АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1648/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Бондарьова Г. М. Доповідач - Максюта
Ж.І. Категорія 26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого: Максюти Ж.І.,

суддів :
Кочкової Н.О., Слоквенка Г.П.

при секретарі: Кулику О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Павлоградвугілля»

на рішення Першотравенського міського
суду Дніпропетровської області від 23
грудня 2013 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Павлоградвугілля» про
відшкодування моральної шкоди
спричиненої пошкодженням здоров'я,-

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2013 року ОСОБА_2заявив позов
до Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК»«Павлоградвугілля» про
відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те,що тривалий час
пропрацював в тяжких,небезпечних та
шкідливих умовах праці в ПАТ «ДТЕК
«Павлоградвугілля»,де отримав
професійні захворювання:

-хронічне обструктивне захворювання
легень;

-деформуючий артроз,в поєднанні з
періатрозами,колінних і ліктьових
суглобів;

-нейросенсорну приглухуватість

згідно акту форми П-4 від 05 жовтня 2012
року.

За висновком первинної МСЕК від 15.11.2012
року йому встановлено сукупно 40%
стійкої втрати професійної
працездатності з переоглядом 01.11.2014
року від зазначених професійних
захворювань.

Оскільки він є застрахованою особою
відповідно до Закону України «Про
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання,які спричинили втрату
працездатності» йому призначені ВВД
ФССНВУ у місті Першотравенську
передбачені вказаним Законом страхові
виплати,але не відшкодовано спричинену
моральну шкоду ,яку він несе внаслідок
втрати здоров»я від отриманих
профзахворювань згідно акту форми П-4
від 05.10.2012 року,в нього пошкоджено
легені,суглоби,слух він на 40% первинно
втратив професійну працездатність від
профзахворювань згідно акту форми П-4
від 27.09.2013 року,змушений постійно
тривалий час лікуватися,несе фізичні
та моральні страждання,що змінили
звичний уклад його життя,примусило
докладати додаткові зусилля для
організації свого подальшого життя.

З врахуванням викладеного позивач
просив суд стягнути на його користь у
відшкодування моральної шкоди 40
000гривень.

Рішенням Першотравенського міського
суду Дніпропетровської області від 23
грудня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_2
до ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про
відшкодування моральної шкоди
задоволені частково, стягнуто з
публічного акціонерного товариства
"ДТЕК Павлоградвугілля", на користь
ОСОБА_2 в рахунок відшкодування
моральної шкоди 4000 грн. В решті
позовних вимог відмовлено.

Також судом було вирішено питання про
розподіл судових витрат по справі.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновку суду обставинам справи,
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог щодо
стягнення моральної шкоди.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
залишити без змін з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що за час
роботи позивач отримав професійне
захворювання, через що йому висновком
МСЕК від 15.11.2012 року встановлено 40%
втрати професійної працездатності
(а.с.5).

Задовольняючи позовні вимоги і
стягуючи з відповідача 4000 грн. на
відшкодування моральної шкоди,
місцевий суд прийшов до висновку, що
оскільки на час установлення групи
інвалідності і час звернення позивача
до суду положення ст.ст. 21, 28, 34 ЗУ Про
внесення змін до ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" щодо обов'язків Фонду
відшкодувати моральну шкоду втратили
чинність, таку шкоду позивачу, законні
права якого порушено, за правилами ст.
237-1 КЗпП України повинен відшкодувати
роботодавець.

З урахуванням наведеного суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
те, що спір про відшкодування моральної
шкоди працівникові,завданої каліцтвом
чи іншим ушкодженням здоров'я, повинен
вирішуватися на підставі норм КЗпП
України при доведеності виконанням
робіт у небезпечних для життя і
здоров'я умовах/ст..153 КЗпП України/ та
інших юридично важливих обставин.
Зазначений спір є спором ,що виникає із
трудових правовідносин.

Місцевий суд, також правильно
керувався ст. 1167 ЦК України та ст. 237-1
КЗпП України і виходив із того, що через
те, що відповідач не створив безпечних
умов праці, позивач втратив професійну
працездатність, і вимушений постійно
лікуватися у зв'язку професійними
захворюваннями, які він отримав,
працюючи в шкідливих умовах праці.

Присуджений розмір страхової виплати
судом першої інстанції належним чином
вмотивований з урахуванням усіх
обставин, що визнані судом істотними,
відповідно до засад цивільного
законодавства та ст.2371 КЗпП України.

Посилання апелянта на Постанову
Пленуму Верховного Суду України № 4 від
31 березня 1995 року «Про судову практику
у справах про стягнення моральної
(немайнової) шкоди» - не можна прийняти
до уваги, оскільки вони не мають
правового значення для вирішення
справи.

Що стосується доводів скарги ПАТ
«ДТЕК Павлоградвугілля» про те, що
позивачем не надано жодного доказу,
яким би підтверджувався факт
спричинення йому моральної шкоди в
зв'язку з втратою працездатності, то
вони не можуть бути прийняті до уваги,
оскільки уже самим фактом втрати
позивачем професійної працездатності
в результаті трудової діяльності на
підприємствах відповідача йому
спричинена моральна шкода.

Інші доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не
спростовують правильність висновків
суду 1 інстанції, яким у досить повному
обсязі з'ясовані права та обов'язки
сторін, обставини справи, доводи сторін
перевірені і їм дана належна оцінка,
порушень норм матеріального та
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
чи зміни рішення - не встановлено, тому
апеляційний суд приходить до висновку,
що рішення суду відповідає вимогам ст.
213, 214 ЦПК України, і його слід залишити
без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України,
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Павлоградвугілля» - відхилити.

Рішення Першотравенського міського
суду Дніпропетровської області від 23
грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: