Справа № 361/7845/14-ц
Провадження № 2/361/2950/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 року
м. Бровари

Броварський міськрайонний суд
Київської області в складі:

головуючого судді - Пухної О.М.

при секретарі -
Якименко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом, в якому зазначала, що 13
липня 2007 року між нею та ОСОБА_2 було
зареєстровано шлюб, від якого сторони
мають трьох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3. Останні два роки позивач
та відповідач проживають окремо,
спільного господарства не ведуть, так
як у відповідача є нова сім'я.
Неодноразові спроби позивача
відновити сімейні стосунки були
безрезультатними. Малолітні діти
проживають разом з матір'ю. З ОСОБА_2 на
підставі рішення суду стягуються
аліменти на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4
Проте, відповідач у добровільному
порядку матеріальної допомоги на
потреби малолітнього сина ОСОБА_6 не
надає, чим ухиляється від виконання
обов'язку, передбаченого ст. 180 СК
України, а позивач не в змозі належним
чином утримувати та забезпечувати
фізичний, духовний розвиток дитини.

У зв'язку з наведеним, ОСОБА_1
звернулася до суду із позовом про
розірвання між нею та ОСОБА_2 шлюбу,
зареєстрованого 13 липня 2007 року
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Броварського міськрайонного
управління юстиції Київської області,
актовий запис № 371, а також просила
стягнути з відповідача аліменти на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5
у твердій грошовій сумі в розмірі 1000
грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з дня
пред'явлення позову й до досягнення
дитиною повноліття.

Крім того, позивач просила стягнути з
ОСОБА_2 800 грн. 00 коп. на її утримання,
оскільки вона зараз перебуває у
декретній відпустці, доглядає та
виховує дітей самостійно й не має
можливості працювати та отримувати
дохід.

У судовому засіданні ОСОБА_1 надала
пояснення, аналогічні викладеному
вище, позовні вимоги підтримала,
просила їх задовольнити у повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_7 проти розірвання
шлюбу та стягнення з нього аліментів на
утримання сина ОСОБА_6 у розмірі 30 % його
доходу не заперечував, позовні вимоги
щодо стягнення аліментів на утримання
дружини не визнав, у задоволенні цієї
частини позовних вимог просив
відмовити.

Заслухавши пояснення учасників
процесу та дослідивши матеріали
справи, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 липня 2007 року
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрували шлюб, про що
відділом реєстрації актів цивільного
стану Броварського міськрайонного
управління юстиції Київської області
вчинено актовий запис № 371 та видане
свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с. 7).

Від шлюбу у сторін народилося троє
дітей: дві доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та син - ОСОБА_5.

Батьком ОСОБА_5 є відповідач ОСОБА_7, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження серії НОМЕР_4, виданого 08
лютого 2013 року відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Броварського міськрайонного
управління юстиції у Київській області
(а.с. 8).

Крім того, судом з'ясовано, що останні
два роки позивач та відповідач
проживають окремо, спільного
господарства не ведуть. У відповідача є
нова сім'я.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного
кодексу України (далі - СК України),
шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки та чоловіка.

Згідно із ч. 2 ст. 104, ст. 110 СК України
шлюб припиняється внаслідок його
розірвання. Позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне проживання подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11
також передбачено, що охорона сім'ї
державою полягає, зокрема, в тому, що
шлюб може бути розірвано в судовому
порядку лише за умови, якщо
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу
суперечитиме інтересам одного з них чи
інтересам їх дітей.

У судовому засіданні встановлено, що
продовжувати подальше спільне життя з
ОСОБА_2 позивач не бажає, збереження
шлюбу суперечить інтересам ОСОБА_1

Зважаючи на викладене, суд приходить до
висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
підлягає розірванню, оскільки подальше
спільне життя між сторонами є
неможливим та шлюб носить формальний
характер.

У декларації прав дитини, прийнятій
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року (принцип 6), проголошено, що
дитина для повного і гармонійного
розвитку її особистості потребує
любові і розуміння. Вона має, коли це
можливо, рости під опікою і
відповідальністю своїх батьків і в
усякому випадку в атмосфері любові і
моральної та матеріальної
забезпеченості.

Відповідно до ст. 180 СК України
обов'язок надавати утримання
неповнолітнім дітям, які не досягли 18
років, покладається рівною мірою на
обох батьків. Обов'язок батьків з
утримання своїх дітей виникає з
моменту народження дитини і
зберігається до досягнення нею
повноліття. Обов'язок утримувати дітей
- моральний обов'язок і найважливіший
правовий обов'язок їх батьків. При
ухиленні від його виконання необхідні
кошти можуть бути стягнуті за рішенням
суду.

В п. 17 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів» №
3 від 15 травня 2006 року роз'яснено, що за
відсутності домовленості між
батьками про сплату аліментів на
дитину той із них, з ким вона
проживає, вправі звернутися до суду з
відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181
СК України аліменти на дитину
присуджуються в частці від заробітку
(доходу) її матері, батька (ст. 183 СК
Кодексу) або в твердій грошовій сумі
(ст. 184 СК України) і виплачуються
щомісячно.

Також судом з'ясовано, що неповнолітній
ОСОБА_5 перебуває на повному утриманні
матері ОСОБА_1 та проживає разом з нею
за адресою: Київська обл, АДРЕСА_1, про
що свідчить копія Комунального
підприємства Броварської міської ради
Київської області
«Житлово-експлуатаційна контора-3» №
2206 від 25 листопада 2014 року (а.с. 26).

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу (ст. 182 СК України).

Ст. 7 Закону України «Про державний
бюджет України на 2014 рік» закріплено
прожитковий мінімум для дітей віком до
6 років, який становить 1032 гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України передбачено, що
дружина, з якою проживає дитина, має
право на утримання від чоловіка -
батька дитини до досягнення дитиною
трьох років. Право на утримання вагітна
дружина, а також дружина, з якою
проживає дитина, має незалежно від
того, чи вона працює, та незалежно від
її матеріального становища, за умови,
що чоловік може надавати матеріальну
допомогу.

У судовому засіданні з'ясовано, що
відповідач ОСОБА_9 офіційно не працює.
Проте, вказані обставини не звільняють
його від встановленої законом
відповідальності утримувати
неповнолітнього сина та дружину, до
досягнення дитиною трирічного віку.

З пояснень позивача ОСОБА_1, наданих у
залі суду, стало відомо, що остання
перебуває у декретній відпустці,
доглядає та виховує самостійно трьох
малолітніх дітей.

Зважаючи на викладене, керуючись
загальними засадами справедливості
цивільного судочинства й необхідністю
захисту інтересів неповнолітньої
дитини, виходячи з солідарного
обов'язку батьків утримувати дітей, а
також враховуючи матеріальне
становище сторін, суд вважає за можливе
частково задовольнити вимоги позивача
та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 516
грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з дня
пред'явлення позову до суду та до
досягнення дитиною повноліття, а також
200 грн. 00 коп. на утримання дружини,
починаючи з дня пред'явлення позову до
суду та до досягнення дитиною
трирічного віку.

Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України, стягненню із відповідача на
користь держави підлягає судовий збір
у розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 13 липня 2007 року
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Броварського міськрайонного
управління юстиції Київської області,
актовий запис № 371.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженця смт. Кам’яний Брід
Баранівського району Житомирської
області, ідентифікаційний номер:
НОМЕР_1, непрацюючого, зареєстрованого
у АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої у АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_2,
аліменти на утримання сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 516 (п'ятсот
шістнадцять) грн., щомісячно, починаючи
з 26 вересня 2014 року до повноліття
дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженця смт. Кам’яний Брід
Баранівського району Житомирської
області, ідентифікаційний номер:
НОМЕР_1, непрацюючого, зареєстрованого
у АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої у АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_2,
аліменти на її утримання в розмірі 200
(двісті) грн., починаючи з 26 вересня 2014
року і до досягнення ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 243 (двісті сорок
три) грн. 60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів
за один місяць підлягає негайному
виконанню.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подачі апеляційної скарги через
Броварський міськрайонний суд до
Апеляційного суду Київської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.М. Пухна