Провадження № 2/750/3067/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2014 року
м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в
складі:

головуючого судді Литвиненко
І.В.

за участі секретаря Кравченко І.
В.,

за участю позивача,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб
такими, що втратили право на
користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

01.10.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2. ОСОБА_3 про
визнання такими, що втратили право на
користування житловим приміщенням, у
зв'язку з відсутністю останніх в ньому
з з січня 2013 року без поважних причин.

Позивач обґрунтував свої позовні
вимоги тим, що відповідачі не
проживають у квартирі АДРЕСА_1, не
сплачують за комунальні послуги, а
тому вони втратили право на
користування даним житловим
приміщенням.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги просив
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, який діє як законний
представник неповнолітнього ОСОБА_3 в
судове засідання не з'явився, про час і
місце слухання справи повідомлена
належним чином, просив розглянути
справу без його участі.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Власниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1
та ОСОБА_2 в рівних частках, що
підтверджується копією свідоцтва про
право власності на житло від 30.05.2000 року
(а. с. 10), а також відповіддю
комунального підприємства
«Чернігівське міжміське бюро
технічної інвентаризації»
Чернігівської обласної ради.

Згідно із довідкою КП «ЖЕК-13»
Чернігівської міської ради та актом
від 29.09.2014 року, відповідачі
зареєстровані у спірній квартирі, але з
січня 2013 року не проживають в ній (а. с. 6,
9).

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили
той факт, що відповідач із
неповнолітньою дитиною не проживають у
спірній квартирі близько двох років.

Згідно із ч.2 ст. 405 ЦК України, член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом. Отже,
вказані положення правової норми
застосовуються лише до члена сім'ї
власника, відповідач ОСОБА_2 є
власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1,
а тому його право користування спірною
квартирою є похідним від права
власності і може бути втрачене лише із
припиненням права власності на частину
квартири. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином
співвласника спірної квартири. Згідно
із частинами 1 та 2 ст. 18 Закону України
«Про охорону дитинства», держава
забезпечує право дитини на проживання
в таких санітарно-гігієнічних та
побутових умовах, що не завдають шкоди
її фізичному та розумовому розвитку.
Діти - члени сім'ї наймача або
власника жилого приміщення мають право
користуватися займаним приміщенням
нарівні з власником або наймачем. У
зв'язку із вищенаведеним, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги
необґрунтовані та не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. 405 ЦК України, ст.ст. 10,
11, 60, 208, 209, 213-215, 218 ЦПК України,
суд,-

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2. ОСОБА_3 про визнання осіб
такими, що втратили право на
користування житловим приміщенням
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Чернігівської
області.

Апеляційну скаргу на рішення суду
може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя