Справа №589/5704/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Свиненко М. Д.Номер
провадження 22-ц/788/2098/14 Суддя-доповідач -
Маслов В. О. Категорія - 34
УХВАЛА

02 грудня 2014 року
м. Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Маслова В. О.,

суддів - Левченко Т. А. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання -
Чуприни В.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду у м. Суми цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3,

на ухвалу Шосткинського
міськрайонного суду Сумської області
від 22 жовтня 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про відшкодування майнової
шкоди,

в с т а н
о в и л а :

Ухвалою Шосткинського міськрайонного
суду Сумської області від 22 жовтня 2014
року позовну заяву ОСОБА_3 повернуто
позивачу на підставі п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК
України .

В апеляційній скарзі позивачка,
посилаючись на порушення норм
процесуального права, просить
скасувати ухвалу суду, а справу
повернути до місцевого суду для
вирішення питання щодо відкриття
провадження у справі. При цьому
зазначає, що майнової шкоди їй завдано
внаслідок пошкодження автомобіля в
дорожньо - транспортній пригоді, яка
сталася в районі с. Собичево
Шосткинського району з вини
відповідача, тому позовну заяву згідно
ч. 6 ст. 110 ЦПК України вона пред'явила до
Шосткинського міськрайонного суду за
місцем завдання шкоди.

Заслухавши пояснення представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_5, який підтримав доводи
апеляційної скарги, розглянувши
матеріали справи в межах заяви і
апеляційної скарги, колегія суддів
знаходить, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню на підставі п. 4 ч.
2 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України.

З постанови Шосткинського
міськрайонного суду Сумської області
від 08 липня 2013 року, копія якої є на а.с.
24, вбачається, що 06 липня 2013 року біля с.
Собичево Шосткинського району сталася
дорожньо - транспортна пригода за
участю водія ОСОБА_4, керуючого
транспортним засобом «Volkswagen Passat»
державний номер НОМЕР_1, та водія
ОСОБА_6, керуючого транспортним засобом
«Volkswagen Саddу» державний номер НОМЕР_2,
внаслідок чого ОСОБА_4 визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого ст.124
КУпАП і підданий штрафу у розмірі 340
грн.

Звертаючись до суду з даним позовом 21
жовтня 2014 року, позивачка зазначала, що
внаслідок дорожньо - транспортної
пригоди їй було завдану майнової шкоди
124640 грн. 27 коп. з яких страхова компанія
відшкодувала 50605 грн. 70 коп. Просила суд
стягнути з відповідача 74034 грн. 57 коп.,
як безпосереднього заподіювача шкоди.

Повертаючи вказану позовну заяву
ОСОБА_3, місцевий суд в своїй ухвалі
зазначав, що дана справа не підсудна
Шосткинському міськрайонному суду,
оскільки відповідач не має в Україні
місця проживання чи перебування, а тому
позов має бути пред'явленим за
місцезнаходженням його майна або за
останнім відомим зареєстрованим
місцем його проживання чи перебування
в Україні, як це передбачено ч. 10 ст. 110
ЦПК України. Колегія суддів не
погоджується з такими висновками суду,
виходячи з наступного.

Статтями 1, 2, 3 ЦПК України передбачено,
що завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави. Цивільне
судочинство здійснюється відповідно
до Конституції України та цього
Кодексу. Кожна особа має право в
порядку, встановленому Цивільним
процесуальним Кодексом України,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 107 ЦПК України усі
справи, що підлягають вирішенню в
порядку цивільного судочинства,
розглядаються районними, районними у
містах, міськими та міськрайонними
судами.

Правила щодо підсудності цивільних
справ, які підлягають вирішенню в
порядку цивільного судочинства, тобто
розмежування компетенції по розгляду і
вирішенню підвідомчих суду цивільних
справ всередині системи судів
цивільної юрисдикції, визначені в
главі I розділу III ЦПК України.

Статтею 109 ЦПК України, якою
визначається так звана загальна
територіальна підсудність цивільних
справ, передбачено, що позови до
фізичної особи пред'являються в суд за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання
або за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її перебування.

Разом із тим, вищезазначені правила не
є виключними та безумовними.

Так, статтею 110 ЦПК України встановлена
альтернативна підсудність цивільних
справ, яка визначається вказівкою
законодавця про можливість розгляду і
вирішення окремих цивільних справ
конкретним судом за вибором позивача.

Встановлення альтернативної
підсудності, яка на відміну від
загальної, є додатковою процесуальною
гарантією забезпечення інтересів
окремих категорій позивачів, пов'язане
з необхідністю створення позивачеві
більш сприятливих умов для звернення
за судовим захистом.

Зокрема, частиною 6 статті 110 ЦПК
України передбачено, що позови про
відшкодування шкоди, завданої майну
фізичних або юридичних осіб, можуть
пред'являтися також за місцем завдання
шкоди.

Крім того, згідно з п.п. 3, 5, 7 ч. 1 Закону
України «Про міжнародне приватне
право» суди можуть приймати до свого
провадження і розглядати будь-які
справи з іноземним елементом у таких
випадках: у справах про відшкодування
шкоди, якщо її було завдано на
території України; якщо у справі про
відшкодування шкоди позивач - фізична
особа має місце проживання в Україні
або юридична особа - відповідач -
місцезнаходження в Україні; дія або
подія, що стала підставою для подання
позову, мала місце на території
України.

Також, при задоволенні апеляційної
скарги, колегія суддів бере до уваги
роз'яснення п. 3 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4,
про те, що позови, що виникають із
відносин відшкодування шкоди, завданої
джерелом підвищеної небезпеки,
пред'являються до суду за загальними
правилами підсудності, визначеними
главою 1 розділу III ЦПК. При цьому суд
має враховувати право позивача на
пред'явлення позову про відшкодування
шкоди також за його зареєстрованим
місцем проживання чи перебування, або
за місцем завдання шкоди (частини
третя, шоста статті 110 ЦПК).

Таким чином, суд першої інстанції не
врахував положення вищеназваних
законів та роз'яснення постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішення спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки» та безпідставно відмовив у
відкритті провадження у справі,
повернувши позовну заяву ОСОБА_3

Враховуючи наведене та положення
процесуального законодавства, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а ухвала
місцевого суду - скасуванню з
направленням справи до суду першої
інстанції на новий розгляд зі стадії
відкриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 291, 303, 307, 312, 315 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л
и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати ухвалу Шосткинського
міськрайонного суду Сумської області
від 22 жовтня 2014 року у даній справі, а
матеріали позовної заяви направити до
суду першої інстанції на новий розгляд
зі стадії відкриття провадження у
справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -