РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року

м.
Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя у складі: головуючого судді
Макарова В.О. при секретарі Лєдовій А.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою Органу опіки та піклування
районної адміністрації Запорізької
міської ради по Орджонікідзевському
району в інтересах малолітнього ОСОБА_2
до ОСОБА_3, третя особа прокуратура
Орджонікідзевського району м.
Запоріжжя про позбавлення
батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Орган опіки та піклування
районної адміністрації Запорізької
міської ради по Орджонікідзевському
району в інтересах малолітнього ОСОБА_2
звернувся до суду із позовною заявою до
ОСОБА_3, третя особа прокуратура
Орджонікідзевського району м.
Запоріжжя про позбавлення
батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що на профілактичному обліку
у відділі по Орджонікідзевському
району служби (управління) у справах
дітей Запорізької міської ради
перебуває малолітній ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, як такий, що опинився у
складних життєвих обставинах. На даний
час зазначена дитина перебуває в КУ
„Запорізький обласний
спеціалізований будинок дитини
„Сонечко".

Мати дитини, ОСОБА_3, має реєстрацію
місця проживання та проживає за
адресою: АДРЕСА_1. Відомості про батька
ОСОБА_2 були внесені за заявою матері,
відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного
кодексу України.

19.07.2014 року лікарем швидкої медичної
допомоги та дільничним інспектором
міліції Орджонікідзевського РВ ЗМУ
ГУМВС України в Запорізькій області,
малолітній ОСОБА_2 був доставлений до
дитячої лікарні № 1. За інформацією
дитячої лікарні, мати дитини
перебувала в стані глибокого
алкогольного сп'яніння, поводилась
неадекватно.

ОСОБА_3 відмовилась від нагляду дитини
дільничним лікарем, на прийом до лікаря
не з'являється, категорично
відмовляється від відвідування
поліклініки та огляду сина на дому, що
позивач підтверджує листом КЗ «Центр
первинної медико-санітарної допомоги
№ 10» від 28.05.2014 року №01-12/144.

Також, рішеннями Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя, ОСОБА_3
було позбавлено батьківських прав по
відношенню до 9 дітей, за неналежне
виконання батьківських обов'язків.

02.09.2014 року відповідач звернулась до
районної адміністрації Запорізької
міської ради із заявою про надання
дозволу на повернення в її сім'ю сина.

Зазначене питання розглядалось на
засіданнях комісії з питань захисту
прав дитини районної адміністрації
Запорізької міської ради по
Орджонікідзевському району 05.09.2014 року
та 10.10.2014 року.

Під час засідання 05.09.2014 року ОСОБА_3
повідомила, що має намір влаштуватися
на роботу в МКП „Основаніє" двірником
та проходить з цією метою медичний
огляд.

За результатами засідання, враховуючи,
що матір'ю не надано жодного документу,
який би підтверджував наявність у неї
постійного доходу, комісією було
прийнято рішення щодо необхідність
відкладення розгляду вказаного
питання на місяць, до вирішення питання
працевлаштування ОСОБА_3 та отримання
її виробничої характеристики з місця
роботи і довідок про перебування або не
перебування її на обліку в
психіатричному і наркологічному
диспансерах.

Згідно листа МКП „Основаніє" від 08.10.2014
року № 147300/05, вказана установа не має
трудових відносин з ОСОБА_3

Згідно листа КУ „Запорізького
обласного спеціалізованого будинку
дитини „Сонечко" від 09.10.2014 року № 1522,
останнє відвідання малолітнього
ОСОБА_2 матір'ю відбулось 11.09.2014 року.

Враховуючи вищезазначені факти, як
кожен окремо, так і в сукупності, а
також висновок районної адміністрації
Запорізької міської ради по
Орджонікідзевському району про
доцільність позбавлення відповідача
батьківських прав, позивач просив
позбавити ОСОБА_3 батьківських прав по
відношенню до її сина ОСОБА_2, а також
стягнути з ОСОБА_3 аліменти на
утримання вказаної дитини у розмірі ?
частини всіх сукупних доходів, але не
менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму
для дітей відповідного віку на
особовий банківський рахунок дитини,
відкритий у Державному ощадному банку
України.

В судовому засіданні представник
позивача - ОСОБА_4 позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, просив їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не
визнала, просила суд в задоволенні їх
відмовити у повному обсязі.

Третя особа прокурор прокуратури
Орджонікідзевського району м.
Запоріжжя ОСОБА_5 позовні вимоги також
підтримала, вважає за можливим їх
задовольнити.

Дослідивши матеріали цивільної справи,
письмові докази, заслухавши пояснення
учасників процесу, суд вважає за
необхідним позовні вимоги
задовольнити, у зв'язку з наступним.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.
Запоріжжя народився ОСОБА_2, матір'ю
якого записана ОСОБА_3, а батьком
ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом
про народження серії НОМЕР_1, виданим
15.04.2014 року Орджонікідзевським
відділом реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Запорізького міського управління
юстиції, актовий запис № 210.

Відомості про батьків вказаної дитини
внесені за заявою матері відповідно до
ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що
підтверджується довідкою
Орджонікідзевського відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Запорізького
міського управління юстиції від 12.08.2014
року № 1492/02-04/5-04-37.

Як вбачається із листа КУ Запорізького
обласного спеціалізованого будинку
дитини „Сонечко" від 09.10.2014 року № 1522,
малолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
перебуває у даному будинку з 13.08.2014 року
по теперішній час. За час його
перебування його мати ОСОБА_3 відвідала
дитину 13.08.2014 року, 14.08.2014 року, 26.08.2014
року, та 01.09.2014 року. Останні відвідини
відбулися 11.09.2014 року, під час яких
ОСОБА_3 вела себе адекватно, зауважень
від персоналу під час відвідувань
стосовно поведінки матері в
адміністрацію не надходило.

Згідно довідки МКП „Основаніє" від
16.09.2014 року № 668, ОСОБА_3 зареєстрована
за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 16.08.2007 року, ОСОБА_3
позбавлено батьківських прав відносно
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6,
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_11,
ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_9.

Також, рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 03.06.2013
року, ОСОБА_3 було позбавлено
батьківських прав відносно ОСОБА_13,
ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_11.

Відповідно до листа КЗ „Центру
первинної медико-санітарної допомоги
№ 10" від 28.05.2014 року №01-12/144, за адресою:
АДРЕСА_1, проживає родина ОСОБА_14. Мати
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_12, дитини, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, від огляду дільничним
лікарем відмовилась. Зі слів матері
пологи проходили в м. Мелітополі,
спостерігається з дитиною в пгт.
Якимівна. Від спостереження дільничної
бригади відмовилась, так як через 2-3
тижні будуть переїжджати в АДРЕСА_4.
Категорично відмовляється від
відвідування поліклініки та огляду на
дому, за станом здоров'я дитини
відповідальність взяла на себе.
Неодноразово мати була запрошена на
прийом до дільничного лікаря, але
станом на 27.0.2014 року на прийом не
з'явилась.

Як вбачається із листа Дитячої лікарні
№ 1 від 21.07.2014 року № 01-14/386, в дитячій
лікарні № 1, з 19.07.2014 року (01-00)
знаходиться дитина ОСОБА_2. Дитину було
доставлено до стаціонару ШМД №5
лікарем ОСОБА_15 та дільничним
міліціонером Орджонікідзевського РВ
ГУМВС ОСОБА_16, матір'ю дитини ОСОБА_3,
яка знаходилась у глибокому стані
алкогольного сп'яніння. Дитина
доставлена з порушенням Міністерських
наказів, акт не складений. Поведінка
матері була неадекватною. В
телефонному режимі адміністрація ДЛ
№1 повідомила Орджонікідзевському РВ
ГУМВС (чергову частину) та начальнику
Орджонікідзевського СКМСД та ССД ОРА
про знаходження дитини в ДЛ №1 без
матері і без належних документів. З
інформації дільничного лікаря стало
відомо, що в матері 10 вагітність і те, що
вона приховувала дитини і стала на
облік 1 місяць назад. Також, мати
позбавлена батьківських прав щодо
попередніх дітей (7-9). Направляючи даний
лист до начальника відділу по
Орджонікідзевському району служби
(управління) у справах дітей
Запорізької міської ради, заступник
головного лікаря з медичної частини
ОСОБА_17 прохає вирішити долю дитини,
поставити на облік як соціально
кризову сім'ю. Дитина 3 години кричала і
знаходилась без батьківського
піклування.

Згідно листа Дитячої лікарні № 1 від
01.09.2014 року № 964/01-26, з 18.07.2014 року по
13.08.2014 року ОСОБА_2 знаходився в
стаціонарі на медичному обстеженні,
13.08.2014 року був переведений до БД
„Сонечко". На час перебування дитини в
лікарні, мати три рази відвідала
дитину, за цей час принесла 20 памперсів.
Одноразово мати приходила в стані
похмільного синдрому. Лікуючим лікарем
та медичним персоналом не було
помічено за матір'ю материнської
любові та турботи по відношенню до
своєї дитини.

Як вбачається із письмових пояснень
ОСОБА_3 від 02.09.2014 року, вона заперечує
проти позбавлення її батьківських прав
по відношенню до його малолітнього
сина ОСОБА_2 Проходить комісію у зв'язку
із працевлаштуванням до МКП
„Основаніє" двірником.

Відповідно до листа МКП „Основаніє"
від 08.10.2014 року № 147300/05, вказана
установа не має трудових відносин з
ОСОБА_3

Відповідно до довідки КЗ „Центру
первинної медико-санітарної допомоги
№ 10" від 28.08.2014 року, ОСОБА_3 разом із
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, справно
відвідувала дитячу поліклініку, після
відвідування її на дому педіатром і
соціальних служб.

Згідно характеристики виданою МКП
„Онованіє" від 29.08.2014 року, ОСОБА_3
прописана та постійно проживає за
адресою: АДРЕСА_1 з 12.10.1992 року. За час її
проживання за цією адресою, скарг на її
поведінку від сусідів по будинку не
надходило.

Відповідно до висновку районної
адміністрації по Орджонікідзевському
району Запорізької міської ради від
16.10.2014 року № Є-0538, районна
адміністрація по Орджонікідзевському
району Запорізької міської ради як
орган опіки та піклування вважає за
доцільне позбавити ОСОБА_3
батьківських прав по відношенню до її
сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ч.ч.1-5 ст. 150 Сімейного кодексу
України, батьки зобов'язані виховувати
дитину в дусі поваги до прав та свобод
інших людей, любові до своєї сім'ї та
родини, свого народу, своєї
Батьківщини; зобов'язані піклуватися
про здоров'я дитини, її фізичний,
духовний та моральний розвиток;
зобов'язані забезпечити здобуття
дитиною повної загальної середньої
освіти, готувати її до самостійного
життя; зобов'язані поважати дитину;
передача дитини на виховання іншим
особам не звільняє батьків від
обов'язку батьківського піклування
щодо неї.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу
України та ч. 2 п. 16 Пленуму Верховного
суду від 30.03.2007 року № 3 „Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав", ухилення батьків
від виконання своїх обов'язків має
місце, коли вони не піклуються про
фізичний і духовний розвиток дитини, її
навчання, підготовку до самостійного
життя, не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток, як складову
виховання, не спілкуються з дитиною, не
надають дитині доступу до культурних
та інших духовних цінностей, не
сприяють засвоєнню нею
загальновизнаних норм моралі, не
виявляють інтересу до її внутрішнього
світу, не створюють умов для отримання
нею освіти.

Відповідно до ст.ст. 8, 11 Закону України
„Про охорону дитинства", кожна дитина
має право на рівень життя, достатній
для її фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку. Батьки, або
особи, які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.
Предметом основної турботи та основним
обов'язком батьків є забезпечення
інтересів своєї дитини. Виховання в
сім'ї є першоосновою розвитку
особистості дитини. На кожного з
батьків покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають
право і зобов'язані виховувати
дитину, піклуватися про її
здоров'я, фізичний, духовний і
моральний розвиток, навчання,
створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися
на розвиток її особистості, поваги до
прав, свобод людини і громадянина, мови,
національних історичних і
культурних цінностей українського та
інших народів, підготовку дитини до
свідомого життя у суспільстві в
дусі взаєморозуміння, миру,
милосердя тощо.

Відповідно до статтей 25, 27, 29 Конвенції
про Права дитини, ратифікованої
Постановою Верховної Ради України
27.02.1991 року, держави-учасниці визнають
право кожної дитини на рівень життя,
необхідний для фізичного, розумового,
духовного, морального і соціального
розвитку дитини. Батьки або інші особи,
які виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних
для розвитку дитини. Держави-учасниці
визнають права дитини, яка віддана
компетентними органами на піклування
з метою догляду за нею, її захисту або
фізичного чи психічного лікування,
на періодичну оцінку лікування,
наданого дитині, і всіх інших умов,
пов'язаних з таким піклуванням про
дитину. Держави-учасниці погоджуються
щодо того, що освіта дитини має бути
спрямована на: розвиток особи,
талантів, розумових і фізичних
здібностей дитини в найповнішому
обсязі; виховання поваги до прав
людини та основних свобод, а також
принципів, проголошених у Статуті
Організації Об'єднаних Націй;
виховання поваги до батьків дитини, її
культурної самобутності, мови і
національних цінностей країни, в якій
дитина проживає, країни її походження
та до цивілізацій, відмінних від її
власної; підготовку дитини до
свідомого життя у вільному суспільстві
в дусі розуміння, миру, терпимості,
рівноправності чоловіків і жінок та
дружби між усіма народами,
етнічними, національними і
релігійними групами, а також особами з
корінного населення.

Таким чином, найважливіший обов'язок
матері та батька - це обов'язок
виховувати, ростити дитину. Це
обов'язок не лише перед дитиною, а й
перед усим суспільством та державою.

Стаття 59 Закону України „Про освіту" та
стаття 12 Закону України „Про охорону
дитинства", детально визначають, які
дії належить вчиняти батькам для
розвитку дитини як особистості.
Зокрема, у відповідності до норм цих
законів, батьки зобов'язані виховувати
у дітей працелюбність, почуття доброти,
милосердя, шанобливе ставлення до
старших, поваги до прав, свобод людини і
громадянина, мови.

Відповідно до ст. 11 Закону України „Про
охорону дитинства", сім'я є природним
середовищем для фізичного, духовного,
інтелектуального, культурного,
соціального розвитку дитини, її
матеріального забезпечення і несе
відповідальність за створення
належних умов для цього. Кожна дитина
має право на проживання сім'ї разом з
батьками або в сім'ї одного з них та на
піклування батьків. Право дитини на
отримання належного сімейного
виховання виникає у неї з моменту
народження.

У відповідності до вимог ст. 180 СК
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягенння нею повнолітння.
Позбавлення батьків батьківських прав
не припиняє їхнього аліментного
обов'язку щодо дитини.

Стаття 18 Конвенції про права дитини
передбачає, що батьки несуть основну
відповідальність за виховання дитини.
Інтереси дитини є предметом їх
основного піклування.

Згідно положень п. 4 ч. 3 ст. 129
Конституції України, однією із засад
судочинства є змагальність сторін та
свобода в наданні ними до суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК
України, кожна із сторін повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених Кодексом. Доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

Що стосується заперечень відповідача
по справі, суд не бере їх до уваги,
оскільки крім власних пояснень, ОСОБА_3
не надала суду жодного доказу в їх
обґрунтування.

В судовому засіданні з'ясовано та
доведено, що відповідач ОСОБА_3 не
піклується про свого малолітнього сина
ОСОБА_2, ухиляється від виконання
обов'язків по його вихованню.

За таких обставин, розглянувши справу в
межах заявлених позовних вимог та на
підставі доказів наданих сторонами у
справі, з метою захисту прав та
інтересів малолітньої дітини, суд
приходить до висновку про доведеність
заявлених позивачем позовних вимог, та
необхідність задоволення у позові у
повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. 124 Конституції України, ст. ст. 150, 155,
164, 165, 166, 180 СК України, ст. 18 Конвенції
про права дитини, ст. ст. 8, 11, 12 Закону
України „Про охорону дитинства", ст. 59
Закону України „Про освіту", ст. ст. 3, 8,
10, 11, 60, 157, 212-215, 223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги
Органу опіки та піклування районної
адміністрації Запорізької міської
ради по Орджонікідзевському району в
інтересах малолітнього ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа прокуратура
Орджонікідзевського району м.
Запоріжжя про позбавлення
батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_12,
батьківських прав по відношенню до її
сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_12,
аліменти на утримання малолітнього
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини
всіх сукупних доходів, але не менше ніж
30 % від прожиткового мінімуму для дітей
відповідного віку на особовий
банківський рахунок дітей, відкритий у
Державному ощадному банку України.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя шляхом подачі у 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений та
підписаний 01.12.2014 року.

Суддя

Орджонікідзевського

районного суду м. Запоріжжя:
В.О.
Макаров