У х в а л а

24 листопада 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Журавель В.І.,
Мартинюка В.І.,

Іваненко Ю.Г.,
Писаної Т.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 28 липня 2014 року
в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
треті особи: Великописарівська селищна
рада Великописарівського району
Сумської області, інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
Сумській області, про реальний
розподіл нерухомого майна,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулась до суду з указаним
позовом, посилаючись на те, що вона
разом з ОСОБА_4 є співвласниками
складу-магазину по АДРЕСА_1. У зв'язку з
неможливістю за згодою встановити
порядок володіння та користування цим
майном, позивач ОСОБА_3 просила суд
поділити в натурі між співвласниками
зазначений склад-магазин.

Рішенням Великописарівського
районного суду Сумської області від
13 травня 2014 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Сумської області від 24 червня 2014 року,
позов ОСОБА_3 задоволено частково.
Проведено розподіл складу-магазину по
АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 Виділено ОСОБА_3 в рахунок
належної їй Ѕ ідеальної частки в
нерухомому майні та визнати за нею
право власності на торгову залу на І
поверсі, номер приміщення 1, площею 107,4
кв.м., торгову залу на ІІ поверсі, номер
приміщення 4, площею 79,45 кв. м., сходову
клітину на І поверсі, номер приміщення
1, площею 27,2 кв.м. Виділено ОСОБА_4 в
рахунок належної йому Ѕ ідеальної
частки торгову залу на І поверсі, номер
приміщення 2, площею 126,2 кв.м., кабінет на
І поверсі, номер приміщення 3, площею 27,1
кв.м., торгову залу на ІІ поверсі, номер
приміщення 4, площею 60,75 кв.м.
Зобов'язано ОСОБА_4 закласти проріз між
приміщеннями 2 та 1, улаштувати
перегородку в приміщенні 4, утворивши
приміщення площею 60,75 кв.м. та 79,45 кв.м.,
улаштувати сходи в приміщенні З на
другий поверх до приміщення площею 60,75
кв.м. Припинено право спільної
часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4
на склад-магазин по АДРЕСА_1 у зв'язку з
його реальним розподілом. У
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено. Вирішено питання судових
витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 28 липня 2014 року
ОСОБА_3 відмовлено у відкритті
касаційного провадження за її
касаційною скаргою на рішення
Великописарівського районного суду
Сумської області від 13 травня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Сумської
області від 24 червня 2014 року з підстав,
визначених п.5 ч.4 ст. 328 ЦПК України.

У жовтні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від ОСОБА_3 надійшла заява про
перегляд ухвали суду касаційної
інстанції від 23 грудня 2014 року з
підстав неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права,
зокрема, ст.ст. 181, 316, 317, ч.ч.2,3 ст. 319, 321,
338, 358, 361, 363, 364, 376, 358 ЦК України, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах .

В обґрунтування заяви ОСОБА_3
посилається на:

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 жовтня 2012 року
в справі за позовом про виділення в
натурі та визнання права власності на
частину нежитлової будівлі та за
зустрічним позовом про поділ
нежитлової будівлі в натурі між
співвласниками та припинення спільної
часткової власності;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 липня 2013 року
в справі за позовом про виділення в
натурі частини майна;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 22 січня 2014 року
в справі за позовом про виділ частки із
майна, що є у спільній частковій
власності, поділ земельної ділянки, за
зустрічним позовом про виділ в натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності, поділ земельної
ділянки;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 04 вересня 2013
року в справі за позовом про поділ
майна в натурі;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 29 січня 2014 року
в справі за позовом про виділ частки
домоволодіння в натурі, припинення
права спільної часткової власності,
визначення порядку користування
земельною ділянкою;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 липня 2014 року
в справі за позовом про поділ житлового
будинку в натурі та визначення порядку
користування земельною ділянкою;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 09 жовтня 2013 року
в справі за позовом про виділ в натурі
частини нежитлового приміщення;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 грудня 2013 року
в справі за позовом про виділ частки з
майна, що є у спільній частковій
власності, за зустрічним позовом про
виділ в натурі частки зі спільного
майна;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 січня 2013 року
у справі за позовом про виділ у натурі
частки з майна, що є спільною частковою
власністю;

- постанову Верховного Суду України від
04 грудня 2013 року у справі про виділ
майна зі спільної часткової власності.

Розглянувши заяву, колегія суддів
вважає, що підстави для її допуску до
провадження відсутні, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року «Про судову
практику застосування статей 353-360 ЦПК
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Крім того, у відповідності до п. 6
згаданої вище постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року, заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах із підстави, передбаченої
пунктом 1 частини 1 статті 355 ЦПК
України, може бути подана за сукупністю
таких умов: судом касаційної інстанції
при розгляді двох або більше справ
неоднаково застосовано одні і ті самі
норми матеріального права; справи
стосуються спорів, які виникли з
подібних правовідносин; має місце
ухвалення різних за змістом судових
рішень судом (судами) касаційної
інстанції.

В п. 7 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей 353
- 360 ЦПК України» роз'яснено, що
прийняття касаційною інстанцією
ухвали про скасування судових рішень
судів нижчих інстанцій з передачею
справи на новий розгляд не означає
остаточного вирішення спору у справі.

За таких обставин посилання на ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 жовтня 2012 року, 10
липня 2013 року, 22 січня 2014 року, 04 вересня
2013 року, 29 січня 2014 року, 30
липня 2014 року, 09 жовтня 2013 року, 11 грудня
2013 року, 16 січня 2013 року, як на
приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції норм
матеріального права, не може
здійснюватися, оскільки у них не
висловлено правові позиції щодо
застосування норм матеріального права,
а стосується процесу доказування,
встановлення фактичних обставин, що є
застосуванням норм процесуального
права.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 9
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» судовими рішеннями,
на які заявник посилається на
підтвердження підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 355
ЦПК, можуть бути рішення: Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних кримінальних справ;
Вищого адміністративного суду
України; Вищого господарського суду
України; Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України,
ухвалені як судом касаційної
інстанції; апеляційних судів загальної
юрисдикції, як судів касаційної
інстанції в цивільних справах, яким
право на перегляд у касаційному
порядку цивільних справ було надано
Законом «Про внесення змін до Закону
України «Про судоустрій України щодо
забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ» від 22 лютого 2007 року №
697-У.

Зазначений перелік таких судових
рішень є вичерпним. Обов'язковою є
умова, щоб цими рішеннями, які набрали
законної сили, вирішено спір по суті та
в них судом (судами) касаційної
інстанції неоднаково застосовано одні
й ті самі норми матеріального права.

Постанова Верховного Суду України від
04 грудня 2013 року, копію якої долучено до
заяви про перегляд та на які також
здійснюється посилання, до зазначеного
вище переліку судових рішень не
відносяться, а отже, на неї і не може
здійснюватися посилання, як на
підтвердження неоднакового
застосування касаційним судом норм
матеріального права.

Враховуючи наведене, у допуску справи
до провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_4, треті особи:
Великописарівська селищна рада
Великописарівського району Сумської
області, інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
Сумській області, про реальний
розподіл нерухомого майна, за заявою
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 28 липня 2014 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.П. Касьян

Судді:
В.І. Журавель

Ю.Г. Іваненко

В.І. Мартинюк

Т.О. Писана