Провадження № 2/750/3373/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2014 року
м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в
складі:

головуючого судді Логвіної
Т.В.

при секретарі Корж Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
209 Управління начальника робіт про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні,-

в с т а н о в и в :

29.10.2014 року позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні в сумі 29 004
грн. 92 коп., мотивуючи свої позовні
вимоги тим, що він працював на
підприємстві відповідача та був
звільнений з роботи 31.07.2013 року за ст. 38
КЗпП України, однак остаточного
розрахунку при звільненні своєчасно з
ним не провели, а саме: не виплатили
заробітну плату в сумі 11 516 грн. 64 коп.,
що є підставою для стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні.

Сторони в судове засідання не
з'явились, надійшли заяви про розгляд
справи у їх відсутність, позивач
позовні вимоги підтримує, представник
відповідача позов визнала.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач
працював в 209 Управлінні
начальника робіт на посаді
завідуючого підсобним виробництвом з
28.07.1986 року та згідно наказу №51 від
31.07.2013 року звільнений з роботи за
власним бажанням.

Позивачу при звільненні не була
виплачена заробітна плата в сумі 11 516
грн. 64 коп., яку було стягнуто наказом
Деснянського районного суду м.
Чернігова.

Відповідно до довідки № 70 від 05.12.2014
року середньоденна заробітна плата
складає 102,13 грн. та заборгованість по
заробітній платі виплачена позивачу
24.09.2014 року через Державну виконавчу
службу.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України та ст.
24 ЗУ «Про оплату праці», заробітна
плата працівнику виплачується
регулярно. Відповідно до ст. 116 КЗпП
України, при звільненні працівника
виплата усіх належних йому сум
проводяться в день звільнення.

Згідно зі статтею 117 КЗпП України, в
разі невиплати з вини власника
або уповноваженого ним органу
належних звільненому працівникові сум
у строки, зазначені в статті 116 КЗпП
України, при відсутності спору
про їх розмір підприємство, установа,
організація повинні виплатити
працівникові його середній заробіток
за весь час затримки по день
фактичного розрахунку.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 13 від 24
грудня 1999 року, встановивши при
розгляді справи про стягнення
заробітної плати у зв'язку із затримкою
розрахунку при звільненні, що
працівникові не були виплачені належні
йому від підприємства, установи,
організації суми в день звільнення,
коли ж він у цей день не був на роботі, -
наступного після пред'явлення ним
роботодавцеві вимог про розрахунок,
суд на підставі ст. 117 КЗпП України,
стягує на користь працівника середній
заробіток за весь період затримки
розрахунку, а при не проведенні його до
розгляду справи - по день постановлення
рішення, якщо роботодавець не доведе
відсутності в цьому своєї вини. Сама по
собі відсутність коштів у роботодавця
не виключає його відповідальності.

Таким чином на користь позивача з
відповідача підлягає стягненню
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільненні в сумі 29 004
грн. 92 коп.

Також з відповідача на користь держави
належить стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 213-215,
294 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з 209 Управління начальника
робіт на користь ОСОБА_1 середній
заробіток за час затримки розрахунку
при звільненні в сумі 29004 грн. 92 коп..

Стягнути з 209 Управління начальника
робіт на користь держави судовий збір в
сумі 290 грн. 04 коп.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Чернігівської
області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів після
проголошення в порядку ч. 1 статті 294 ЦПК
України.

Суддя