Справа № 358/1114/14-ц
Провадження № 2/358/461/14
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року

Богуславський районний суд Київської
області в складі: головуючого судді
Корбута В.М., за участю секретаря
Ведмеденко І.В., представника позивача
ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Богуславі
заяву представника позивача ОСОБА_1
про відвід головуючому судді Корбуту
В.М.,

В С Т А Н О В И В:

Після відкладення розгляду справи в
зв’язку з неявкою позивача ОСОБА_3 в
судове засідання, представник позивача
ОСОБА_1 10 жовтня 2014 року звернувся до
канцелярії суду із заявою про відвід
головуючому у справі судді Корбуту В.М.
зазначивши, що є обставини, які
викликають обґрунтовані сумніви у
об’єктивності та упередженості судді,
посилаючись на неодноразові порушення
останнім норм ЦПК України.

Заслухавши думку відповідача, яка
заперечувала проти задоволення заяви
про відвід судді, проаналізувавши
доводи представника позивача, суд
приходить до переконання, що
заявлений відвід є безпідставним і не
підлягає задоволенню по наступним
підставам.

Твердження представника позивача про
те, що суддя Корбут В.М. порушив
положення ч.4 ст. 122 ЦПК України,
оскільки відкрив провадження по справі
не у трьох денний строк, а лише на
чотирнадцятий день з дня надходження
заяви до суду є надуманим та
безпідставним.

Так, представником позивача не
враховано положення ч.3 ст. 122 ЦПК
України де зазначено, у разі якщо
відповідачем у позовній заяві, поданій
і оформленій у порядку, встановленому
цим Кодексом, вказана фізична особа, що
не є суб’єктом підприємницької
діяльності, суд не пізніше двох днів з
дня надходження позовної заяви до суду
звертається до відповідного органу
реєстрації місця перебування та місця
проживання особи щодо надання
інформації про зареєстроване місце
проживання (перебування) такої
фізичної особи.

Крім того, представник позивача на свій
розсуд навмисно невірно коментує
положення ч.4 ст. 122 ЦПК України,
оскільки посилається на дану норму
права не в повному обсязі. Згідно ч.4 ст.
122 ЦПК України зазначено, що питання про
відкриття провадження у справі або про
відмову у відкритті провадження у
справі суддя вирішує не пізніше трьох
днів з дня надходження заяви до суду
або закінчення строку, встановленого
для усунення недоліків, та не пізніше
наступного дня після отримання судом у
порядку, передбаченому частиною
третьою цієї статті, інформації про
місце проживання (перебування)
фізичної особи.

З матеріалів справи вбачається, що
21.07.2014 року була зареєстрована судом
позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2 23.07.2014
року суддя Корбут В.М. своєчасно
звернувся із запитом до начальника
відділу адресно-довідкової роботи ГУ
ДМС України в м.Києві (а.с.6). 04 серпня 2014
року суддя Корбут В.М. отримав
інформацію про зареєстроване місце
проживання відповідача ОСОБА_2 і в цей
же день він відкрив провадження по
справи (а.с.7,8), тобто ніякого порушення
норм процесуального права не було.

Щодо твердження представника позивача
про те, що позивачу ОСОБА_3 не було
направлено судова повістка чи
sms-повідомлення про час і місце
попереднього судового засідання,
внаслідок чого останній був
позбавлений права безпосередньо
врегулювати спір з відповідачем до
судового розгляду, уточнити свої
вимоги та подати відповідні докази для
обґрунтування своїх вимог також є
надуманими та не відповідає дійсності.

Так, згідно наказу № 13/в від 12.08.2014 року
суддя Корбут В.М. перебував у відпустці
з 26.08.2014 року по 14.09.2014 року і тому
попереднє судове засідання по даній
справі, яке було призначено на 26.08.2014
року не відбулось, а було відкладено на
24.09.2014 року, що підтверджується
довідкою секретаря ( а.с. 11,12).

Згідно довідки (а.с.15) вбачається, що
20.08.2014 року позивачу доставлено текст
sms- повідомлення про те, що 24.09.2014 року о
12 годині відбудеться попереднє судове
засідання. Однак позивач ОСОБА_3 в
судове засідання не з’явився і замість
нього приймав участь його представник,
що підтверджується журналом судового
засідання (а.с.16).

Наступною підставою про відвід судді,
представник позивача вважає, те що під
час під час попереднього судового
засідання суддя Корбут В.М. з власної
ініціативи наказав викликати в судове
засідання позивача ОСОБА_3 для допиту
без зазначення причин та мотивів,
всупереч положенням ч.10 ст. 130 ЦПК
України, оскільки не постановив
відповідну ухвалу, що вказує на його
упередженість та порушує право
позивача на ведення справи через свого
представника.

Однак, представником позивача не
враховано положення п.3 ч.6 ст. 130, ч.2 ст.
160 ЦПК України, де зазначено, якщо під
час попереднього судового засідання
спір між сторонами не врегульовано, суд
визначає факти, які необхідно
встановити для вирішення спору і які з
них визнаються кожною стороною, а які
підлягають доказуванню. Головуючий,
спрямовує судовий розгляд на
забезпечення повного, всебічного та
об’єктивного з’ясування обставин
справи.

В зв’язку з тим, що під час
попереднього судового засідання не
було врегульовано спір, оскільки
відповідач ОСОБА_2 не визнала позовні
вимоги, посилаючись на те, що вона не
позичала гроші, але була вимушена на
вимогу позивача написати розписку, так
як під час роботи продавцем у його
магазині, останній пред’явив їй
претензію про недостачу матеріальних
цінностей.

З’ясовуючи питання про те чи
перебували позивач та відповідач у
трудових відносинах та при яких
обставинах відбувалась позичка
грошей, представник позивача не зміг
відповісти, тому суддя Корбут В.М.
керуючись ч.4 ст.209 ЦПК України, не
виходячи до нарадчої кімнати
постановив ухвалу про визнання явки
відповідача ОСОБА_3 в судове засідання
обов’язковою для надання особистих
пояснень у відповідності до п.4 ч.1 ст. 169
ЦПК України. Представник позивача
погодився передати позивачу
інформацію про те, що його явка в
судове засідання є обов’язковою,
оскільки не заперечував проти
постановлення даної ухвали.

Таким чином, вищевказане твердження є
надуманими, оскільки не відповідають
дійсності.

Представник позивача вважає, що суддя
Корбут В.М. позбавлений права
витребувати у позивача докази про те чи
являється останній суб’єктом
підприємницької діяльності, оскільки
це не стосується предмету спору і тому
є порушенням принципів змагальності та
диспозитивності. Однак, представник
позивача не звертає увагу та замовчує
той факт що відповідач ОСОБА_2 під час
попереднього судового засідання не
визнала позовні вимоги, посилаючись на
те, що вона ніяких грошей не позичала, а
між нею та позивачем були лише трудові
відносини. Враховуючи вищевказане,
суддя Корбут В.М. у відповідності до
положень ч.4 ст.10, ч.1 ст.57, ч.2 ст.160, ч.3 ст.
213 ЦПК України з метою забезпечення
повного, всебічного та об’єктивного
з’ясування всіх обставин справи та
прийняття законного і обґрунтованого
рішення мав право витребувати від
позивача документи та докази, які
стосуються заперечень відповідача.

Крім того, представник позивача вважає,
що суддя Корбут В.М. порушив право
позивача на розгляд його справи
протягом розумного строку. Проте,
представником позивача не враховано,
що суддя Корбут В.М. в період з 26.08.2014
року по 14.09.2014 року та з 15.10.2014 року по
24.11.2014 року перебував у відпустці. Крім
того, якщо б позивач ОСОБА_3 не
проігнорував ухвалу суду і 06.10.2014 року
з’явився в судове засідання для дачі
особистих пояснень на надав
витребувані докази, то справа
розглядалась би по суті і не було б
підстав для її відкладення. Таким
чином, не зрозуміло, як дана обставина,
може викликати сумнів щодо
об’єктивності та упередженості судді.

Також є безпідставним твердження
представника позивача про те, що суддя
Корбут В.М. є упередженим, оскільки він
знає які питання необхідно задати
позивачу ОСОБА_3 Якщо б представник
позивача під час попереднього судового
засідання зміг би надати відповіді та
документи, які стосуються заперечень
відповідача, яка не визнає позовні
вимоги, то у судді Корбута В.М. не
виникало би питань до позивача, які
необхідно з’ясувати для прийняття
законного і обґрунтованого рішення.

Враховуючи те, що представник позивача
ОСОБА_1 не навів переконливих доводів
того, що головуючий по справі проявляв
або проявляє необ’єктивність та
упередженість при розгляді даної
справи, а також не встановлено інших
обставин, які б викликали сумнів у
заінтересованості судді Корбута В.М. в
результаті розгляду цієї справи чи
безсторонності, та оскільки заява про
відвід є надуманою, необґрунтованою, не
містить правових підстав для відводу
судді і є нічим іншим як суб’єктивним
ставленням представника позивача щодо
порядку ведення судового процесу, тому
відсутні підстави для її задоволення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.20-24 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1
про відвід судді Корбута В.М. залишити
без задоволення.

Судовий розгляд справи продовжити у
тому ж складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя

ОСОБА_4