АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/7340/14
Головуючий 1-ї інстанції -
Справа № 415/1527/14-ц
Категорія - договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року судова колегія судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Харківської області в складі:

головуючого -
судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії -
Піддубного Р.М., Швецової Л.А.

за участю секретаря -
Доля О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
рішення Лисичанського міського суду
Луганської області від 09 вересня 2014
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до публічного акціонерного
товариства «Укркомунбанк» про
стягнення грошових коштів за договором
банківського вкладу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2014 року позивач звернувся
до суду з дійсним позовом, у якому
просив стягнути з відповідача на його
користь грошові кошти за договором №
41/2745 строкового банківського вкладу
фізичних осіб в національній валюті
від 26 листопада 2012 року в сумі 80 000
гривень та відсотки в сумі 16 104 гривні.

В обґрунтування позову посилався на те,
що 26 листопада 2012 року він уклав з ПАТ
«Укркомунбанк» (надалі Банк) договір
строкового банківського вкладу
фізичних осіб № 41/2745 у національній
валюті під 20, 13 відсотка річних (надалі
Договір). 20 березня 2014 року він
звернувся до відповідача із заявою про
повернення вкладених коштів, проте
отримав відмову у зв'язку із тим, що
вказані кошти були незаконно зняті
посадовими особами Банку з його
банківського рахунку. Через те, що на
момент звернення до суду кошти так і не
були повернуті, позивач також просив
стягнути на його користь належні йому
проценти за користування Банком
грошовими коштами.

Представник відповідача подав до суду
першої інстанції письмові заперечення,
у яких просив відмовити у задоволенні
позову, посилаючись на те, що насправді
жодного договору Банк з ОСОБА_3 не
укладав, процентна ставка, визначена у
наданому договорі, є значно більшою за
ставки, що встановлені Банком для таких
видів договору. Також у запереченнях
вказувалось, що від імені Банку договір
з позивачем підписувала ОСОБА_4, яка не
мала для цього достатнього обсягу
повноважень.

Рішенням Лисичанського міського суду
Луганської області від 09 вересня 2014
року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3 було відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням
позивач подав апеляційну скаргу, у якій
просить рішення суду скасувати і
постановити нове, яким задовольнити
його позовні вимоги в повному обсязі. В
обгрунтування посилається на неповне
з'ясування судом першої інстанції всіх
обставин у справі.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представника ОСОБА_3, обговоривши
доводи апеляційної скарги та
дослідивши матеріали справи доходить
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відмовляючи ОСОБА_3 у задоволенні
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з того, що позивачем у
порушення вимог ч.1 ст. 1058 ЦК України та
пунктів 1.9, 1.10 та 10.1 Інструкції про
порядок відкриття, використання і
закриття рахунків у національній та
іноземній валютах, затвердженої
постановою правління Національного
банку України від 12 листопада 2003 року №
492, не було надано належних доказів
укладення договору банківського
вкладу (депозиту) у письмовій формі та
перерахування коштів на рахунок банку.

Судова колегія погоджується із таким
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої
інстанції та вбачається із матеріалів
справи, 26 листопада 2012 року ОСОБА_3
звернувся до ПАТ «Укркомунбанк» із
наміром укласти договір банківського
вкладу (депозиту) на суму 80 000 гривень.

Відповідно до частини першої статті 1058
ЦК України за договором банківського
вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

З огляду на закріплене в ЦК України та
інших нормативно-правових актах
визначення договору банківського
вкладу, - банківський вклад (депозит) -
це кошти в готівковій або
безготівковій формі, у валюті України
або в іноземній валюті, які розміщені
клієнтами на їх іменних рахунках у
банку на договірних засадах на
визначений строк зберігання або без
зазначення такого строку, які
підлягають виплаті вкладнику
відповідно до законів України та умов
договору (стаття 2 Закону України «Про
банки і банківську діяльність»).

Договір банківського вкладу є
реальним, оплатним договором і
вважається укладеним з моменту
прийняття банком від вкладника або
третьої особи на користь вкладника
грошової суми (вкладу).

Положення статті 1059 ЦК України
врегульовує питання форми
банківського вкладу та наслідки
недодержання письмової форми договору.

За змістом статті 1059 ЦК України договір
банківського вкладу укладається у
письмовій формі.

Письмова форма договору банківського
вкладу вважається додержаною, якщо
внесення грошової суми підтверджено
договором банківського вкладу з
видачею ощадної книжки або сертифіката
чи іншого документа, що відповідає
вимогам, встановленим законом, іншими
нормативно-правовими актами у сфері
банківської діяльності (банківськими
правилами) та звичаями ділового
обороту.

У разі недодержання письмової форми
договору банківського вкладу цей
договір є нікчемним.

Відповідно до положень Інструкції про
порядок відкриття, використання і
закриття рахунків у національній та
іноземних валютах, затвердженої
постановою Правління Національного
банку України від 12 листопада 2003 року №
492 та зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 17 грудня 2003 року за №
1172/8493, банки відкривають своїм клієнтам
за договором банківського вкладу
вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8.
Інструкції); договір банківського
рахунку укладається в письмовій формі;
один примірник договору зберігається в
банку, а другий - банк зобов'язаний
надати клієнту під підпис (пункт 1.9.
Інструкції); письмова форма договору
банківського вкладу вважається
дотриманою, якщо внесення грошової
суми на вкладний (депозитний) рахунок
вкладника підтверджено договором
банківського вкладу з видачею ощадної
книжки або іншого документа, що
відповідає вимогам, установленим
законом, іншими нормативно-правовими
актами у сфері банківської діяльності
(банківськими правилами) і звичаями
ділового обороту; у договорі
банківського вкладу, зокрема,
зазначаються: вид банківського вкладу,
сума, що вноситься або перераховується
на вкладний (депозитний) рахунок, строк
зберігання коштів (за строковим
вкладом), розмір і порядок сплати
процентів або доходу в іншій формі,
умови перегляду їх розміру,
відповідальність сторін, умови
дострокового розірвання договору тощо
(пункт 1.10. Інструкції).

Пункт 10.1. Інструкції передбачає
порядок відкриття вкладних
(депозитних) рахунків фізичним особам.
Зокрема, після пред'явлення фізичною
особою необхідних документів
уповноважений працівник банку
ідентифікує цю фізичну особу, після
чого між банком і фізичною особою
укладається в письмовій формі договір
банківського вкладу; після укладення
договору банківського вкладу фізична
особа вносить або перераховує з іншого
власного рахунку кошти на вкладний
(депозитний) рахунок, після чого на
підтвердження укладення договору
банківського вкладу і внесення
грошових коштів на вказаний рахунок
банк видає фізичній особі ощадну
книжку або інший документ, що її
замінює і який видається згідно з
внутрішніми положеннями банку.

Аналіз зазначених норм матеріального
права дозволяє дійти висновку про те,
що письмова форма договору
банківського вкладу вважається
додержаною, якщо внесення грошових сум
підтверджується договором
банківського вкладу з видачею ощадної
книжки.

Вказані висновки викладені у постанові
Верховного Суду України від 29 січня 2014
року у справі № 6-149цс13, які відповідно
до ч.1 ст. 3607 ЦПК України є обов'язковими
для всіх судів України.

В супереч вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України
ОСОБА_3 не надав суду першої та
апеляційної інстанції ощадної книжки
або іншого документу, що його замінює,
на підтвердження того, що між ним та ПАТ
«Укркомунбанк» виникли договірні
правовідносини за Договором. В
судовому засіданні в суді апеляційної
інстанції представник ОСОБА_3 пояснив,
що частина відсотків виплачувалась
ОСОБА_3 готівкою поза межами Банку у
зв'язку із дружніми відносинами з
працівником банку. Це опосередковано
відповідає викладеним у письмових
запереченнях Банку поясненням
стосовно відсутності у ОСОБА_4
повноважень на підписання Договору та
невідповідності умов підписаного
Договору типовому депозитному
договору, що був затверджений в ПАТ
«Укркомунбанк» (а.с. 43-46).

Додані апелянтом квитанції свідчать
лише про внесення ним 111 800 тисяч
гривень 17 травня 2010 року та отримання
їх 18 листопада 2011 року з депозитного
рахунку ПАТ «Укркомунбанк» НОМЕР_1 та
внесення 80 000 гривень 18 листопада 2011
року на депозитний рахунок у ПАТ
«Укркомунбанк» НОМЕР_2, але ніяк не
підтверджує факт укладання ОСОБА_3
Договору (а.с. 4, 69, 70).

За таких умов не можуть бути
задоволенні вимоги позивача і про
стягнення відсотків, визначених
підписаним, але не укладеним між
сторонами Договором.

З огляду на вищевикладене, судова
колегія вважає, що рішення суду є
законним та обґрунтованим, і доводи
апеляційної скарги його не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314,
ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Лисичанського міського суду
Луганської області від 09 вересня 2014
року -залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: