Справа № 715/2576/14-ц
Провадження № 2/715/971/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року Глибоцький
районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого-судді
Цуренка В.А.

секретар судового засідання
Оршевська С.М.

за участю позивача
ОСОБА_1

третьої особи
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Глибока
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
Глибоцької селищної ради Глибоцького
району Чернівецької області, третя
особа ОСОБА_2, який діє в своїх
інтересах: та в інтересах ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про встановлення факту
прийняття спадщини, скасування
правовстановлюючих документів та
визнання права власності на спадкове
нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И
В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним
позовом, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер його рідний
дядько - ОСОБА_6 у віці 68 років, про що в
Книзі реєстрації актів про смерть у
відділі актів громадянського стану
Глибоцького РУЮ Чернівецької області
зроблено відповідний запис 01 лютого 2000
року за №12. За час життя спадкодавця у
нього ні дружини ні дітей не було. 20
липня 1990 року спадкодавець ОСОБА_6
склав заповіт, згідно якого все своє
майно заповів йому - ОСОБА_7. Вказаний
заповіт не змінений і не відмінений. 18
серпня 2004 року його матір - ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1 свідомо, приховавши
наявність заповіту на його ім'я -
ОСОБА_1, оформила на своє ім'я свідоцтво
про право на спадщину за законом на
підставі чого 03 вересня 2004 року
зареєструвала за собою право власності
на житловий будинок по АДРЕСА_1. А отже і
право власності на спадкове майно
ОСОБА_8 набула неправомірно та з
порушенням закону. В подальшому 07
лютого 2012 року було винесено рішення
сесії Глибоцької селищної ради № 136-14/12
про безоплатну передачу земельної
ділянки у власність громадянці ОСОБА_8
на підставі якого вона отримала
Державний акт на право власності на
земельну ділянку по АДРЕСА_2, цільове
призначення якої - для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд. Так,
як рішення Глибоцької селищної ради та
державний акт на право власності на
земельну ділянку видані з порушенням
законодавства - відповідно вони
підлягають скасуванню, як незаконні.
Він згідно заповіту набув права
власності на спадкове майно, яке не
день смерті належало спадкодавцю -
ОСОБА_6, оскільки він фактично вступив в
управління та володіння спадковим
майном. До складу спадщини відноситься
житловий будинок з належними до нього
господарськими будівлями і спорудами
по АДРЕСА_3. Просить суд встановити факт
прийняття спадщини ним після смерті
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року,
скасувати свідоцтво про право на
спадщину за законом від 18 серпня 2004
року виданого на ім'я ОСОБА_8, скасувати
свідоцтво про реєстрацію права
власності на нерухоме майно від 03
вересня 2004 року виданого на ім'я ОСОБА_8,
скасувати рішення сесії Глибоцької
селищної ради №136-14/12 від 07 лютого 2012
року «Про безоплатну передачу
земельної ділянки у власність
громадянці України ОСОБА_13», скасувати
державний акт на право власності на
земельну ділянку від 30 жовтня 2004 року
виданого на ім'я ОСОБА_8. Визнати за ним
право власності на нерухоме майно
загальною вартістю 16 354 грн., яке
розташоване по АДРЕСА_4.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав повністю, в
своїх поясненнях підтвердив обставини,
яґкі викладені в позовній заяві і
просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача Глибоцької
селищної ради Глибоцького району
Чернівецької області в судове
засідання не з'явився, проте селищна
рада направила суду заяву, в якій
позовні вимоги визнає і просить суд
розглянути справу у відсутності їх
представника.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю і не заперечував проти
задоволення позову.

Вислухавши пояснення позивача, третьої
особи, покази свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11 та дослідивши матеріали
справи, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше, як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Визнання відповідачами
пред'явленого позову не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання
його права власності, якщо це право
оспорюється, або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року
помер дядько позивача - ОСОБА_6 у віці 68
років, про що в Книзі реєстрації актів
про смерть у відділі актів
громадянського стану Глибоцького РУЮ
Чернівецької області зроблено
відповідний запис 01 лютого 2000 року за
№12. 20 липня 1990 року спадкодавець ОСОБА_6
склав заповіт, згідно якого все своє
майно заповів позивачу - ОСОБА_7.
Вказаний заповіт не змінений і не
відмінений. 18 серпня 2004 року матір
позивача - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1,
оформила на своє ім'я свідоцтво про
право на спадщину за законом на
підставі чого 03 вересня 2004 року
зареєструвала за собою право власності
на житловий будинок по АДРЕСА_1. Вказані
обставини підтверджуються
дослідженими в судовому засіданні
доказами (а.с.4-33).

Відповідно до ч.2 ст. 524 ЦК Української
РСР в редакції 1963 року: спадкоємство за
законом має місце, коли і оскільки воно
не змінено заповітом». Згідно ст. 534 ЦК
Української РСР в редакції 1963 року
кожний громадянин може залишити за
заповітом усе своє майно або частину
його (не виключаючи предметів
звичайної домашньої обстановки і
вжитку) одній або кільком особам як тим,
що входять, так і тим, що не входять до
кола спадкоємців за законом, а також
державі або окремим державним,
кооперативним та іншим громадським
організаціям. Заповідач може у
заповіті позбавити права спадкоємства
одного, кількох або всіх спадкоємців за
законом. В даному випадку в наявності
заповіт, який не змінений і не
відмінений, не є визнаним недійсним,
позивач не відмовлявся від прийняття
спадщини.

Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР
в редакції 1963 року для придбання
спадщини необхідно, щоб спадкоємець її
прийняв. Не допускається прийняття
спадщини під умовою або з
застереженнями. Прийнята спадщина
визнається належною спадкоємцеві з
моменту відкриття спадщини.

Згідно ст.549 ЦК Української РСР в
редакції 1963 року визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо
він фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном; 2) якщо він
подав державній нотаріальній конторі
за місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини.

Позивач згідно заповіту вступив в
управління спадковим майном, яке не
день смерті належало спадкодавцю -
ОСОБА_6, що підтверджується показаннями
свідків: ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11. До
складу спадщини відноситься житловий
будинок з належними до нього
господарськими будівлями і спорудами
по АДРЕСА_3.

Згідно ст. 1301 ЦК України свідоцтво про
право на спадщину визнається недійсним
за рішенням суду, якщо буде
встановлено, що особа, якій воно видане,
не мала права на спадкування, а також в
інших випадках, встановлених законом.

Також судом встановлено, що 07 лютого 2012
року було винесено рішення сесії
Глибоцької селищної ради № 136-14/12 про
безоплатну передачу земельної ділянки
у власність громадянці ОСОБА_8 на
підставі якого вона отримала Державний
акт на право власності на земельну
ділянку по АДРЕСА_2, цільове
призначення якої - для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд.

Відповідно до ч.10 ст.59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування з мотивів
їхньої невідповідності Конституції
або законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Як вбачається із ст. 377 ЦК України до
особи, яка набула право власності на
житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача).

Згідно ч.1 ст. 120 ЗК України у разі
набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, що
перебувають у власності, користуванні
іншої особи, припиняється право
власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.

При таких обставинах, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги знайшли
своє підтвердження в судовому
засіданні.

На підставі викладеного, ст.ст. 524, 534, 548,
549 ЦК Української РСР в редакції 1963
року, ст. ст. 328, 377, 392, 1301 ЦК України, ст.
120 ЗК України, ч.10 ст.59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», керуючись ст. ст. 3-11,15, 57-60, 174,
209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини
позивачем ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованого по АДРЕСА_5 після
смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3
року в селищі Глибока Глибоцького
району Чернівецької області.

Визнати недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом від 18 серпня 2004
року, зареєстроване за № 1924, що видане
державним нотаріусом ОСОБА_12 на ім'я
ОСОБА_8 на житловий будинок та належні
до нього господарські будівлі і
споруди, які розташовані по АДРЕСА_6

Визнати недійсним свідоцтво про право
власності на нерухоме майно від 03
вересня 2004 року виданого на ім'я ОСОБА_8
на житловий будинок та належні до нього
господарські будівлі і споруди, які
розташовані по АДРЕСА_6

Визнати неправомірним та скасувати
рішення сесії Глибоцької селищної ради
№136-14/12 від 07 лютого 2012 року «Про
безоплатну передачу земельної ділянки
у власність громадянці України
ОСОБА_13».

Визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
від 30 жовтня 2004 року серії ЯМ №598035 на
земельну ділянку площею 01500 га з
цільовим призначенням для будівництва
і обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд,
кадастровий номер земельної ділянки
:01:002:1176, виданого на ім'я ОСОБА_8.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованого по АДРЕСА_5 право
власності на нерухоме майно яке
розташоване по АДРЕСА_4, яке
складається з: житлового будинку -
літера «А», загальною площею 51,30 м.
кв.,житловою площею 31,20 кв.м., літньої
кухні літ. «Б», сараїв - літери «В», «Г»,
вбиральні літ. «Д», колодязя - №1,
огорожі - №2,3 загальною вартістю 16 354
(шістнадцять тисяч триста п'ятдесят
чотири) гривні, 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Чернівецької області через Глибоцький
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ: