Справа № 152/2172/14-ц
Суддя Шаргородського районного суду
Вінницької області Строгий І.Л.,
розглянувши позовну заяву Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» до ВДВС
Шаргородського РУЮ, Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області, ОСОБА_1
«Шаргородський маслозавод» про
звільнення майна з-під арешту,
у грудні 2014 року Публічне акціонерне
товариство «Державний ощадний банк
України» звернулося до Шаргородського
районного суду Вінницької області з
позовом до ВДВС Шаргородського РУЮ,
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області, ОСОБА_1
«Шаргородський маслозавод» про
звільнення майна з-під арешту. Позивач
- зобов’язати ВДВС Шаргородського РУЮ
звільнити з-під арешту іпотечне
(нерухоме) майно, а саме нежитлові
будівлі загальною площею 5763,3 м кв., що
знаходяться за адресою: Вінницька обл.,
м. Шаргород, вул. Леніна, 284, що належить
на праві власності ОСОБА_1
«Шаргородський маслозавод», який був
накладений 15.11.2012 року постановою про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження (ВП № 35093415)
про стягнення заборгованості з ОСОБА_1
«Шаргородський маслозавод» згідно
вимоги про сплату боргу № Ю 125, виданої
03.10.2012 року УПФУ у Шаргородському
районі боргу у розмірі 100 751,93 грн, на
користь УПФУ у Шаргородському районі,
якою накладено арешт на усе майно
боржника ОСОБА_1 «Шаргородський
- зобов’язати Відділ примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області звільнити з-під арешту
іпотечне (нерухоме) майно, а саме
нежитлові будівлі загальною площею 5763,3
м кв., що знаходяться за адресою:
Вінницька обл., м. Шаргород, вул. Леніна,
284, що належить на праві власності
ОСОБА_1 «Шаргородський маслозавод»,
який був накладений 07.07.2014 року
постановою про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
(ВП № 35353325) про стягнення
заборгованості з ОСОБА_1
«Шаргородський маслозавод» згідно
вимоги про сплату боргу № Ю 125, виданої
05.11.2012 року УПФУ у Шаргородському
районі боргу у розмірі 169 955,30 грн, на
користь УПФУ у Шаргородському районі,
якою накладено арешт на усе майно
боржника ОСОБА_1 «Шаргородський
Під час перевірки відповідності
позовної заяви вимогам Цивільного
процесуального кодексу України (надалі
- ЦПК України), у тому числі, можливості
розгляду цієї справи у порядку
цивільного судочинства, встановлено
Відповідно до пункту 1 ст. 6 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод, кожен при
вирішенні спору щодо його цивільних
прав та обов’язків має право на
справедливий і публічний розгляд його
справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом.
За статтею 8 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів», ніхто не
може бути позбавлений права на розгляд
його справи в суді, до підсудності
якого вона віднесена процесуальним
Статтею 1 ЦПК України встановлено, що
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо: захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.
Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про деякі питання юрисдикції
загальних судів та визначення
підсудності цивільних справ» № 3 від
10.03.2013 року передбачено, що вирішуючи
питання про відкриття провадження у
справі, суди повинні виходити з того, що
відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку
цивільного судочинства суди
розглядають справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ, зокрема, за
Господарським процесуальним кодексом
України (статті 1, 12; далі – ГПК),
віднесено до компетенції
господарських судів. У зв’язку з
наведеним суди мають виходити з того,
що критеріями відмежування справ
цивільної юрисдикції від інших є,
по-перше, наявність у них спору про
право цивільне (справи за позовами, що
виникають із будь-яких правовідносин,
крім випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства), по-друге, суб’єктний
склад такого спору (однією зі сторін у
спорі є, як правило, фізична особа).
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України (надалі
– ГПК України), підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.
Господарський суд порушує справи за
позовними заявами підприємств та
організацій, які звертаються до
господарського суду за захистом своїх
прав та охоронюваних законом інтересів
(ч. 1 ст. 2 ГПК України).
Пунктом 11 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 24.10.2011
року № 10 «Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам» визначено, що
господарським судам підвідомчі на
загальних підставах справи зі спорів,
пов'язані з визнанням права на майно, на
яке накладено арешт, і про зняття з
нього арешту та з розглядом позовів до
юридичної особи, яка зобов'язана
здійснити стягнення коштів з боржника
у разі невиконання рішення з вини цієї
юридичної особи (статті 60 і 87 Закону
України «Про виконавче провадження»), -
за умови, коли сторонами у судовому
процесі є підприємства чи організації
у розумінні статті 1 ГПК.
Згідно пункту 5 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.10.2012р. № 9 «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України»,
відповідно до статті 60 Закону України
«Про виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутись до суду з позовом про
визнання права власності на майно і про
зняття з нього арешту. Відповідачами у
справах за цими позовами є стягувач і
боржник, а справи підлягають
розглядові за правилами
господарського судочинства, якщо вони
виникають у цивільних чи господарських
правовідносинах і суб'єктний склад
сторін у них відповідає вимогам статті
У даному випадку, із позовної заяви та
доданих до неї документів вбачається,
що позивачем та відповідачами у цій
справі є виключно юридичні особи, а
отже, вирішення спору між ними належить
до компетенції суду господарської
юрисдикції, яким, з огляду на
місцезнаходження сторін та майна, з
приводу арешту якого виник спір, є
Господарський суд Вінницької області.
Відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК
України, суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо заява не
підлягає розгляду в судах у порядку
цивільного судочинства.
Питання про відкриття провадження у
справі або про відмову у відкритті
провадження у справі суддя вирішує не
пізніше трьох днів з дня надходження
заяви до суду. Ухвала про відмову у
відкритті провадження у справі повинна
бути невідкладно надіслана позивачеві
разом із заявою та всіма доданими до
неї документами. Відмова у відкритті
провадження у справі перешкоджає
повторному зверненню до суду з таким
самим позовом (частини 4, 6, 7 ст. 122 ЦПК
Отже, з огляду на те, що позовна заява
ПАТ «Державний ощадний банк України»
до ВДВС Шаргородського РУЮ, Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області, ОСОБА_1
«Шаргородський маслозавод» про
звільнення майна з-під арешту не
підлягає розгляду в судах в порядку
цивільного судочинства, у відкритті
провадження у справі слід відмовити.
Тому, керуючись, ст.ст. 1, 15, 122, 208-210 ЦПК
відмовити у відкритті провадження у
справі за позовною заявою Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» до ВДВС
Шаргородського РУЮ, Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області, ОСОБА_1
«Шаргородський маслозавод» про
звільнення майна з-під арешту.
Згідно ст.ст. 293, 294, 296 ЦПК України, на
ухвалу може бути подано апеляційну
скаргу до Апеляційного суду Вінницької
області через Шаргородський районний
суд Вінницької області протягом п’яти
днів з дня її проголошення. У разі, якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п’яти днів з
дня отримання копії ухвали.
Суддя