Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Рівненської області в складі :

Головуючого судді -
Василевича В.С.

Суддів: Малько О.С., Шимківа
С.С.

при секретарі Пиляй І.С.

з участю відповідачки
ОСОБА_1, її представника

адвоката ОСОБА_2,
представника ПАТ
«УкрСибБанк» Нестерука Р.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Рівненського міського суду 28 жовтня 2014
року у цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5
про стягнення суми заборгованості за
кредитним договором, процентів,
нарахованих за користування кредитом,

в с т а н
о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду
від 28 жовтня 2014 року даний позов
задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_1,
ОСОБА_5 на користь публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
суми боргу за договором про надання
споживчого кредиту № 0 від 13
червня 2008 року в сумі 426 071, 88 грн, з яких:
заборгованість за простроченим
кредитом в розмірі 349 701, 94 грн.;
заборгованість по простроченим
процентам за користування кредитом в
розмірі 69 403, 24 грн.; пеня за несвоєчасне
погашення заборгованості за кредитом
в розмірі 590, 39 грн.; пеня за несвоєчасне
погашення заборгованості по процентам
за користування кредитом в розмірі 6
376, 31 грн. та судові витрати по справі, а
саме сплачений судовий збір в розмірі
3441,00 грн.

___________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/2420/2014
Головуючий суддя 1
інстанції: Ковальов І.М.

Суддя-доповідач :
Василевич В.С.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
покликається на незаконність та
необгрунтованість рішення через
неповне з»ясувння обставин, що мають
значення для справи, порушення норм
норм матеріального та процесуального
права.

Вказує, що суд, в порушення вимог ст. 258
ЦК України, не з»ясував, за який період
позивачем здійснено нарахування
неустойки.

Вважає, що позовні вимоги до неї, як до
поручителя є безпідставними, оскільки
порука є припиненою в зв»язку із тим, що
банк не скористався своїм правом
звернутися з позовом до поручителя, як
це передбачено ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Зазначає, що останній платіж боржником
був здійснений 25 листопада 2011 року,
вимогу поручителям про погашення
простроченого зобов»язання банк
надіслав лише 13 грудня 2013 року, що
свідчить про пропуск встановленого ст.
559 ЦК України строку пред»явлення
кредитором вимог до поручителя про
повернення боргу, погашення якого
визначено черговими платежами, який
повинен обчислюватись з моменту
настання строку погашення кожного
чергового платежу.

По наведених підставах просить рішення
скасувати та ухвалити нове про відмову
в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1
за безпідставністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку
про часткове задоволення апеляційної
скарги з таких підстав.

Як видно з матеріалів справи 13 червня
2008 року між позивачем та ОСОБА_4 було
укладено кредитний договір № 0
про надання споживчого кредиту у сумі
47 000 доларів США зі сплатою відсотків за
кредитом у розмірі 09,50 % річних з
терміном погашення до 31 травня 2029 року
(а.с. 5-11).

В забезпечення даного зобов»язання 13
червня 2008 року між позивачем та ОСОБА_1 ,
ОСОБА_5 було укладено договори поруки
(а.с.- 32,35).

До вказаного договору 25 лютого 2009 року
сторони уклали додаткову угоду № 1 (а.с.
18), та додаткову угоду № 2 від 30 грудня
2010 року (а.с.-27).

За умовами додаткової угоди № 2
позивач у формі кредитної лінії з
лімітом кредитної лінії, що дорівнює 705
735, 22 грн. надав ОСОБА_4 транш в
національній валюті в розмірі 352 867, 61
грн. в межах ліміту. Ліміт даної
кредитної лінії включає в себе суму
кредиту, виданого позичальнику за
договором до підписання вказаної
додаткової угоди.

В результаті порушення ОСОБА_4
зобов»язань щодо виконання умов
договору, утворилась загальна
заборгованість в розмірі 426 071, 88 грн.
про стягнення якої солідарно з
відповідачів звернувся позивач .

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки ОСОБА_4 порушив взяті на себе
зобов»язання за вказаним кредитним
договором, в результаті чого
утворилась заборгованість, тому наявні
підстави для її стягнення з боржника та
поручителів солідарно.

Однак з таким висновком місцевого суду
колегія суддів погодитись не може.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що
зобов"язання повинні виконуватись
належним чином і у встановлений строк
згідно з вказівками закону, договору.

У відповідності із укладеним договором
та статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України
позичальник зобов"язаний сплачувати
кредит та проценти.

Останній платіж ОСОБА_4 був
здійснений 25 листопада 2011, вимогу
поручителям про погашення
простроченого зобов»язання банк
надіслав лише 13 грудня 2013 року (а.с.119).

Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов»язання не пред»явить вимоги до
поручителя.

Згідно роз»яснення, що містяться
у п.24 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30 березня 2012 року "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають з кредитних правовідносин" у
разі неналежного виконання
позичальником своїх зобов»язань за цим
договором строк пред»явлення
кредитором до поручителя вимоги про
повернення отриманих у кредит коштів
має обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов»язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання
зобов»язання у повному обсязі...При
цьому в разі пред»явлення вимоги до
поручителя кредитор може звернутися
до суду протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов»язання.»

Згідно із ст.256, 267 ЦК України
позовна давність - це строк , у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

За таких обставин, саме з часу
здійснення ОСОБА_4 останнього платежу і
припинення внесення ним будь-яких
коштів на погашення кредиту, почався
відлік строків позовної давності. З
настанням строку виконання зобов"язань
за кредитним договором позивач
дізнався чи повинен був дізнатися про
порушення свого права.

Позов же пред"явлено лише у грудні
2013 року, тобто поза межами визначеного
ЦК України строку позовної давності.

Враховуючи, що рішення ухвалено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вбачає підстави для його часткового
скасування.

Керуючись п.2 ч.1.ст. 307, ст. 309, ст.316
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і
ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Рівненського міського
суду від 28 жовтня 2014 року в частині
солідарного стягнення боргу і
застосування солідарної
відповідальності до поручителя
ОСОБА_1 скасувати і в позові публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
до неї відмовити.

В решті рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий
Василевич В.С.

Судді: Малько О.С.

Шимків С.С.