АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Владичан А. І.

суддів: Міцнея В.Ф., Литвинюк І.М.

при секретарі Лук»янишиній М.В.

з участю прокурора - Балук О.М.

представника позивача - Дороган І.Г.,
представника відповідача - Бурми С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
акціонерний банк «Укргазбанк» до
товариства з додатковою
відповідальністю «Інтер-А», товариства
з обмеженою відповідальністю
«Боянівка-Імпекс-ЛТД», ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості по
кредитному договору, за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Боянівка Імпекс
ЛТД» в особі ліквідатора Бурми Сергія
Валерійовича на заочне рішення
Новоселицького районного суду
Чернівецької області від 12 серпня 2014
року,-

В С Т А Н О В
И Л А :

У лютому 2014 року Публічне
акціонерне товариство акціонерний
банк «Укргазбанк» звернувся до суду з
позовом про стягнення заборгованості
за кредитним договором.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
згідно кредитного договору №46/03-ю/2011
укладеного 03.10.2011 року ТзДВ «Інтер-А»
було відкрито відновлювальну кредитну
лінію із загальним лімітом в сумі 10 000 000
гривень зі сплатою 15,5 відсотків річних
терміном по 02.10.2013 року. Факт отримання
позичальником кредитних коштів
підтверджується меморіальними
ордерами та випискою із позичкового
рахунку №44.980 за період з 03 жовтня
2011 року по 24 січня 2014 року, письмовими
заявами про намір отримати грошові
кошти в межах кредитної лінії.

________________________________________________________________________
_______

№ 22ц/794/1586/2014р.
Головуючий у 1
інстанції: Павлінчук С.С.

Категорія: 19/27
Суддя-Доповідач:
Владичан А.І.

В забезпечення виконання
зобов'язань позичальника за кредитним
договором 03 жовтня 2011 року банком
укладено договори застави рухомого
майна - автомобілів, що належать
позичальнику та ТзОВ «Боянівка Імпекс
ЛТД» на праві власності, договір
іпотеки №46/03-ю/2011-з4 від 27.12.2012 року на
нерухоме майно, що належить ТзОВ
«Боянівка Імпекс ЛТД» на праві
власності.

Також, згідно договорів поруки
№46/03-ю/2011-П1 та №46/03-ю/2011-П2 від 03.10.2011
року, відповідачі ТзОВ
«Боянівка-Імпекс ЛТД» та ОСОБА_3
відповідно, поручилися за виконання
всіх зобов'язань позичальника перед
позивачем по вищевказаному кредитному
договору, а тому несуть із ним
солідарну відповідальність.

Всупереч умов договору
позичальником з 05 травня 2013 року не
виконуються умови кредитного договору
в частині повернення кредитних коштів,
а з 05 червня 2013 року сплата процентів за
користування здійснюється з
порушенням строків, а по закінченню
строку кредитування - 03 жовтня 2013 року
не повернуто ліміт кредитування та не
сплачено проценти за користування
кредитними коштами в повному обсязі.

Згідно додаткової угоди №1 до
договору від 27 грудня 2012 року сторони
домовилися про укладення не пізніше
9-ти місяців з дати внесення змін до
кредитного договору та укладення
договору іпотеки №46/03-ю/2011-з4
забезпечити оформлення майновим
поручителем - ТзОВ «Боянівка Імпекс
ЛТД» за собою права власності/
користування земельною ділянкою,
проведення оцінки даної земельної
ділянки та передачі в іпотеку на
виконання даного зобов'язання з
внесенням відповідних змін в даний
договір. У випадку невиконання
зобов'язання, передбаченого п.п.5.2.21
кредитного договору, позичальник
сплачує штраф в розмірі 50 000 гривень.

У відповідності до п.3.3.12 договору
застави №46/03-ю/2011-з3 від 03 жовтня 2011 року
зі змінами та доповненнями ТзОВ
«Боянівка Імпекс ЛТД» зобов'язується
здійснити страхування предмету
застави за власний рахунок у
акредитованій заставодержателем
страховій компанії та виконувати всі
умови кредитного та цього договору при
здійсненні страхування.

Згідно з п.4.2. договору застави
№46/03-ю/2011-з3 від 03 жовтня 2011 року зі
змінами та доповненнями за кожен факт
невиконання будь-якого з п.п.3.3.1-3.3.14., 6.2.2
цього договору заставодавець сплачує
на користь заставодержателя штраф у
розмірі 5% від заставної вартості
предмета застави.

У зв'язку із закінченням строку дії
договору страхування об'єкту
нерухомості 26 грудня 2013 року, та
невиконанням ТзОВ «Боянівка Імпекс
ЛТД» своїх зобов'язань щодо оформлення
права власності/користування
земельною ділянкою в строки, зазначені
в договорі підлягає сплата штрафу у
розмірі - 148 668,25 грн., за невиконання
п.3.3.6 договору іпотеки щодо не
укладення договорів страхування
заставного майна та 148 668,25 грн. за
невиконання п.3.3.14 договору іпотеки
щодо не оформлення права
власності/користування земельною
ділянкою.

Факт порушення позичальником умов
кредитного договору підтверджується
розрахунком за період з 03.10.2011 року по
22.01.2014 року, згідно якого станом на
22.01.2014 року заборгованість
відповідачів становить 11 181 821,85
гривень.

Крім того, підлягають сплаті штрафи,
із товариства з обмеженою
відповідальністю «Боянівка-Імпекс
ЛТД», оскільки ним було допущено
порушення умов договорів

Просили суд стягнути солідарно з
відповідачів ТзДВ «Інтер-А»,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Боянівка-Імпекс
ЛТД», ОСОБА_3, на свою користь
заборгованість за кредитним договором
в сумі 11 181 821 грн. 85 коп., а також
стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Боянівка-Імпекс
ЛТД» штрафу за невиконання умов
договору застави в розмірі 275 994,65 грн.,
штраф за невиконання договорів іпотеки
у розмірі 297336,5 гривень.

Заочним рішенням Новоселицького
районного суду Чернівецької області
від 12 серпня 2014 року позовні вимоги
ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено в
повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним
судовим рішенням ліквідатор ТзОВ
«Боянівка Імпекс ЛТД» Бурма С.В. подав
апеляційну скаргу, в якій вважає, що
зазначене рішення підлягає скасуванню,
оскільки винесене судом із неповним
з'ясуванням всіх обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідністю
висновків суду обставинам справи, що
призвело до неправильного
застосування судом першої інстанції
матеріального права та порушення ними
під час розгляду справи норм
процесуального права.

В своїй апеляційній скарзі
посилається на те, що постановою
господарського суду Чернівецької
області від 14.07.2014 року ТзОВ «Боянівка
Імпекс ЛТД» визнано банкрутом,
відкрито ліквідаційну процедуру. У
відповідності до ч.4 ст.10 ЗУ «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
в редакції Закону №4212-VІ суд, у
провадженні якого перебуває справа про
банкрутство, вирішує усі майнові спори
пов'язані з вимогами до боржника. Таким
чином, позовні вимоги ПАТ АБ
«Укргазбанк» до ТзОВ «Боянівка Імпекс
ЛТД» підвідомчі господарському суду
Чернівецької області, вказані вимоги
повинні розглядатися по суті виключно
в межах провадження справи про
банкрутство.

Також вказує, що грошові вимоги ПАТ
АБ «Укргазбанк», стягнення яких є
предметом позову, вважаються вимогами,
на які починаючи з 26.06.2014 року - дати
постановлення господарським судом
Чернівецької області ухвали про
порушення провадження у справі про
банкрутство, поширюється мораторій на
задоволення вимог кредиторів.

Крім того, зазначає, що оголошення
про визнання ТзОВ «Боянівка Імпекс
ЛТД» банкрутом офіційно оприлюднене 15
липня 2014 року, оскаржуване рішення
постановлено 12 серпня 2014 року, з
порушення процесуальних норм права,
оскільки дана справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства. Просив суд апеляційну
скаргу задовольнити, рішення
Новоселицького районного суду
Чернівецької області від 12 серпня 2014
року скасувати в частині задоволення
позовних вимог до ТзОВ «Боянівка
Імпекс ЛТД», постановити ухвалу, якою
закрити в цій частині провадження у
справі.

Заслухавши доповідача про суть
оскаржуваного рішення, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню,
враховуючи наступне.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України,
апеляційний суд перевіряє законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених в суді першої
інстанції.

Ст. 213 ЦПК встановлено те, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, повинен
вирішити справу згідно із законом,
ухваливши рішення на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті та справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачі в порушення вимог
кредитного договору №46/03/-ю/2011,
систематично порушуючи його умови, а
саме з 05 травня 2013 року в частині
повернення кредитних коштів, а з 05
червня 2013 року сплата процентів за
користування здійснюється з
порушенням строків, а по закінченню
строку кредитування - 03 жовтня 2013 року
не повернуто ліміт кредитування та не
сплачено проценти за користування
кредитними коштами в повному обсязі.
Таким чином станом на 22 січня 2014 року
заборгованість становить 11 755 153
гривень, яку суд першої інстанції
солідарно стягнув з відповідачів.

Колегія суддів вважає, що висновки
суду є правильними, оскільки
ґрунтуються на всебічному, повному,
об'єктивному дослідженні наявних у
справі доказів та на основі повно і
всебічно з'ясованих обставинах, вірно
застосовано до правовідносин, що
склалися, норми матеріального та
процесуального права.

Судом вірно встановлено, що згідно
кредитного договору №46/03-ю/2011 від 03.10.2011
року ТзоВ «Інтер-А» було відкрито
кредитну лінію із лімітом в 10000000
гривень зі сплатою 15,5 відсотків річних
терміном до 02.10.2013 року. Позивач свої
зобов'язання по договору виконав,
оскільки відповідно до поданих заявок
надавав позичальнику впродовж жовтня
2011 року до січня 2013 року суми коштів, що
підтверджено меморіальними ордерами
за вказаний період. Станом на 22.01.2014
року заборгованість по тілу кредиту
становить 9 861 506,85 гривень,
прострочена заборгованість по
процентах за період з 03.10.2013 року - 620 329,31
гривня, заборгованість по неустойці
(пені) за несвоєчасне повернення
кредиту за період з 07.05.2013 року - 638 778,73
гривень, заборгованість по неустойці
(пені) за несвоєчасну сплату процентів
за період, з 06.06.2013 року - 11 206, 96 гривень.

За невиконання впродовж 9-ти
місяців від 27.12.2012 року п.5.2.21
кредитного, договору (згідно
додаткової угоди №1) у формі оформлення
права власності (користування)
земельною ділянкою та передачі її в
іпотеку позивач правомірно на підставі
п.6.10 кредитного договору просить
стягнути солідарно із відповідачів
штраф в розмірі 50000 гривень.

Згідно договорів поруки
№46/03-ю/2011-п1 та №4б/03-ю/2011-п1 від 03.10.2011
року відповідачі ТзОВ «Боянівка-Імпекс
ЛТД» та ОСОБА_3 відповідно поручилися
за виконання всіх зобов'язань
позичальника перед позивачем по
вищевказаному кредитному договору, а
тому несуть із ним солідарну
відповідальність.

Відповідно до ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України
передбачено, що позикодавець має право
на одержання від позичальника
процентів від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України. У разі відсутності іншої
домовленості сторін проценти
виплачуються щомісяця до дня
повернення позики.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.553 ЦК України, за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку,
поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником, порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або в повному
обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України, у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову відповідальність
поручителя.

Дослідивши матеріали справи
колегією суддів встановлено, що заочне
рішення суду першої інстанції винесено
на підставі доказів наданих позивачем
до матеріалі справи, відповідачами по
справі не було надано жодних доказів,
які спростовують, заперечують чи
оспорюють заявлені позовні вимоги під
час розгляду справи.

Посилання апелянта на те, що позовні
вимоги АБ «УКРГАЗБАНК» до ТОВ
«Боянівка Імпекс ЛТД» підвідомчі
господарському суду Чернівецької
області відповідно до ч.4 ст. 10 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання банкрутом», є безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст. 12 ГПК України
господарським судам підвідомчі справи
у спорах, що виникають при укладенні,
зміні, розірванні і виконанні
господарських договорів та з інших
підстав, а також у спорах про визнання
недійсним актів з підстав, зазначених у
законодавстві.

Як зазначає ст. 1 ГПК України право на
звернення до господарського суду мають
підприємства, установи, організації,
громадяни які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності.

Ст.2 ГПК України зазначено, що
господарський суд порушує справи за
позовними заявами підприємств та
організацій, які звертаються до
господарського суду за захистом своїх
прав та оспорюваних законом інтересів.

Оглянувши матеріали справи
колегією суддів встановлено, що з 19
лютого 2014 року в провадженні
Новоселицького районного суду
Чернівецької області знаходиться
цивільна справа №2-284/2014 року за позовом
АБ «УКРГАЗБАНК» до ТДВ «Інтер-А», ТОВ
«Боянівка Імпекс ЛТД», ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості по
кредитному договору №46/03- » 2011 від
03.10.2011 року, тобто дана позовна заява
була подана до суду загальної
юрисдикції до визнання - 14 липня 2014 року
господарським судом Чернівецької
області однією із сторін у цивільній
справі №2-28 ТОВ «Боянівка Імпекс ЛТД»
банкрутом.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ №5 від 30.03.2012 р. «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» у спорах, що
виникають із кредитних правовідносин,
сторонами є як юридичні, так і фізичні
особи та з вимог статей 15 - 16 частини
другої статті 118 Цивільного
процесуального кодексу України при
визначенні судової юрисдикції суди
мають виходити з того, що такі справи
підлягають розгляду у порядку
цивільного судочинства у разі, якщо
однією зі сторін є фізична особа, а
вимоги взаємопов'язані між собою і
окремий їх розгляд неможливий.
Зокрема, це можуть бути позови банку
(іншої фінансової установи) до фізичної
особи - позичальника і до юридичної
особи - поручителя чи навпаки, які
виникли з одних і тих самих
правовідносин - отримання кредиту.

Аналогічна правова позиція зазначена і
в постанові Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ №3 від 01.03.2013 р. «Про деякі
питання юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ», в якій зазначається, що
оскільки згідно зі статтею 16 ЦПК не
допускається об'єднання в одне
провадження вимог, які підлягають
розгляду за правилами різних видів
судочинства, якщо інше не встановлено
законом, суд відкриває провадження у
справі в частині вимог, які належать до
цивільної юрисдикції, і відмовляє у
відкритті провадження у справі щодо
вимог, коли їх розгляд проводиться за
правилами іншого виду судочинства.
Разом із тим суд також має врахувати, що
в порядку цивільного судочинства
підлягають розгляду справи у разі, якщо
однією зі сторін є фізична особа, а
вимоги взаємопов'язані між собою і
окремий їх розгляд неможливий.

Оскільки, вимоги до юридичних осіб
- ТДВ «Інтер-А» та ТОВ «Боянівка Імпекс
ЛТД» та фізичної особи - ОСОБА_3 про
стягнення солідарно заборгованості по
кредитному договору №46/03-ю/2011 від 03
жовтня 2011 року є взаємопов'язаними між
собою, оскільки виникли з одних і тих
самих правовідносин - отримання
кредиту, і їх окремий розгляд
неможливим, відповідно даний спір
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства за ст. 113 ЦПК У країни.

В апеляційній скарзі апелянт
просить закрити провадження у справі в
частині задоволення позовних вимог до
ТОВ «Боянівка Імпекс ЛТД», однак
враховуючи посилання в апеляційній
скарзі відсутні підстави для закриття
провадження у справі.

Враховуючи вищенаведене колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення суду першої інстанції є
законним та обґрунтованим, а наявність
розпочатої процедури банкрутства
однієї із сторін судового провадження
є не підставою для скасування рішення
суду в частині задоволення позовних
вимог АБ «УКРГАЗБАНК» до ТОВ «Боянівка
Імпекс ЛТД», із закриттям провадження
справи в цій частині, у зв'язку із
відсутністю на це законних підстав.

Доводи апеляційної скарги
зазначених висновків суду не
спростовують і не дають підстав для
висновку, що судом при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права. Рішення
суду ухвалено відповідно до норм
матеріального і процесуального права і
підстав для його скасування по доводам
апеляційної скарги не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Боянівка
Імпекс ЛТД» в особі ліквідатора Бурми
Сергія Валерійовича відхилити.

Заочне рішення Новоселицького
районного суду Чернівецької області
від 12 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: