютому 2014 року / т. 1 а. с. 2-5, т.
2 а. с. 10-11 /.

В обґрунтування свої позовних
вимог ОСОБА_3 посилався на те, що він є
членом Садівничого товариства «Крона»
(код 24604317), яке було створено у 1986 році
Інститутом технічної механіки НАН і
НКА України, і користувачем земельної
ділянки НОМЕР_3 площею 0,04 га та ? частини
земельної ділянки НОМЕР_1 площею 0,04 га,
за які сплачував усі необхідні платежі,
у тому числі й членські внески.

Земельну ділянку НОМЕР_1 (1/2 її частини)
він отримав у 1992 році, у зв'язку з
розширенням території садівничого
товариства, коли за його клопотанням
адміністрацією Інституту та
профспілковим комітетом йому, як члену
СТ «Крона», було додатково виділено ?
частину ділянки НОМЕР_1 на новій
території №2 для розширення ділянки на
території №1, яку позивач уже мав.

Вказану ділянку ОСОБА_3 обробляє та
займається садівництвом починаючи з 1992
року і по теперішній час.

У березні 2012 року ОСОБА_3 від голови
правління СТ«Крона» дізнався, що
згідно відповіді на офіційний запит
голови товариства, ряд ділянок, у тому
числі і ділянка позивача НОМЕР_1, вже
приватизована і на неї 19.02.2009 року
видано Державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯЖ
№928158 на ім'я ОСОБА_2, на підставі
розпорядження голови
Дніпропетровської районної державної
адміністрації №629-р від 22.12.2008 року.
ОСОБА_2 отримав у власність земельну
ділянку НОМЕР_2 загальною площею 0,12 га,
яка складається з двох земельних
ділянок: НОМЕР_1 ( площею 0,08 га) та
НОМЕР_2 (площею 0,04 га).

Позивач вважає, що новоствореній
земельній ділянці (загальною площею 0,12
га), з відступом від чинного
генерального плану СТ «Крона»,
колишнім керівництвом товариства, був
наданий НОМЕР_2 та виданий первинний
пакет документів для приватизації цієї
земельної ділянки ОСОБА_2, а потім на
підставі розпорядження голови
Дніпропетровської
райдержадміністрації від 07.11.2008 року №
4610-р було видано останньому Державний
акт на право приватної власності на
землю.

Про ці, як вважає позивач незаконні дії,
йому стало відомо з документу
«Графічні та семантичні дані
Державного земельного кадастру
Дніпропетровської області», які були
надані СТ «Крона» на його запит, згідно
з яким відомості про ділянку НОМЕР_1
відсутні, але з листа профспілкового
комітету Інституту технічної механіки
НАНУ і НКАУ від 17.07.2008 року № 16 / т. 1 а. с.
17 /, фрагменту генерального плану /т. 1 а.
с.86/ та генерального плану від 24.09.2012
року / т. 1 а. с. 30 / вбачається, що ділянка
НОМЕР_1 (площею 0,08 га) існує та її
власниками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (по 0,04 га
за кожним).

Позивач вважає, що він є єдиним
користувачем з 1992 року спірної
земельної ділянки НОМЕР_1 і має на неї
право, тоді як ОСОБА_2 ніколи не
користувався нею, він навіть не мав
ніякого майна в садівничому товаристві
і садівництвом чи городництвом не
займався.

При вище зазначених обставинах позивач
вважає, що Державний акт про право
власності на земельну ділянку виданий
і отриманий ОСОБА_2 з порушенням вимог
чинного законодавства, зокрема ст. ст.
116,118 ЗК України

За таких обставин, в силу ст. ст. 12,
55-57, 116, 118 ЗК України, позивач ОСОБА_3
просив суд скасувати Розпорядження
голови Дніпропетровської районної
державної адміністрації №6295-р від
22.12.2008 року про передачу земельної
ділянки НОМЕР_2 у власність ОСОБА_2 та
визнати недійсним Державний акт на
право власності на земельну ділянку
НОМЕР_2 виданий на ім'я ОСОБА_2 в СТ
«Крона» на території
Новоолександрівської сільської ради
та скасувати його реєстрацію / т. 1 а. с.
2-5, т. 2 а. с. 10-11 /.

Відповідачі проти позовних вимог
заперечували.

Рішенням Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 15.05.2014 року позовні вимоги
ОСОБА_3 задоволені частково.

Суд скасував розпорядження
голови районної державної
адміністрації № 6295-р від 22.12.2008 року про
передачу земельної ділянки НОМЕР_2
(загальною площею 0,1168 га, розташованої
в Садівничому товаристві «Крона» на
території Новоолександрівської
сільської ради, Дніпропетровського
району, Дніпропетровської області)
ОСОБА_2 для ведення садівництва у
власність.

Суд визнав недійсним Державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЖ №928158, виданий на ім'я ОСОБА_2 на
земельну ділянку НОМЕР_2, загальною
площею 0,1168 га, розташованої в
Садівничому товаристві «Крона» на
території Новоолександрівської
сільської ради, Дніпропетровського
району, Дніпропетровської області,
кадастровий №011370298.

В решті позовних вимог - відмовлено.

Також, вирішено питання щодо стягнення
судових витрат по справі /т. 2 а. с. 72-74/.

Ухвалою цього ж суду від 26.09.2014 року
виправлено описки в рішенні від 15.05.2014
року / т. 2 а. с. 178 /.

З таким рішенням суду від 15.05.2014 року не
погодився відповідач ОСОБА_2 і
звернувся з апеляційною скаргою в якій
просить скасувати рішення та ухвалити
нове про відмову позивачу в його
позовних вимогах в повному обсязі,
посилаючись на те, що рішення суду, є
незаконним та необґрунтованим,
оскільки ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
/ т. 2 а. с. 81-89 /.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що скаргу
необхідно задовольнити, а рішення суду
- скасувати та ухвалити нове рішення
про відмову ОСОБА_3 в його позовних
вимогах на підставі ст. 309 ЦПК України, з
наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з
того, що ОСОБА_2 не мав підстав
звертатися до Новоолександрівської
сільської ради з проханням щодо
приватизації земельної ділянки,
оскільки частина земельної ділянки
НОМЕР_2 не перебувала в його
користуванні, а була в користуванні
ОСОБА_3 Крім того, суд прийшов до
висновку, що під час приватизації
земельної ділянки відповідачем ОСОБА_2
відбулося збільшення його земельної
ділянки за рахунок ділянки НОМЕР_1, що
була у користуванні ОСОБА_3, а тому
державний акт на право власності на
земельну ділянку ОСОБА_2 виданий з
порушенням норм чинного законодавства,
як і саме рішення голови
райдержадміністрації про передачу
відповідачу землі у власність.

Проте, з такими висновками суду
погодитись не можна оскільки вони не
відповідають дійсним обставинам
справи та вимогам чинного
матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач ОСОБА_3 з 1986 року є членом
Садівничого товариства «Крона»
(ідентифікаційний код 24604317 - т.2 а. с.
215-218), що було створене в 1986 року при
Інституті технічної механіки НАН і НАК
України, якому згідно Державного акту
на право постійного користування
землею від 09.12.1997 року було передано в
користування земельну ділянку в
розмірі 29,3 га і вона була поділена на
земельні ділянки в межах 0,04га та
передана в користування членам цього
садівничого товариства серед яких і
позивач ОСОБА_3, що отримав ділянку № 73
площею 0,04 га / т. 1 а. с.17-25,158-163,191 /.

Потім, в 1992 році, у зв'язку зі змінами в
законодавстві України щодо можливості
надання земельних ділянок в садівничих
товариствах в межах 0,08 га, СТ «Крона»
було передано в користування ще одна
земельна ділянка площею 6 га, яка була
розподілена на земельні ділянки та
передана в користування членам
товариства, як додаткова площа для
досягнення загальної площі 0,08 га.
Позивач ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали
кожний по 400 кв. м. земельної ділянки
НОМЕР_1 на новій території товариства /
т. 1 а. с. 20 /, а відповідач ОСОБА_2 в
списках на отримання земельної ділянки
в користування не значиться.

Крім того, в матеріалах справи відсутні
докази того, що відповідач ОСОБА_2 був і
є членом Садівничого товариства
«Крона» (ідентифікаційний код 24604317,
керівник Кулик А.Д.).

В матеріалах справи, в томі 1 на а. с. 66-67 ,
знаходиться копія членської книжки
садівничого товариства від 09.04.2007 року,
згідно якої ОСОБА_2 є членом
Обслуговуючого кооперативу «Садове
товариство «Крона» (далі ОК «СТ»Крона»)
і факт його знаходження в членах ОК
«СТ»Крона» підтвердили в суді його
представники, але ОК «СТ»Крона» до
участі у справі не залучене, тоді як СТ
«Крона» є третьою особою по справі.

Згідно виписки з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб і фізичних осіб
- підприємців значиться
зареєстрованим Обслуговуючий
кооператив «Садове товариство «Крона»
(ідентифікаційний код 237383067, керівник
Прудченко В.О.) / т. 2 а. с. 219-222 /.

Отже, суд першої інстанції не встановив
членом якого садівничого товариства є
ОСОБА_2 та членом якого садівничого
товариства він був на момент вирішення
питань щодо передачі йому у власність
спірної земельної ділянки та отримання
19.02.2009 року Державного акту на право
власності на земельну ділянку в СТ
«Крона», як і не встановив чи
виділялась ОСОБА_7 в одному з цих
садівничих товариств земельна ділянка,
зокрема спірна (якщо так то в якому
товаристві, коли і на підставі якого
рішення), що є важливим для прийняття
правильного та обґрунтованого рішення
по справі.

Суд першої інстанції не встановив, яке
товариство давало згоду на передачу
відповідачу у власність в 2008 році
земельної ділянки, тобто СТ «Крона»
(ідентифікаційний код 24604317) чи ОК
«СТ»Крона» (ідентифікаційний код
237383067).

Не було встановлено судом першої
інстанції чи передавалась в
користування ОК «СТ»Крона»
(ідентифікаційний код 237383067) спірна
земельна ділянка, якщо так то коли і на
підставі яких рішень (документів).

Згідно розпорядження голови
Дніпропетровської
райдержадміністрації від 07.11.2008 року №
4610-р відповідачу ОСОБА_2 був наданий
дозвіл на розробку технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку НОМЕР_4
площею 0,1168 га у власність для ведення
садівництва за рахунок земель садового
товариства «Крона» за межами
населеного пункту на території
Новоолександрівської сільської ради /
т. 1 а. с. 62 /, а розпорядженням голови
Дніпропетровської
райдержадміністрації від 22.12.2008 року №
6295-р ОСОБА_2 передано у власність
земельну ділянку НОМЕР_2, але вже за
рахунок земель ОК «СТ»Крона» / т. 1 а. с. 65
/. Ці протиріччя судом першої інстанції
не усунені, як і не витребувані
документи на підставі яких приймалися
ці розпорядження головою
райдержадміністрації.

Судом першої інстанції не встановлено
чи є тотожною земельна ділянка НОМЕР_1
(на яку претендує позивач) земельній
ділянці НОМЕР_2 (власником якої згідно
Держакту від 19.02.2009 року є ОСОБА_2).

Не встановлено судом і кому були
виділені в користування СТ «Крона»
земельні ділянки НОМЕР_1,НОМЕР_2,НОМЕР_4
після передачі цьому товариству в 1992
році додаткових 6 га землі, якщо ці
ділянки були передані в користування
(власність) членам товариства, то чи
були вони вилучені у них у
встановленому законом порядку. Суд
першої інстанції повинен був з'ясувати
ці питання та вирішити питання щодо
залучення їх до участі у справі в
порядку ст. 33 ЦПК України, що так і не
було вирішене судом.

Виходячи з вище наведеного та
приймаючи до уваги ту обставину, що до
участі у справі не було залучено ОК
«СТ»Крона» та ймовірні користувачі
(власники) земельних ділянок
НОМЕР_1,НОМЕР_2,НОМЕР_4, а прийняте судом
рішення від 15.05.2013 року стосується їх
прав, колегія суддів приходить до
висновку, що рішення суду від 15.05.2013
року не може залишатись в силі і
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову ОСОБА_3 в
його позовних вимогах.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 15
травня 2014 року - скасувати.

Відмовити ОСОБА_3 в його позовних
вимогах до ОСОБА_2, Дніпропетровської
районної державної адміністрації про
скасування розпорядження, визнання
недійсним державного акту на право
власності на земельну ділянку.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з цього часу.

СУДДІ: