24.11.2014 Справа № 756/9826/14-ц
Справа ун. № 756/9826/14-ц
пр.№2/756/4062/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМ Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2014 року Оболонський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Луценко О.М.,

при секретарі Бублієві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Київської міської
ради, про визнання права власності на
нерухоме майно в порядку спадкування
за заповітом,

В С Т А Н О
В И В

Позивач ОСОБА_1 звернувсь до суду із
позовною заявою до Київської міської
ради, про визнання права власності на
квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за заповітом.

Позов обґрунтовував тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, яка склала
заповіт на ім'я позивача та заповіла
все майно, що буде їй належати на день
смерті. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина, яка складається з
однокімнатної квартири АДРЕСА_1.

Позивач зазначав, що він є спадкоємцем
після смерті ОСОБА_3 на підставі
заповіту, своєчасно звернувсь до
нотаріуса із заявою про відкриття
спадщини, однак оформити спадкові
права на квартиру АДРЕСА_1, не може,
оскільки в нього відсутній оригінал
правовстановлюючого документа на
спірну квартиру. У зв'язку з
відсутністю оригінала
правовстановлюючого документа, в
оформленні свідоцтва про право на
спадщину за заповітом на вказану
квартиру нотаріусом було відмовлено та
запропоновано звернутись до суду з
позовом про визнання права власності
на таке майно в порядку спадкування.

До початку судового засідання
представник позивача надав заяву з
проханням розглядати справу без його
участі, оскільки позовні вимоги
підтримує з підстав зазначених в
позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, представника не направив, про
час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, причини
неявки суду не повідомив, жодних заяв
чи клопотань до суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає встановленими наступні
обставини та відповідні ним
правовідносини.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_2, яке видане 31.07.2013 року
Відділом реєстрації смерті у м. Києві.

Після його смерті відкрилась спадщина
на квартиру АДРЕСА_1.

Як вбачається з спадкової справи № 4/2013,
зареєстрованої 31.08.2013 року, наданого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
спадкоємцем за законом після смерті
ОСОБА_3 є ОСОБА_1. Заяви від інших
спадкоємців про прийняття спадщини в
матеріалах спадкової справи відсутні.

В матеріалах спадкової справи
знаходиться заява позивача від 31.08.2013
року про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_3 на підставі заповіту від
13.03.2013року, посвідченого ОСОБА_4
приватний нотаріусом КМНО. Вказаний
заповіт є чинним. В матеріалах
спадкової справи від 15.11.2013року
п'ятнадцятої київської державної
нотаріальної контори знаходиться
заява від ОСОБА_5 про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_3. Однак
спадкова справа від 31.08.2013р. заведена
приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_4
раніше ніж спадкова справа від
15.11.2013року заведена п'ятнадцятої
київської державної нотаріальної
контори, тому об'єднанні в одну
спадкову справу № 4/2013, індекс справи
02-14.

Таким чином, позивач є спадкоємцем за
заповітом на майно, яке належить
ОСОБА_3.

Також судом встановлено, що згідно
відповіді приватного нотаріуса
Київского міського нотаріального
округу від 10.07.2014 року на заяву позивача
про видачу свідоцтва про право на
спадщину на вказане вище майно,
останньому у видачі свідоцтва про
право на спадщину на квартиру №
АДРЕСА_1 відмовлено через відсутність
оригінала правовстановлюючого
документа.

Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу
України спадкування здійснюється за
заповітом та за законом. Дії, що
свідчать про намір спадкоємця прийняти
спадщину, повинні бути вчиненні
протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини (ст.1270 Цивільного кодексу
України). Таким чином, спадкове майно
переходить до спадкоємців лише за
умови, що вони виявили згоду щодо
прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про
нотаріат» на майно, що переходить за
правом спадкоємства до спадкоємців або
держави, державним нотаріусом за
місцем відкриття спадщини видається
свідоцтво про право на спадщину. Видача
свідоцтва провадиться у строки,
встановлені цивільним законодавством
України.

Згідно ч. 1 ст. 68 Закону України «Про
нотаріат» нотаріус при видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом перевіряє факт смерті
спадкодавця, час і місце відкриття
спадщини, наявність підстав для
закликання до спадкоємства за законом
осіб, які подали заяву про видачу
свідоцтва, та склад спадкового майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 Цивільного
кодексу України, незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Частиною 3 ст. 1296 ЦК України
передбачено, що відсутність свідоцтва
про право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України 22.02.2012 №
296/5 видача свідоцтва про право на
спадщину на майно, яке підлягає
реєстрації, проводиться нотаріусом
після подання правовстановлюючих
документів щодо належності цього майна
спадкодавцеві та перевірки
відсутності заборони або арешту цього
майна. Якщо до складу спадкового майна
входить нерухоме майно, що підлягає
реєстрації (за винятком земельної
ділянки), нотаріус виготовляє витяг з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 16 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» державна реєстрація прав
проводиться лише за заявою власника,
який реєструє право власності на своє
майно.

Аналізуючи викладене суд приходить до
висновку, що для отримання свідоцтва
про право на спадщину на квартиру
АДРЕСА_1 нормами чинного законодавства
встановлена необхідність наявності
витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності на квартиру за
спадкодавцем, що в даному випадку є
неможливим у зв'язку з відсутністю у
позивача оригіналу
правовстановлюючого документа.

Згідно із ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує право
власності.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи ту обставину,
що позивачем фактично прийнято
спадщину після смерті бабусі, але
оформити спадкові права на квартиру №
АДРЕСА_1 не виявляється можливим через
відсутність у позивача оригінала
правовстановлюючого документа, суд
вважає вимоги позивача обґрунтованими,
доведеними та приходить до висновку
про їх задоволення.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 15, 328, 392, 1258, 1261, 1270, 1278, 1296, 1297
Цивільного кодексу України, ст. ст. 10,
57 -61, 88, 208 - 209, 212 - 215, 218 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (податковий номер
НОМЕР_1) право власності в порядку
спадкування за заповітом на квартиру
АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подано Апеляційному суду м.
Києва, через Оболонський районний суд
м. Києва протягом 10 днів, з дня
проголошення рішення. Апеляційна
скарга на рішення суду подається
протягом 10 днів після отримання копії
рішення суду стороною, яка не була
присутня при його оголошені.

Суддя
О.М. Луценко