АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у першій інстанції -
Доповідач - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Оніщука
М.І.,

суддів Українець
Л.Д., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Троц В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 26 серпня 2014 року про відмову у
відкритті провадження у справі по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська
експертна група», Приватного
підприємства «Консалтингова група
«Арго-експерт», Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві про
визнання недійсними та скасування
висновку незалежної оцінки майна та
рецензії,

В С Т А Н О В И ЛА:

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 26.08.2014 відмовлено у відкритті
провадження у даній справі.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, просить ухвалу
скасувати, а справу направити до суду
першої інстанції для продовження
розгляду. Вказує, що висновок суду про
те, що дана справа не підлягає розгляду
в порядку цивільного судочинства є
необґрунтованим, оскільки дана
цивільна справа не стосується
оскарження дій державного виконавчої
служби, а стосується висновків, які
були проведені суб'єктом оціночної
діяльності та результату рецензування
висновку, а тому відсутні підстави для
звернення до суду саме зі скаргою на
рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання не з'явились, про час
та місце розгляду справи, повідомлені
належним чином, а відтак їх неявка не
перешкоджає апеляційному розгляду
справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали в межах доводів
апеляційної скарги, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у
справі, суд першої інстанції виходив з
того, що оскарження дій державної
виконавчої служби в порядку виконання
рішення суду не підлягає розгляду у
порядку цивільного судочинства шляхом
подання позовної заяви, оскільки такий
порядок визначений розділом VII
«Судовий і контроль за виконанням
судових рішень» ЦПК України, а саме
шляхом звернення зі скаргою у строки,
визначені законом на рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
під час виконання ним судового рішення.

Висновок суду є законним і
обґрунтованим, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
18.08.2014 ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до ТОВ «Українська експертна
група», ПП «Консалтингова група
«Арго-експерт», Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві, в якому
просив:

- визнати недійсним та скасувати
висновок з незалежної оцінки майна ТОВ
«Українська експертна група», а саме:
трикімнатної квартира АДРЕСА_1,
загальною площею 139,8 кв. м.;

- визнати недійсною та скасувати
рецензію № 26 на звіт з незалежної
оцінки майна - трикімнатної квартира
АДРЕСА_1, загальною площею 139,8 кв. м., яка
проведена ПП «Консалтингова група
«Арго-експерт».

Відповідно до ч. 4 ст. 58 Закону України
«Про виконавче провадження», у разі
заперечення однією із сторін проти
результатів оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності -
суб'єктом господарювання, державний
виконавець призначає рецензування
звіту про оцінку майна. Витрати,
пов'язані з рецензуванням звіту, несе
сторона, яка заперечує проти
результатів оцінки. У разі незгоди з
оцінкою, визначеною за результатами
рецензування, сторони мають право
оскаржити її в судовому порядку в
десятиденний строк з дня отримання
відповідного повідомлення.

Пленумом Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у п. 24 постанови № 6
від 07.02.2014 «Про практику розгляду
судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судових рішень у цивільних справах»
роз'яснено, що у справах за скаргами
стягувача чи боржника на дії
державного виконавця, пов'язані з
арештом і вилученням майна та
визначенням вартості й оцінки цього
майна, суд перевіряє відповідність цих
дій положенням статей 57, 58 Закону про
виконавче провадження. При цьому судам
необхідно враховувати, що визначення
вартості майна боржника проводиться
самим державним виконавцем за
ринковими цінами, що діють на день
визначення вартості, крім випадків,
коли застосовуються оцінки за
регульованими цінами, оцінки
нерухомого майна, транспортних
засобів, повітряних, морських та
річкових суден. При складності
визначення вартості майна (окремих
предметів) чи наявності у боржника або
стягувача заперечень проти передачі
арештованого майна боржника для
реалізації за ціною, визначеною
державним виконавцем, до участі у
виконавчому провадженні і проведення
оцінки за регульованими цінами, оцінки
нерухомого майна, транспортних
засобів, повітряних, морських та
річкових суден залучається суб'єкт
оціночної діяльності - суб'єкт
господарювання, який провадить свою
діяльність відповідно до Закону
України від 12.07.2001 № 2658-III «Про оцінку
майна, майнових прав та професійну
оціночну діяльність в Україні».

При цьому суди мають враховувати, що
суб'єкт оціночної діяльності є
учасником виконавчого провадження, а
не посадовою особою державної
виконавчої служби і його звіт про
оцінку майна є результатом практичної
діяльності фахівця-оцінювача, а не
актом державного органу. Тому вимоги
заявника в частині оскарження оцінки
майна, визначеної за результатами
рецензування, підлягають розгляду у
порядку цивільного судочинства.

Такі вимоги сторони виконавчого
провадження розглядаються не у
позовному проваджені, а як оскарження
рішення державного виконавця про
оцінку майна в процесуальному порядку,
передбаченому розділом VII ЦПК, оскільки
є процесуальною дією державного
виконавця незалежно від того, яка
конкретно особа (сам державний
виконавець, залучений ним суб'єкт
оціночної діяльності чи особа, яка
рецензувала звіт про оцінку майна)
здійснювала відповідні дії, так як
виконавчо-процесуальні відносини
виникли між сторонами виконавчого
провадження та державним виконавцем і
між державним виконавцем та суб'єктом
оціночної діяльності.

Отже, суд першої інстанції відмовляючи
у відкритті провадження у справі
правомірно дійшов висновку про
неможливість розгляду даної заяви в
порядку позовного провадження та
обґрунтовано вказав, що такі вимоги
підлягають розгляду в порядку
визначеному розділом VII ЦПК України, а
саме шляхом звернення до суду зі
скаргою на рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 312 ЦПК
України розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Таким чином, оскільки при апеляційному
розгляді справи порушень вимог закону,
які є підставою для скасування ухвали в
справі не виявлено, колегія суддів
приходить до висновку про відхилення
апеляційної скарги і залишення ухвали
без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
218, 303, 304, 307, 312 п. 1, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 26 серпня 2014 року про відмову у
відкритті провадження у справі -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та протягом двадцяти
днів може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді