Провадження №22-ц/784/2440/14
Провадження №22 -ц/784/2440/14
Суддя суду першої інстанції Батченко
Доповідач апеляційного суду
УХВАЛА

Іменем України

01 вересня 2014 року
місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Серебрякової
Т.В.,

із секретарем судового засідання
Горенко Ю.В.,

за участі: позивача ОСОБА_3,

представників відповідача
ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

ОСОБА_6,

представника третьої особи
ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
ухвалу Центрального районного суду
міста Миколаєва від 28 липня 2014 року,
постановлену по цивільній справі за
позовом ОСОБА_3, який діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_8 до ОСОБА_4,
ОСОБА_9, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
Служба у справах дітей адміністрації
Центрального району Миколаївської
міської ради, про визнання недійсним
договору купівлі - продажу частки
житлового будинку,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_8 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_4 і ОСОБА_9, в
якому просив визнати недійсним договір
купівлі - продажу 32/100 частки житлового
будинку з відповідною частиною
господарських та побутових будівель та
споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1,
укладений між відповідачами 12 травня
2011 року.

В позовній заяві ОСОБА_3 зазначав, що
частина житлового будинку, в якому
зареєстрована та проживає його
неповнолітня донька ОСОБА_8, продана
його матір'ю ОСОБА_4, яка була власницею
всього житлового будинку в цілому, без
врахування інтересів неповнолітньої
дитини та без попереднього дозволу
органу опіки та піклування.

Оскільки вказане призвело до
погіршення житлових прав дитини та
такий правочин суперечить інтересам
дитини, посилаючись на ч.6 ст.203, ст.215 ЦК
України просив позов задовольнити.

Ухвалою Центрального районного суду
міста Миколаєва від 28
липня 2014 року закрито провадження у
справі на підставі
п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою,
ОСОБА_3 подав на вказану ухвалу
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм процесуального права, просив її
скасувати та направити справу для
розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу слід відхилити,
оскаржену ухвалу суду першої інстанції
залишити без змін, оскільки суд
постановив її з дотриманням норм
процесуального права.

Вирішуючи питання про закриття
провадження у справі, місцевий суд
виходив з того, що набрало законної
сили рішення суду ухвалене з приводу
спору між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих самих підстав,
що виключає провадження в даній справі.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.ст.55,124
Конституції України та
ст.3 ЦПК України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Ч.1 ст.55 Конституції України передбачає,
що права і свободи людини і громадянина
захищаються судом та ст.6 Конвенції
«Про захист прав людини та
основоположних свобод» - кожен має
право на справедливий і публічний
розгляд його справи упродовж розумного
строку незалежним і безстороннім
судом, встановленим законом, який
вирішить спір щодо його прав та
обов'язків цивільного характеру або
встановить обґрунтованість будь-якого
висунутого проти нього кримінального
обвинувачення.

Закриття провадження - це форма
закінчення розгляду цивільної справи
без ухвалення судового рішення у
зв'язку із виявленими після відкриття
провадження обставинами, з якими закон
пов'язує неможливість судового
розгляду справи.

Вичерпний перелік підстав для закриття
провадження у справі визначений ст.205
ЦПК України і свідчить про те, що
провадження відкрито або неправомірно
при відсутності в заінтересованої
особи права на звернення до суду за
захистом, або не може бути продовжено з
інших причин, у тому числі у зв'язку з
волевиявленням сторін по
розпорядженню своїми правами, які
викликають зазначені правові наслідки.

Згідно п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю
ухвалою закриває провадження у справі,
якщо набрало законної сили рішення
суду, ухвалене з приводу спору між тими
самими сторонами, про той самий предмет
і з тих самих підстав.

При цьому, позови вважаються тотожними
тільки в тому випадку, коли в них
одночасно співпадають сторони, предмет
позову (матеріально-правова вимога
позивача до відповідача) та підстава
позову (посилання на належне позивачу
право, юридичні факти, що призвели до
порушення його права, та правове
обґрунтування необхідності його
захисту).

При визначенні підстави позову як
елементу його змісту необхідно
перевірити на підставі чого, тобто яких
фактів (обставин) і закону, позивач
просить про захист свого права.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Центрального районного суду
міста Миколаєва від 26 березня 2013 року,
яке набрало законної сили, відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_3, який діє в
своїх інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_8 до ОСОБА_4,
ОСОБА_9 про визнання недійсним
вищевказаного договору купівлі -
продажу частки житлового будинку.

02 грудня 2013 року позивач повторно
звернувся до суду з позовною заявою до
відповідачів про визнання правочину
недійсним, зазначивши в ній ті ж самі
правові підстави, що були вказані у
попередній позовній заяві.

Отже, оскільки предмет і підстави
даного позову є тотожними з предметом і
підставами позову у справі №490/1207/13-ц
Центрального районного суду міста
Миколаєва, по якій вже ухвалено
рішення, тому колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції обґрунтовано
постановив ухвалу, якою закрив
провадження у справі.

При цьому, доводам позивача проте, що
спірна угода призвела до зменшення та
обмеження прав та інтересів
неповнолітньої дитини, місцевим судом
у попередній справі була надана
відповідна правова оцінка.

Керуючись ст.ст.303,312,315 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Центрального районного суду
міста Миколаєва від
28 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий Судді: