АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 212/5155/14 22-ц/774/2164/К/14
Справа № 212/5155/14-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22- ц/774/2164/К/14
суддя Тимошенко Т.І.
Категорія - 57 (ІІІ)
Суддя - доповідач -
РІШЕННЯ

Іменем України

25 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.,

суддів: Барильської А.П.,
Зубакової В.П.,

при секретарі: Булах К.А.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 її
представника - ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3
-ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі апеляційну
скаргу ОСОБА_4, яка діє в інтересах
ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного
суду м.Кривого Рогу від 08 вересня 2014
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Скай-В" про
розірвання договору купівлі-продажу та
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,-

В С Т
А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 про
розірвання договору купівлі-продажу та
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, посилаючись на те, що
між нею та відповідачем, яка займається
підприємницькою діяльністю в
меблевому салоні «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
розташованого по АДРЕСА_1, 11 квітня 2013
року було укладено договір купівлі -
продажу з відстрочкою платежу на
придбання меблевої системи «Терра»
(вітрина одно дверна з дзеркалом, комод
ТВ, вітрина одно дверна, комод бар )
загальною ціною - 7085,00 грн., з
урахуванням понесених позивачем
витрат за доставку меблів та їх зборку,
вартість придбаних меблів склала - 10083,
грн., які в свою чергу були сплачені
відповідачу на виконання
вищевказаного договору.

Однак після купівлі, доставки та
зборки меблевої системи «Терра», в
квартирі позивача з'явився стійкий
неприємний запах, який виділявся із
меблів, на не однократні звернення
позивача до продавця з претензіями,
отримувала відповіді, що куплена
позивачем меблева система відповідає
гігієнічним нормам відповідно до
діючого законодавства.

Після звернення ОСОБА_1 до
Криворізького міського управлінця
головного управління державної
епідеміологічної служби в
Дніпропетровській області, та
отримання відповіді, що на системи
меблів «Терра» відсутні висновки
державної санітарно-епідеміологічної
експертизи за 2013 рік та те, що дана
меблева система не відповідає
санітарним нормам, концентрації фенолу
та формальдегіду в багато разів
перевищує норму, враховуючи отриману
позивачем моральну шкоду та враховуючи
небажання відповідача повернути
сплачені позивачем кошти за придбання
меблів була вимушена звернутись до
суду.

Після уточнення заявлених позовних
вимог у вересні 2014 року, просила суд,
розірвати договір купівлі-продажу з
відстрочкою платежу укладений між ФОП
ОСОБА_3 та нею ОСОБА_1, стягнути з ФОП
ОСОБА_3 на свою користь матеріальну
шкоду у розмірі 10083,00 грн., моральну
шкоду у розмірі 10000,00 грн., а також
витрати на правову допомогу у розмірі
300 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 31 липня 2014 року було
залучено до участі у справі у якості
третьої особи - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Скай-В".

Рішенням Жовтневого районного суду
м.Кривого Рогу від 08 вересня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди грошові кошти в сумі 10083,00 грн., з
поверненням меблів система «Терра»,
яка складається з вітрина одно дверна з
дзеркалом, комод ТВ, вітрина одно
дверна, комод бар, ОСОБА_3, в рахунок
відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.,
та витрати на правову допомогу в сумі 300
грн.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
відповідача ОСОБА_3- ОСОБА_4 просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на неповне
з'ясування обставин справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

По перше, з оскаржуваного рішення суду
є не зрозумілим відносно кого ,
стосовно ФОП ОСОБА_3 чи відносно
громадянки ОСОБА_3 було ухвалено
рішення.

Так суд першої інстанції, в порушення
норм процесуального права, свої
висновки стосовно задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 побудував
виключно на припущеннях, в основу яких
поклав пояснення позивачки та свідків
з її сторони, не врахувавши при цьому
показання свідка, зі сторони
відповідача, ОСОБА_5, яка працює
фельдшером-лаборантом відокремленого
структурного підрозділу КМУ ГУ ДСЕС
України в Дніпропетровській області,
яка саме здійснювала відбір повітря у
квартирі позивача, та яка пояснила
суду, що вона не може сказати та
визначити, які саме предмети чи
будівельні матеріали стали причиною
підвищення норми концентрації
небезпечних речовин у квартирі
позивача та зазначила, що таку
відповідь може дати лише
токсикологічне дослідження
матеріалів.

Судом не враховано також і те, що будь -
якої вини з боку продавця ФОП ОСОБА_3 за
продажу меблевої системи «Терра», не
належної якості не мається, оскільки
виробником меблів є ТОВ «Скай-В», що
виготовлює меблі за зразками, на яких
наявний висновок санітарно -
епідеміологічної експертизи №
05.03.02.-04/39999 від 21.04.2011 року, виданий ним
ДСЕС України, отже ОСОБА_3 є неналежним
відповідачем у справі.

Так, суд прийшов до помилкового
висновку щодо розміру стягнутої з
відповідача матеріальної шкоди у сумі
10083,00 грн., яка підлягає сплаті позивачу,
оскільки такий розмір завданої шкоди
не підтверджується платіжними
документами, які містяться в
матеріалах справи.

Крім того, у суду взагалі були відсутні
підстави для стягнення з відповідача
на користь позивача моральної шкоди,
оскільки даного виду відповідальності
продавця за проданий товар неналежної
якості, укладений між сторонами
договір купівлі -продажу не передбачає,
а отже і підстави для задоволення
позову в цій частині відсутні.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів заявлених позовних вимог,
апеляційної скарги та заперечень на
неї, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду
відповідає не в повній мірі.

Статтями 60, 61 ЦПК України установлені
правила звільнення сторони від
доказування та розподілу доказування
між сторонами.

За загальним правилом, передбаченим ст.
60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, установлених ст. 61 цього
Кодексу.

Указане правило діє, якщо в нормах
матеріального права немає вказівки про
перерозподіл обов'язків доказування.

Задовольняючи частково позовні вимоги
та стягуючи кошти з відповідача ОСОБА_3,
за проданий нею товар позивачеві, при
цьому повертаючи меблі продавцю та не
розриваючи договору купівлі -продажу, у
зв'язку із припиненням ОСОБА_3
підприємницької діяльності, суд
першої інстанції керувався ч.2 ст. 678 ЦК
України та виходив з доведеності
заявленого позову, наявності вини
продавця за продаж нею неякісного
товару та наявності у зв'язку із цим
підстав для відшкодування моральної
шкоди позивачеві у сумі 5000 грн.

Колегія суддів частково погоджується з
таким висновком суду першої інстанції.

Так, згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.. 655 ЦК України
за договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Відповідно до положень ст. ст. 662, 673, 688,
700, 702 ЦК України за договором
купівлі-продажу продавець повинен
одночасно з товаром передати покупцеві
його приналежності та документи
(технічний паспорт, сертифікат якості
тощо), що стосуються товару та
підлягають переданню разом із товаром
відповідно до договору або актів
цивільного законодавства. Продавець
повинен передати покупцеві товар,
якість якого відповідає умовам
договору купівлі-продажу. У разі
продажу товару за зразком та (або) за
описом продавець повинен передати
покупцеві товар, який відповідає
зразку та (або) опису. При укладенні
договору роздрібної купівлі-продажу
продавець зобов'язаний надати
покупцеві необхідну і достовірну
інформацію про товар, що пропонується
до продажу. Інформація має відповідати
вимогам закону та правилам роздрібної
торгівлі щодо її змісту і способів
надання. Якщо покупцеві не надано
можливості негайно одержати повну і
достовірну інформацію про товар у
місці його продажу, він має право
вимагати відшкодування збитків,
завданих необґрунтованим ухиленням
від укладення договору, а якщо договір
укладено, - в розумний строк
відмовитися від договору, вимагати
повернення сплаченої за товар грошової
суми і відшкодування збитків, а також
моральної шкоди.

Стаття 1 Закону України «Про захист
прав споживачів» передбачає, що
недоліком є будь-яка невідповідність
продукції вимогам нормативно-правових
актів і нормативних документів, умовам
договорів або вимогам, що
пред'являються до неї, а також
інформації про продукцію, наданій
виробником (виконавцем, продавцем).

Істотним недоліком, є недолік який
робить неможливим чи недопустимим
використання товару відповідно до його
цільового призначення, виник з вини
виробника (продавця, виконавця), після
його усунення проявляється знову з
незалежних від споживача причин і при
цьому наділений хоча б однією з
нижченаведених ознак: він взагалі не
може бути усунутий; його усунення
потребує понад чотирнадцять
календарних днів; він робить товар
суттєво іншим, ніж передбачено
договором.

За правилами ст. 8 Закону України «Про
захист прав споживачів» у разі
виявлення протягом встановленого
гарантійного строку істотних
недоліків, які виникли з вини виробника
товару (продавця, виконавця), або
фальсифікації товару, підтверджених за
необхідності висновком експертизи,
споживач, в порядку та у строки, що
встановлені законодавством, і на
підставі обов'язкових для сторін
правил чи договору, має право за своїм
вибором вимагати від продавця або
виробника: 1) розірвання договору та
повернення сплаченої за товар грошової
суми; 2) вимагати заміни товару на такий
же товар або на аналогічний, з числа
наявних у продавця (виробника), товар.
Вимоги споживача, передбачені цією
статтею, не підлягають задоволенню,
якщо продавець, виробник доведуть, що
недоліки товару виникли внаслідок
порушення споживачем правил
користування товаром або його
зберігання.

Тобто, обов'язок доказування у справах
даної категорії лежить на продавцеві.

Судом встановлено, що 11 квітня 2013 року
ОСОБА_1 уклала договір купівлі- продаж з
відстрочкою платежу з фізичною особою
підприємцем ОСОБА_3, яка займалася
підприємницькою діяльністю в
мебельному салоні «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
розташованого по АДРЕСА_1.

Зазначеним договором передбачено, що
продавець ( ФОП ОСОБА_3) зобов'язалась
продати покупцю (ОСОБА_1) якісний товар,
видати товарний чек, надати гарантійне
обслуговування відповідно до діючого
законодавства (п.5.1. договору)

Згідно вищевказаного договору ОСОБА_1
придбала в мебельному салоні
«ІНФОРМАЦІЯ_1» у фізичної особи
підприємця ОСОБА_3 мебельну систему
«Терра».

Відповідно до додатку № 1 до договору №
941 від 26.03.2013 року меблева система
«Терра» складається з: вітрина одно
дверна з дзеркалом 1 шт. вартістю -3186,00
грн., комод ТВ 1 шт. вартістю 1722,00 грн.,
вітрина одно дверна - 1 шт. вартістю 2177,00
грн., загальна вартість складає - 7085,00
грн. Додатково позивачу було надано
послуги з доставки на суму 90 грн. та зі
зборки меблів - 210 грн. (а.с.8)

Окремо від вказаного договору позивач
придбала комод-бар меблевої системи
«Терра» вартістю - 1000грн. та додатково
сплатила за доставку 90 грн., що
підтверджується наявною в матеріалах
справи квитанцією до прибутково
касового ордеру № 675 від 15.04.2013 року
(а.с.14)

Як вбачається з матеріалами справи
ОСОБА_1 сплатила відповідачеві
вартість вищевказаного товару у
повному обсязі, що підтверджено
документально.

Як встановлено в суді першої та не
спростовано в суді апеляційної
інстанції ,позивач неодноразово
зверталась з листами претензіями до
ФОП ОСОБА_3, з приводу того, що при
постачання товару їй не надано
гарантійних зобов'язань виробника
продукції, відсутні маркувальні ярлики
на кожній одиниці продукції,
відсутністю інструкції з експлуатації
та догляду за меблями, крім того було
зазначено що від придбаної корпусної
меблі виділяються неприємні запахи,у
зв'язку із чим її неможливо
використовувати за призначенням.

У відповідь на звернення ФОП ОСОБА_3 у
задоволенні претензії відмовила.

Відповідно до висновку Криворізького
міського управління головного
управління державної епідеміологічної
служби від 17 лютого 2014 року, яка по
скарзі позивача проводила в лютому 2014
року, відбір повітря в гостьовій
кімнаті її квартири, де встановлена
меблева система «Терра», на визначення
вмісту формальдегіду та фенолу:
концентрація фенолу, перевищує
гранично допустиму в 3 рази,
формальдегіду в двадцять разів.

Враховуючи зазначене та беручи до
уваги сам характер недоліків:
перевищення гранично допустимої
концентрації фенолу у три рази та
формальдегіду в 20 разів, що пов'язане з
наявністю меблевої системи «Терра»,
яка використовувались в житловій
квартирі, колегія суддів визнає
зазначений фактор як істотний недолік,
що робить неможливим використання цих
меблів в жилому приміщенні.

Отже позивачем обрано належний спосіб
захисту своїх прав.

Враховуючи викладене й вимоги закону,
суд першої інстанції обґрунтовано
дійшов висновку про те, що ФОП ОСОБА_3
було передано позивачеві меблеву
систему «Терра» неналежної якості та
під час передачі товару та протягом
розумного строку не було передано
ОСОБА_1 документи, що стосуються якості
товару та підлягають переданню разом
із товаром відповідно до актів
цивільного законодавства, які б
свідчили про те, що покупцеві було
передано товар, якість якого
відповідає умовам договору
купівлі-продажу.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги,
в частині належного інформування
ОСОБА_1, як покупця товару, про якість
товару його продавцем ФОП ОСОБА_3,
колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст..14 Закону України «Про захист
прав споживачів», споживач має право на
те, щоб продукція за звичайних умов її
використання, зберігання і
транспортування була безпечною для
його життя, здоров'я, навколишнього
природного середовища, а також не
завдавала шкоди його майну.

Стаття 15 вищенаведеного закону,
передбачає право споживача на
доступну, достовірну та своєчасну
інформацію про продукцію, яка ним
придбавається. Така інформація
доводиться до відома споживачів
виробником, виконавцем або продавцем у
супровідній документації, що додається
до продукції, на етикетці, а також у
маркуванні чи іншим способом, проте у
доступній наочній формі, прийнятним
для окремих видів продукції або в
окремих видах обслуговування.

Доводи відповідача, стосовно того, що
нею було належним чином виконано
вищевказані вимоги та передано
позивачеві товар належної якості, не
знайшли свого документального
підтвердження в суді апеляційної
інстанції.

Так, ОСОБА_3 не було надано належних та
допустимих доказів, які б беззаперечно
підтверджували той факт, що вона
продала товар - меблеву систему «Терра»
належної якості.

Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень. Рішення суду
не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Статтею 58, ЦПК України визначено, що
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень.

Висновок суду першої інстанції, в цій
частині є обґрунтованим, під час
дослідження доказів та встановлення
зазначених фактів судом не було
порушено норм процесуального права й
правильно застосовано норми
матеріального права.

Судом апеляційної інстанції було
роз'яснено представнику відповідача
ОСОБА_3 її право надати докази, щодо
якості товару, заявляти клопотання, в
тому числі на проведення експертизи, що
нею використано не було.

Відповідно до п.7 ст.15 Закону України
«Про захист прав споживачів», у разі
коли надання недоступної,
недостовірної, неповної або
несвоєчасної інформації про продукцію
та про виробника (виконавця, продавця)
спричинило: придбання продукції, яка не
має потрібних споживачеві
властивостей, - споживач має право
розірвати договір і вимагати
відшкодування завданих йому
збитків;неможливість використання
придбаної продукції за призначенням -
споживач має право вимагати надання у
прийнятно короткий, але не більше
місяця, строк належної інформації. Якщо
інформацію в обумовлений строк не буде
надано, споживач має право розірвати
договір і вимагати відшкодування
збитків.

Посилання представника відповідача на
висновок санітарно - епідеміологічної
експертизи від 21.04.2011 року, як на доказ
підтвердження якості товару та
відсутності у зв'язку із цим підстав
для задоволення позову, колегія суддів
не може взяти до уваги, оскільки
відповідачем не спростовані докази,
щодо виявлених недоліків, придбаної за
договором купівлі-продажу 11.04.2013 року,
меблевої системи «Терра».

Припущення викладені в апеляційній
скарзі про те, що джерелом
випромінювання можуть бути і інші
предмети інтер'єру, колегія суддів
відхиляє як безпідставні та такі які не
підтверджуються жодними доказами у
справі.

Доводи апеляційної скарги в частині
того, що судом першої інстанції
стягнуто на користь ОСОБА_1 суму, більшу
за дійсну вартість меблів, колегія
суддів відхиляє як безпідставні,
оскільки зазначене спростовується
матеріалами справи, а саме наданими
позивачем та оглянутими в судовому
засіданні апеляційного суду
оригіналами квитанцій на оплату
меблевої системи «Терра».

Відповідно до п.3 ст.9 Закону України
«Про захист прав споживачів» при
розірванні договору купівлі-продажу
розрахунки із споживачем провадяться
виходячи з вартості товару на час його
купівлі. Гроші, сплачені за товар,
повертаються споживачеві у день
розірвання договору, а в разі
неможливості повернути гроші у день
розірвання договору - в інший строк за
домовленістю сторін, але не пізніше ніж
протягом семи днів.

Доводи апеляційної скарги з приводу
того, що позов, на суму 10083 грн.,
заявлявся до ФОП ОСОБА_3, а рішенням
стягнуті кошти з громадянки ОСОБА_3,
оскільки остання припинила свою
підприємницьку діяльність, як на
підставу для скасування рішення суду,
колегія суддів відхиляє з огляду на
наступне.

Так фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, у
розумінні положень Глави 5 ЦК України,
визнаються суб'єктами господарювання
(п.2 ч.2 ст.55 ГК України), тому на їх
відносини з приводу «безпосереднього
здійснення господарської діяльності»
чи здійснення «господарської
діяльності» взагалі поширюється
чинність Господарського кодексу.

Статтею 501 ЦК України, визначено
обов'язки фізичної особи - підприємця
за зобов'язаннями, пов'язаними з
припиненням її підприємницької
діяльності

У разі припинення підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця
вимоги її кредиторів задовольняються у
встановленому законом порядку.

Згідно із ст..52 ЦК України фізична особа
- підприємець відповідає за
зобов'язаннями, пов'язаними з
підприємницькою діяльністю, усім своїм
майном, крім майна, на яке згідно із
законом не може бути звернено
стягнення. Фізична особа - підприємець,
яка перебуває у шлюбі, відповідає за
зобов'язаннями, пов'язаними з
підприємницькою діяльністю, усім своїм
особистим майном і часткою у праві
спільної сумісної власності подружжя,
яка належатиме їй при поділі цього
майна.

Висновок суду першої інстанції, з
приводу наявності підстав для
задоволення заявлених ОСОБА_1 вимог в
частині відшкодування вартості меблів
та їх повернення продавцю є правильним,
при цьому не можна погодитись з
висновком суду першої інстанції про
відсутність підстав для задоволення
позову в частині розірвання договору
купівлі-продажу, з посиланням на те, що
ОСОБА_3 на час ухвалення рішення у
справі не є фізичною особою
підприємцем, тому доводи апеляційної
скарги в цій частині заслуговують на
увагу.

Так право споживача на розірвання
договору купівлі-продажу передбачено
Законом України «Про захист прав
споживачів» та підтверджено в суді.

Доводи апеляційної скарги з приводу
безпідставного стягнення моральної
шкоди, оскільки в самому договорі такої
вимоги не передбачено колегія суддів
відхиляє, як безпідставні.

Пленум Верховного Суду України в п. 2
постанови Пленуму «Про судову практику
в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995
р. (із змінами, внесеними згідно з
постановами Пленуму № 5 від 25 травня 2001
р., № 1 від 27 лютого 2009 р.) надав
роз'яснення, що спори про відшкодування
заподіяної фізичній чи юридичній особі
моральної (немайнової) шкоди
розглядаються, коли право на
відшкодування моральної шкоди
безпосередньо передбачене нормами
Конституції України або випливає з її
положень, або закріплене
законодавством, яке встановлює
відповідальність за заподіяння
моральної шкоди.

Відповідно до ст..22 Закону України «Про
захист прав споживачів», передбачено
що при задоволенні вимог споживача суд
одночасно вирішує питання
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди.

За п. 5 ч. 1 ст. 4 вищевказаного Закону,
споживачі мають право на відшкодування
майнової та моральної шкоди, завданої
внаслідок недоліків продукції (дефекту
в продукції), відповідно до закону.

Оскільки відповідач не спростувала
жодним доказом, висновок суду першої
інстанції щодо наявності недоліків
проданого нею товару - меблів системи
«Терра», а тому суд першої інстанції
вірно застосував норми права, щодо
відшкодування моральної шкоди.

Проте, колегія суддів, не погоджується
з розміром моральної шкоди стягнутої
за рішенням суду першої інстанції, з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у сумі 5 000 грн.
та приходить до висновку про
необхідність її зменшення до 1 000 грн.
при цьому враховуючи положення п.9
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995р., з подальшими
змінами, " Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди", відповідно до
якого, розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає в межах заявлених вимог
залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням в
кожному конкретному випадку ступеня
вини відповідача та інших обставин.
Зокрема, враховується характер і
тривалість страждань, стан здоров'я
потерпілого, характер отриманого
позивачем професійного захворювання,
істотність вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках,
конкретних обставин по справі і
наслідків, що наступили.

Не залучення судом першої інстанції, до
участі у справі, в якості
співвідповідача ТОВ «Скай-В» при
відсутності такого клопотання та
враховуючи право надане споживачу,
щодо заявлення ним позову за власним
вибором до продавця чи виробника,
відповідно до ст. 8 Закону України «Про
захист прав споживачів», колегія
суддів не може визнати незаконним.

Доводи апеляційної скарги про
неправильність рішення суду в цій
частині, не є підставою для його
скасування у зв'язку з їх
необґрунтованістю.

З огляду на викладене, апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції, відповідно до вимог ч.1 п.3,4
ст. 309 ЦПК України - зміні, в частині
розміру моральної шкоди і скасуванню в
частині відмови у розірванні
договору-купівлі продажу від 11.04.2013
року.

Керуючись ст.ст. 303, 307, ч.1 п.3,4 ст. 309, 313-314,
316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, яка діє в
інтересах ОСОБА_3 - задовольнити
частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 08 вересня 2014 року в
частині відмови у задоволені позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання
договору купівлі - продажу скасувати та
ухвалити в цій частині нове рішення.

Розірвати договір купівлі - продажу з
відстрочкою платежу укладений між
фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 11 квітня 2013 року.

Рішення суду в частині розміру
моральної шкоди, стягнутої з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 змінити, зменшити цей
розмір з 5 000 грн. до 1 000 грн.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення але може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: