Справа № 131/1383/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2014

Іллінецький районний суд Вінницької
області в складі:

Головуючого судді Димбіцького
Ю.В.

при секретарі Телевань С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Іллінці цивільну справу
за позовом заступника Дарницького
прокурора з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері в інтересах
держави в особі Адміністрації
Державної служби спеціального зв'язку
та захисту інформації України до
ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов'язаних
із утриманням у вищому навчальному
закладі, ціна позову 57332 грн. 01 коп.,

В С Т А
Н О В И В:

Заступник Дарницького прокурора з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері звернувся до суду із
зазначеним позовом в інтересах держави
в особі Адміністрації Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України, в якому вказав, що в
період з 01 січня 2007 року по 26 липня 2011
року відповідач ОСОБА_1 навчався в
Інституті спеціального зв'язку та
захисту інформації Національного
технічного університету України
«Київський політехнічний інститут».

03 серпня 2007 року між ОСОБА_1 та
начальником Інституту спеціального
зв'язку та захисту інформації
Національного технічного університету
України «Київський політехнічний
інститут» було укладено контракт про
проходження служби в Державній службі
спеціального зв'язку та захисту
інформації особами рядового і
начальницького складу.

Наказом Інституту від 07 грудня 2012 року
№199-ос «Про особовий склад» ОСОБА_1 було
звільнено у запас Збройних Сил України
за п.92 «Положення про проходження
служби в Державній службі спеціального
зв'язку та захисту інформації особами
рядового і начальницького складу»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2006 року
№1828, у зв'язку з систематичним
невиконанням умов контракту.
Остаточний грошовий розрахунок з
ОСОБА_1 після закінчення Інституту було
проведено по 24 червня 2011 року включно.

Згідно ч.9 ст.11 Закону України «Про
Державну службу спеціального зв'язку
та захисту інформації України»,
курсанти, які звільняються зі служби
через службову невідповідність або у
зв'язку з систематичним невиконанням
умов контракту військовослужбовцем, а
також військовослужбовці, які
звільняються з служби із зазначених
підстав протягом п'яти років після
закінчення вищого навчального закладу,
в тому числі вищого військового
навчального закладу, в якому вони
навчалися за державним замовленням і
після закінчення якого були прийняті
на військову службу, відшкодовують
Державній службі спеціального зв'язку
та захисту інформації України, іншим
центральним органам виконавчої влади,
яким підпорядковані ці навчальні
заклади, витрати, пов'язані з їх
підготовкою та утриманням у вищому
навчальному закладі, відповідно до
порядку та умов, установлених
Кабінетом Міністрів України. У разі
відмови від добровільного
відшкодування витрат, таке
відшкодування здійснюється у судовому
порядку.

Згідно п.3 Контракту, ОСОБА_1 взяв на
себе зобов'язання проходити службу в
Держспецзв'язку протягом п'яти років
після закінчення навчання та у разі
звільнення із служби під час навчання
або протягом п'яти років після
закінчення навчання в Інституті
добровільно відшкодовувати витрати
Держспецзв'язку, пов'язані з його
утриманням в Інституті згідно з
вимогами ч.3 ст.12 Закону України «Про
Державну службу спеціального зв'язку
та захисту інформації України».

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 1258 від 25 листопада 2009 року
затверджено «Порядок та умови
відшкодування курсантами та особами
начальницького складу Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації витрат, пов'язаних з їх
утриманням у вищих навчальних
закладах», згідно п.2 якого, витрати
відшкодовуються Адміністрації
Держспецзв'язку, іншим центральним
органам виконавчої влади, яким
підпорядковані навчальні заклади.
Інститут підпорядкований
Адміністрації Держспецзв'язку.

Відповідно до п.3 вказаного Порядку,
відшкодування здійснюється у розмірі
фактичних витрат, пов'язаних з:
грошовим, продовольчим, речовим,
медичним забезпеченням; перевезенням
до місця проведення щорічної основної
та канікулярної відпустки та у
зворотному напрямку; оплатою
житлово-комунальних послуг і вартості
споживчих енергоносіїв. Згідно п.4
Порядку, розрахунок фактичних витрат
здійснюється вищим навчальним
закладом згідно з нормами утримання
курсантів.

Згідно довідки-розрахунку № 25/19-36 від 12
березня 2014 року, розмір витрат,
пов'язаних з утриманням курсанта
ОСОБА_1 у вищому навчальному закладі
Держспецзв'язку - Інституті
спеціального зв'язку та захисту
інформації Національного технічного
університету України «Київський
політехнічний інститут», за період з 03
серпня 2007 року по 24 червня 2011 року,
становлять 57532 грн. 01 коп.

На цей час відповідач відмовляється
добровільно відшкодувати вказані
витрати, пов'язані з його утриманням в
Інституті.

Тому заступник Дарницького прокурора з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері в інтересах держави в
особі Адміністрації Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України просить суд
стягнути з ОСОБА_1 на користь
Адміністрації Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України 57532 грн. 01 коп.
витрат, пов'язаних з його утриманням у
вищому навчальному закладі.

В судовому засіданні позивач прокурор
прокуратури Іллінецького району
Вінницької області Шевчук П.С. позовні
вимоги заступника Дарницького
прокурора з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері підтримав,
просить задовольнити в повному обсязі.

Представник Адміністрації Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України за довіреністю
Рябов Д.С. в судовому засіданні позовні
вимоги прокурора підтримав повністю,
просить їх задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_1 за
довіреністю ОСОБА_4 в судовому
засіданні позову прокурора не визнав,
подав до суду письмові заперечення
позовних вимог, в яких вказав, що вимоги
позивача не підтверджуються доданими
до матеріалів справи доказами, зокрема
копією Контракту про проходження
служби в Державній службі спеціального
зв'язку та захисту інформації про
проходження служби в Державній службі
спеціального зв'язку та захисту
інформації особами рядового і
начальницького складу з ОСОБА_1 від 03
серпня 2007 року.

Представник відповідача вважає, що
Контракт не містить положення, яке б
вказувало на те, що у разі звільнення із
служби під час навчання або протягом 5
років після закінчення навчання в
інституті, відповідач зобов'язаний
добровільно відшкодовувати витрати
Держцпецзв'язку, пов'язані з його
утриманням в Інституті, згідно з
вимогами ч.3 ст.12 Закону України «Про
державну службу спеціального зв'язку
та захисту інформації». Таке положення,
на його погляд, і не могло міститись у
вказаному Контракті, оскільки на день
його підписання 03 серпня 2007 року такої
норми в Законі України «Про державну
службу спеціального зв'язку та захисту
інформації» не було.

Вказана норма була введена після
прийняття Закону України «Про внесення
змін до ст.12 Закону України «Про
Державну службу спеціального зв'язку
та захисту інформації «України» від 02
червня 2009 року, якою було визначено, що
курсанти, які звільняються зі служби з
підстав, визначених пунктами 6, 8 і 9
частини другої цієї статті, а також
особи начальницького складу, які
звільняються зі служби із зазначених
підстав протягом п'яти років після
закінчення вищого навчального закладу,
у тому числі вищого військового
навчального закладу чи військового
навчального підрозділу вищого
навчального закладу, в якому вони
навчалися за державним замовленням і
після закінчення якого були прийняті
на службу осіб начальницького складу
Державної служби спеціального зв'язку
та захисту інформації України,
відшкодовують Державній службі
спеціального зв'язку та захисту
інформації України, іншим центральним
органам виконавчої влади, яким
підпорядковані ці навчальні заклади,
витрати, пов'язані з їх утриманням у
вищому навчальному закладі, відповідно
до порядку та умов, установлених
Кабінетом Міністрів України. У разі
відмови від добровільного
відшкодування витрат таке
відшкодування здійснюється у судовому
порядку.

На сьогоднішній день, згідно ч.9 ст. 11
Закону України «Про Державну службу
спеціального зв'язку та захисту
інформації України» в редакції від 09
квітня 2014 року, дана норма змінилася ще
раз та має такий зміст: «Курсанти, які
звільняються зі служби через службову
невідповідність або у зв'язку із
систематичним невиконанням умов
контракту військовослужбовцем, а також
військовослужбовці, які звільняються
зі служби із зазначених підстав
протягом п'яти років після закінчення
вищого навчального закладу, в тому
числі вищого військового навчального
закладу чи військового навчального
підрозділу вищого навчального закладу,
в якому вони навчалися за державним
замовленням і після закінчення якого
були прийняті на військову службу,
відшкодовують центральному органу
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізацію державної
політики у сферах організації
спеціального зв'язку, захисту
інформації, телекомунікацій та
користування радіочастотним ресурсом
України, іншим центральним органам
виконавчої влади, яким підпорядковані
ці навчальні заклади, витрати,
пов'язані з їх підготовкою та
утриманням у вищому навчальному
закладі, відповідно до порядку та умов,
установлених Кабінетом Міністрів
України. У разі відмови від
добровільного відшкодування витрат
таке відшкодування здійснюється у
судовому порядку».

Представник відповідача звертає увагу
також на те, що відповідно до ст.58
Конституції України, закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи. Згідно ч.2 ст.5
ЦК України, акт цивільного
законодавства не має зворотної дії у
часі, крім випадків, коли він пом'якшує
або скасовують цивільну
відповідальність особи. Відповідно до
ч.1 ст.3 ЦПК України, закон, який
встановлює нові обов'язки, скасовує чи
звужує права, належні учасникам
цивільного процесу, чи обмежує їх
використання, не має зворотної дії в
часі.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 не навчався
по замовленню Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України, в перший рік його
навчання навчальний заклад був
підконтрольний Службі безпеки України,
а не Державної служби спеціального
зв'язку та захисту інформації України.
З огляду цього представник відповідача
просить суд відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши наявні у справі письмові
докази, а саме: копію контракту про
проходження служби в Державній службі
спеціального зв'язку та захисту
інформації особами рядового і
начальницького складу, укладеного 3
серпня 2007 року до 30 червня 2011 року між
директором Інституту спеціального
зв'язку та захисту інформації
Національного технічного університету
України «Київський політехнічний
інститут» полковником Держспецзв'язку
Васюковим І.В. з однієї сторони та
ОСОБА_1 з іншої сторони (а.с.5, 6), копію
наказу № 1-70 від 24 квітня 2007 року
Національного технічного університету
України «Київський політехнічний
інститут» про утворення Інституту
спеціального зв'язку та захисту
інформації Національного технічного
університету України «Київський
політехнічний інститут» (а.с.7, 8), копію
витягу з послужного списку ОСОБА_1
(НОМЕР_1) (а.с.9), копію довідки-розрахунку
витрат, пов'язаних з утриманням
курсанта ОСОБА_1 у вищому навчальному
закладі Держспецзв'язку - Інституті
спеціального зв'язку та захисту
інформації Національного технічного
університету України «Київський
політехнічний інститут» (а.с.10), копію
паспорта громадянина України ОСОБА_1
(а.с.11), копію ідентифікаційного номера
ОСОБА_1 (а.с.12) та поданим представником
Адміністрації Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України додатково витягом
із наказу начальника Державного
науково-дослідного інституту
спеціального зв'язку та захисту
інформації Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України від 7 грудня 2012 року
№ 199-ок про звільнення із служби у запас
Збройних Сил України за підпунктом 6
пункту 92 (у зв'язку з систематичним
невиконанням умов контракту особою
начальницького складу та виключення із
списків особового складу за пунктом 97
Положення старшого лейтенанта
Держспецзв'язку ОСОБА_1, інженера П
категорії 3 науково-дослідної
лабораторії 3 науково-дослідного
відділу, 6 грудня 2012 року, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню.

Надані стороною позивача і досліджені
в судовому засіданні наведені вище
докази повністю підтверджують
наведені позивачем обставини щодо
природи та інструментів правового
регулювання спірних правовідносин між
сторонами, а також підставність і
розмір заявлених позовних вимог. В той
же час такі визнані судом
встановленими обставини не
спростовані в жодній мірі наявними
допустимими доказами представника
відповідача у справі.

Відтак суд визнає необхідним стягнути
із ОСОБА_1 на користь Адміністрації
Державної служби спеціального зв'язку
та захисту інформації України 57332 грн. 01
коп. витрат, пов'язаних із утриманням у
вищому навчальному закладі, а також 575
грн. 32 коп. судового збору на користь
держави.

На підставі викладеного, керуючись ч.9
ст.11 Закону України «Про Державну
службу спеціального зв'язку та захисту
інформації України», Постановою
Кабінету Міністрів України від 25
листопада 2009 року № 1258 «Про
затвердження порядку та умов
відшкодування курсантами та особами
начальницького складу Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації витрат, пов'язаних з їх
утриманням у вищих навчальних
закладах», ст.ст.209, 212-215 ЦПК України,

В И
Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) на
користь Адміністрації Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України 57332 (п'ятдесят сім
тисяч п'ятсот тридцять дві) гривні 01
коп. витрат, пов'язаних із утриманням у
вищому навчальному закладі, а також 575
(п'ятсот сімдесят п'ять) гривень 32 коп.
судового збору на користь держави.

Копію цього рішення суду
невідкладно надіслати відповідачу
ОСОБА_1 для відома.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Вінницької області
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особи, які брали участь
у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення через Іллінецький районний
суд.

Суддя
Ю.В. Димбіцький