ОСОБА_1 ОСОБА_2 Києво-Святошинський
районний суд Київської області м. Київ
РІШЕННЯ

Іменем України

26.11.2014 року Києво - Святошинський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого судді Дубас Т.В.

при секретарі Дідур М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визнання права власності, -

В С Т
А Н О В И В:

В жовтні 2014 року первісний позивач
ОСОБА_1 звернувся до
Києво-Святошинського районного суду
Київської області з позовом до ОСОБА_2
про поділ спільного майна подружжя,
який обґрунтовував тим, що 30 квітня 1973
року він уклав шлюб з ОСОБА_2.

Разом вони проживали довгий час. Під
час сумісного життя вони здобули у
власність земельну ділянку площею 0,0638
га, на якій розташований садовий
будинок, яка належала відповідачці на
підставі Державного акту на прав
приватної власності на землю, виданого
7 вересня 2004 року на підставі рішення
виконавчого комітету
Михайлівсько-Рубежівської сільської
ради від 7 жовтня 1997 року для ведення
садівництва.

Документами, що підтверджують право
власності на земельну ділянку, площею
0,0638 га, розташовану на території
Михалівсько-Рубежівської сільської
ради, садове товариство «Старі мости»
є: рішення виконкому
Михайлівсько-Рубежівської сільської
ради від 7 жовтня 1997 року; викопіювання
з плану громадського об'єднання СТ
«Старі мости»; рішення
Михайлівсько-Рубежівської сільської
ради № 5/10 від 07.10.1997 року про передачу
безоплатно в приватну власність
громадському об'єднанню СТ «Старі
мости» земельної ділянки площею 11,5 га;
належним чином завірений список членів
Садового товариства «Старі мости» на
приватизацію земельної ділянки
АДРЕСА_1 площею 0,06 га.

Дана земельна ділянка приватизована та
отримана у власність на ім'я
відповідачки за час перебування в
шлюбі, тому позивач має право на ?
частину земельної ділянки площею 0,0638
га розташовану на території
Михайлівсько-Рубежівської сільської
ради, Садове товариство «Старі мости».

на даний час між сторонами склались
неприязні стосунки, то позивач за
первісним позовом хоче визнати свою
частку в спільному майні та
зареєструвати своє право власності.

Тому позивач з а зустрічним позовом
ОСОБА_1 просив визнати за ним та
відповідачкою по ? частині земельної
ділянки площею 0,0638 га розташовану на
території Михайлівсько-Рубежівської
сільської ради, Садове товариство
«Старі мости».

Не погоджуючись із вимога за первісним
позовом ОСОБА_2 подала до суду
зустрічний позовом до ОСОБА_1 про
визнання права власності.

Свої вимоги позивач за зустрічним
позовом мотивувала тим, що вона з 30
квітня 1973 року перебуває в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1.

Земельна ділянка площею 0,0638 га, на якій
розташований садовий будинок належить
ОСОБА_2, на підставі Держаного акту на
право приватної власності на землю,
виданого 7 вересня 2004 року на підставі
рішення виконкому
Михайлівсько-Рубежівської сільської
ради від 07 жовтня 1997 року (VIII сесія XXII
скликання) для ведення садівництва.

Документами що підтверджують право
власності на земельну ділянку, площею
0,0638 га, розташовану на території
Михалівсько-Рубежівської сільської
ради, садове товариство «Старі мости»
є: рішення виконкому
Михайлівсько-Рубежівської сільської
ради від 7 жовтня 1997 року; викопіювання
з плану громадського об'єднання СТ
«Старі мости»; рішення
Михайлівсько-Рубежівської сільської
ради № 5/10 від 07.10.1997 року про передачу
безоплатно в приватну власність
громадському об'єднанню СТ «Старі
мости» земельної ділянки площею 11,5 га;
належним чином завірений список членів
Садового товариства «Старі мости» на
приватизацію земельної ділянки
АДРЕСА_1 площею 0,06 га.

Дана земельна ділянка є особистою
приватною власністю позивача за
зустрічним позовом, оскільки надана їй
безкоштовно на підставі рішення
виконкому Михайлівсько-Рубежівської
сільської ради від 07 жовтня 1997 року (VIII
сесія XXII скликання) для ведення
садівництва.

Тому позивач за зустрічним позовом
просила визнати за нею ОСОБА_2 право
власності на земельну ділянку, площею
0,0638 га, розташовану на території
Михайлівсько-Рубежівської сільської
ради, садове товариство «Старі мости».

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні
вимоги первісного позову підтримав, у
зустрічних вимогах просив відмовити.

ОСОБА_2 вимоги зустрічного позову
підтримала, у вимогах первісного
позову просила відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін по
справі, перевіривши матеріали справи
та зібрані в ній письмові докази,
приходить до висновку що у вимогах
первісного позову необхідно відмовити,
а зустрічний позов задоволити,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 Цивільного
процесуального кодексу України (далі
-ЦПК України) кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

У статті 4 ЦПК України визначено, що
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Згідно положень Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18 грудня
2009 року №14 «Про судове рішення у
цивільній справі»і роз'яснення Пленуму
Верховного Суду України, що містяться в
постанові від 1 листопада 1996 року № 9
«Про застосування Конституції України
при здійсненні
правосуддя»обґрунтованим визнається
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, які були
досліджені в судовому засіданні і які
відповідають вимогам закону про їх
належність та допустимість.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного
процесуального кодексу України (далі
-ЦПК України), суди розглядають у
порядку цивільного судочинства справи
щодо: захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин;
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

В судовому засіданні встановлено, що з
30 квітня 1973 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Рішення виконкому
Михайлівсько-Рубежівської сільської
ради від 07 жовтня 1997 року (VIII сесія XXII
скликання) передано безкоштовно у
власність члену садового товариства
«Старі мости» гр. ОСОБА_2 земельну
ділянку площею 0,0638 га для ведення
садівництва на території
Михайлівсько-Рубежівської сільської
ради, с/т «Старі мости».

Згідно з витягу з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку дана земельна ділянка була
зареєстрована Управлінням
Держземагенства у
Києво-Святошинському районі за ОСОБА_2.

Виходячи зі змісту ст. 55 Конституції
України, кожному гарантується захист
його прав і свобод у судовому порядку.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу
України (надалі - СК України) особистою
приватною власністю дружини, чоловіка
є земельна ділянка, набута нею, ним за
час шлюбу внаслідок приватизації
земельної ділянки, що перебувала у
її, його користуванні, або одержана
внаслідок приватизації земельних
ділянок державних і комунальних
сільськогосподарських підприємств,
установ та організацій, або одержана
із земель державної і комунальної
власності в межах норм безоплатної
приватизації, визначених Земельним
кодексом України

У відповідності до ст. 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини самостійного
заробітку ( доходу).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 62 СК України
- якщо майно дружини, чоловіка за час
шлюбу істотно збільшилося у своїй
вартості внаслідок спільних трудових
чи грошових затрат або затрат другого з
подружжя, воно у разі спору може бути
визнане за рішенням суду об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 368 ч. 3 ЦК України майно
набуте подружжям за час шлюбу є їх
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Згідно п. б) ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу
України громадяни України набувають
права власності на земельні ділянки
на підставі безоплатної передачі із
земель державної і комунальної
власності.

Відповідно до ст. 116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади
або органів місцевого
самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом
або за результатами аукціону. Набуття
права власності громадянами та
юридичними особами на

земельні ділянки, на яких
розташовані об'єкти, які підлягають
приватизації, відбувається в порядку,
визначеному частиною першою статті 128
цього Кодексу.

Відповідно до пункту 18-2 Постанови
Пленуму Верховного суду України від
16.04.2004 р. № 7 «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ» відповідно
до положень статей 81, 116 ЗК окрема
земельна ділянка, одержана
громадянином у період шлюбу в приватну
власність шляхом приватизації, є його
особистою приватною власністю, а не
спільною сумісною власністю подружжя,
оскільки йдеться не про майно, нажите
подружжям у шлюбі, а про одержану
громадянином частку із земельного
фонду.

Враховуючи те що земельна ділянка
площею 0,0638 га, що розташована на
території Михайлівсько-Рубежівської
сільської ради, садове товариство
«Старі мости», цільове призначення
земельної ділянки для ведення
садівництва, кадастровий номер
:05:002:0060 була надана рішенням
Михайлівсько-Рубежівської сільської
ради в приватну власність ОСОБА_2, вона
є її особистою приватною власністю,
оскільки отримана нею як частка із
земельного фонду держави, а тому дана
земельна ділянка не є спільною
сумісною власністю подружжя, і не
підлягає поділу.

Тому знаходить обґрунтованими вимоги
позивача за зустрічним позовом
ОСОБА_2, а вимоги первісного позову
такими що не підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненнями фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, розглянувши справу в межах
заявлених позовних вимог, дослідивши
всебічно, повно, безпосередньо та
об'єктивно наявні у справі докази,
оцінив їх належність, допустимість,
достовірність, достатність і взаємний
зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі
обставини справи, на які сторони
посилалися як на підставу своїх вимог і
заперечень, з урахуванням того, що
відповідно до ст.1 ЦПК України
завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених або оспорюваних прав, свобод
чи інтересів фізичної особи, суд дійшов
висновку про необхідність задоволення
зустрічного позову та відмови у
вимогах первісного позову.

Зважаючи на вищевикладене, відповідно
до ст.ст. 57, 60, 62 Сімейного кодексу
України, Постанови Пленуму Верховного
суду України від 16.04.2004 р. № 7 «Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ», та керуючись ст.ст. 3,
4, 10, 11, 60, 61, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визнання права власності - задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
земельну ділянку 0,0638 га, що розташована
на території
Михайлівсько-Рубежівської сільської
ради, садове товариство «Старі мости»,
цільове призначення земельної ділянки
для ведення садівництва, кадастровий
номер :05:002:0060.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
протягом десяти днів з дня його
оголошення.

Суддя:
Дубас
Т.В.