АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 686/6203/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1914/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді
Корніюк А.П.,

суддів: Талалай О.І., П'єнти І.В.,

з участю секретаря: Сацюк Г.О.

сторін та їх
представників

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційними скаргами міського
комунального підприємства
Житлово-комунальна контора
„Будівельник" та Хмельницької міської
ради на рішення Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 07 серпня 2014 року за позовом
міського комунального підприємства
Житлово-комунальна контора
„Будівельник" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка
діє в своїх інтересах та інтересах
неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті
особи: Хмельницька міська рада, служба
у справах дітей Хмельницької міської
ради про визнання осіб такими, що
втратили право користування житлом.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів,

в с т а н о в и л а :

Звертаючись із вказаним позовом
МКП ЖКК „Будівельник" обґрунтовував
свої вимоги тим, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх
неповнолітні діти ОСОБА_3 і ОСОБА_4
зареєстровані в кімнаті АДРЕСА_1, який
знаходиться на балансі позивача. Для
покращення житлових умов відповідачам
було запропоновано приміщення
загальною площею 55,62 кв.м. у гуртожитку
по АДРЕСА_2 для здійснення
реконструкції за власні кошти, на що
останні дали згоду, подавши
нотаріально завірену заяву та
зобов'язались звільнити займану ними
кімнату АДРЕСА_1 після закінчення
реконструкції приміщення по АДРЕСА_2.
Після переїзду сім'я відповідачів не
звільняє кімнату АДРЕСА_1, хоча за
вказаною адресою не проживає, чим
порушує права інших мешканців, які
претендують на покращення житлових
умов. Тому, з урахуванням уточнених
позовних вимог позивач просив визнати
такими, що втратили право користування
кімнатою АДРЕСА_1 ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4

Рішенням Хмельницького
міськрайонного суду від 07 серпня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі МКП ЖКК
„Будівельник" вважає рішення
незаконним, просить його скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.
Посилається на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи та невідповідність висновків
суду обставинам справи. Апелянт вважає
доведеним факт непроживання
відповідачів в кімнаті АДРЕСА_1 понад
шість місяців, проте зазначає, що судом
не надано належної оцінки показам
свідків, а висновок суду про те, що
причиною непроживання відповідачів у
спірній кімнаті є перешкоди, які
створюють їм сусіди не відповідає
дійсності. Апелянт вважає той факт, що
відповідачі не узаконили право
власності на реконструйовану ними
квартиру АДРЕСА_2 таким, що не може
свідчити про неможливість проживання
їх в даній квартирі, оскільки останні
свідомо не бажають оформити свої права.

Не погоджуючись із вказаним
рішенням суду Хмельницька міська рада
подала апеляційну скаргу, в якій
просить рішення скасувати та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
МКП ЖКК „Будівельник". Апелянт
зазначає, що судом не застосовано норми
матеріального права, що підлягали до
застосування, зокрема: ст.ст. 11, 202, 212 ЦК
України, а також не враховано наявність
нотаріально завіреної згоди на
звільнення кімнати АДРЕСА_1 та не
надано оцінки актам балансоутримувача
від 11.05.2011р., 26.07.2013р., 21.03.2014р. Також
апелянт вважає недоведеним факт, що
відповідачам чиняться перешкоди в
доступі до кімнати АДРЕСА_1, оскільки
останні стосовно усунення перешкод в
користуванні житловим приміщенням до
компетентних органів не звертались.
Крім того, висновок суду про
відсутність на ордері № 028 дати його
видачі не відповідає дійсності,
оскільки про рішення виконавчого
комітету Хмельницької міської ради №
878 від 26.12.2013 року та виписаний на
підставі вказаного рішення ордер на
заселення відповідачі були
повідомлені листом № 05-11 від 02.01.2014 р.

В засіданні апеляційного суду
представники апелянтів апеляційні
скарги підтримали.

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представник
апеляційні скарги не визнали і просять
їх відхилити.

Представник служби у справах дітей
до суду не з'явився, хоча про день, час і
місце розгляду справи належним чином
повідомлений, про причини няевки суд не
повідомив.

Апеляційні скарги підлягають
відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Суд першої інстанції правильно
встановив і виходив з того, що
відповідачі на підставі ордеру №207
вселені, зареєстровані та проживали за
адресою АДРЕСА_1. І оскільки їм чиняться
перешкоди у користуванні вказаною
кімнатою, адже після здійснення
реконструкції сусідньої кімнати
АДРЕСА_3 дверний прохід до їхньої
кімнати забудований, тому сім'я
відповідачі з поважних причин не
проживає та не користується спірним
житлом. Також суд встановив, що
позивачем не доведено факту постійного
проживання відповідачів за адресою
АДРЕСА_2.

Дійшовши такого висновку, суд
обґрунтовано посилався на відповідні
норми матеріального та процесуального
права.

В силу ч.ч. 1, 2 ст. 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення потягом шести місяців.
Якщо наймач або члени його сім'ї були
відсутні з поважних причин понад шість
місяців, цей строк за заявою
відсутнього може бути продовжено
наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР
визнання особи такою, що втратила право
користування жилими приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться у
судовому порядку.

Згідно положень п. 11 Постанови
Пленуму ВСУ «Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України», у справах
про визнання наймача або члена
його сім'ї таким, що втратив право
користування жилим приміщенням (ст.71
ЖК), необхідно з'ясовувати причини
відсутності відповідача понад
встановлені строки. В разі їх
поважності (перебування у відрядженні,
у осіб, які потребують догляду,
внаслідок неправомірної поведінки
інших членів сім'ї тощо) суд може
продовжити пропущений строк. Наймачеві
або членові його сім'ї, який був
відсутнім понад встановлений законом
строк без поважних причин, суд вправі з
цих мотивів відмовити в позові про
захист порушеного права (вселення,
обмін, поділ жилого приміщення тощо).

Положеннями ст. 15 ЦК України
встановлено, що кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Разом з тим, однією з засад
судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст.
129 Конституції України, є змагальність
сторін та свобода в наданні ними до
суду своїх доказів і у доведенні перед
судом їх переконливості.

Згідно положень ст. 10 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

У відповідності до положень ст. 60
ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Висновки суду узгоджуються з
матеріалами справи.

Доводи апеляційних скарг про те, що
судом не надано належної оцінки
показам свідків, актам
балансоутримувача щодо проживання
сім»ї відповідачів є безпідставними,
адже судом з дотриманням положень ст. 212
ЦПК України дано оцінку усім доказам,
що надавалися сторонами та їх
представниками і ці доводим зводяться
до незгоди апелянтів з іх оцінкою.

Колегія суддів вважає, що акти
складені представниками МКП ЖККК
«Будівельник» від 11.05.2011 року, від 26.07.2013
року, 21.03.2014 року не не містять
інформації щодо причин відсутності
відповідачів у спірному жилому
приміщенні.(а.с. 24-26). А акти, що складені
членами наглядової ради з питань
розподілу і утримання житла від 10.12.2013
року та від 04.08.2014 року підтверджують
факт здійснення перевірки щодо
встановлення факту проживання ОСОБА_1 з
сім»єю по АДРЕСА_2. (а.с.27).

Посилання апелянта МКП ЖКК
«Будівельник» щодо необ»єктивного
встановлення судом причин не
проживання відповідачів у спірній
кімнаті є безпідставними, адже в суді
апеляційної інстанції представником
апелянта визнано факт забудови
жильцем кімнати АДРЕСА_3 дверного
проходу до кімнати АДРЕСА_1, що не
передбачався проектом перебудови
гуртожитку за адресою АДРЕСА_1. Також,
колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції не в повній мірі виконані
вимоги ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо
роз»яснення учасникам процесу їх прав
та обов»язків та не було попереджено
про наслідки вчинення або не вчинення
процесуальних дій. А тому, апеляційний
суд у відповідності до положень ст. 6
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод щодо
справедливого судового розгляду у
частині мотивування судового рішення
судом, який має право на дослідження
нових доказів і переоцінку доказів,
приймає до уваги як доказ висновок ст.
ДІМ ЗВМ ХМВ УМВС України в Хмельницькій
області від 05.08.2014 року і вказаним
висновком підтверджується факт
здійснення перешкод ОСОБА_1 жителем
кімнати АДРЕСА_3 ОСОБА_6 у користуванні
кімнатою АДРЕСА_1. На підставі
наведеного, доводи апелянта
Хмельницької міської ради в тій
частині, що відповідачі не зверталися
за захистом порушеного права з приводу
наявності перешкод у користуванні
кімнатою є безпідставними.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги
МКП ЖКК «Будівельник» в тій частині, що
причиною не проживання відповідачів
понад встановлені законом строки є той
факт, що вони постійно проживають у
реконструйованій ними квартирі
АДРЕСА_2, колегія суддів вважає їх
недоведеними, адже рішення комісії з
питань забезпечення реалізації
житлових прав мешканців гуртожитків
від 02.07.2009 року, нотаріально завірена
заява відповідачів щодо їх згоди на
звільнення житлової кімнати АДРЕСА_1
після закінчення ними реконструкції
під квартиру приміщення по АДРЕСА_2 та
Декларація про готовність об'єкта до
експлуатації за № ХМ 0 від 31.10.2013
року, об'єктом якої є квартири АДРЕСА_2
та АДРЕСА_4 не є належними доказами
саме факту постійного проживання
відповідачів за адресою АДРЕСА_2.

Посилання апелянтів на те, що ордер
№ 028 без дати видачі відповідає вимогам
чинного законодавства, а судом першої
інстанці невірно дано йому оцінку є
необґрунтованими, адже судом з
дотриманям вимог ст. 212 ЦПК України дано
оцінку вказаному доказу, а питання щодо
законності видачі вказаного ордеру та
відповідності його вимогам діючого
законодавства не було предметом
розгляду судом першої інстанції, тому
не може досліджуватися і в суді
апеляційної інстанції.

Порушень процесуального закону,
які б були підставою для скасування
рішення, судом першої інстанції не
допущено.

Рішення суду ґрунтується на повно,
всебічно досліджених матеріалах
справи, постановлене з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права і підстав в межах доводів
апеляційної скарги для його скасування
не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 313-315, 319, 324
ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу міського
комунального підприємства
Житлово-комунальна контора
„Будівельник та апеляційну скаргу
Хмельницької міської ради відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду від 07 серпня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
А.П. Корніюк

________________________________________________________________________
_

Головуючий у першій інстанції - Сарбей
О.Ф. Справа: №22ц/792/1914/14

Доповідач - Корніюк А.П.
Категорія: 43, 46