Справа № 133/275/14-ц Провадження №
22-ц/772/3321/2014Головуючий в суді першої
інстанції Слободяний О. Є.Категорія
27Доповідач Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2014 р. м. ВінницяКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Вінницької області
у складі :

головуючого - судді Голота Л.О.

суддів Войтко Ю.Б., Стадника І.М.

при секретарі Куленко О.В.

за участю: представника апелянта Рой
В.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк»
на рішення Козятинського міського суду
від 14.10.2014р. у справі за позовом ПАТ КБ
«Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення
кредитної заборгованості -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014р. ПАТ КБ «Приватбанк»
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, що виникла станом
на 16.01.2014 року в сумі 25 772,95 грн.

Ухвалою суду від 10.07.2014 року до
участі в справі в якості відповідача
було залучено спадкоємця померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 - ОСОБА_3.

14.10.2014 року позивач подав заяву про
зменшення позовних вимог, у якій
просить стягнути з ОСОБА_3
заборгованість за кредитним договором
б/н від 28.02.2008 року станом на
ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 10 583.36 грн., що
складається з наступного:

- заборгованість за кредитом в сумі 1
871.44 грн.;

- заборгованість за простроченим
кредитом в сумі 1128.56 грн.;

- заборгованість по відсотках за
користування кредитом в сумі 4 293,2 грн;

- заборгованість по комісії - 2310 грн.;

- штраф(фіксована частина)- 500 грн.;

- штраф(процентна складова) - 480,16 грн.

Рішенням Козятинського міського
суду Вінницької області від 14.10.2014 року
у задоволенні позову відмовлено.

ПАТ КБ «Приватбанк» у своїй
апеляційній скарзі просить дане
рішення скасувати і ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити. Вважає, що відмовляючи
йому в позові, суд першої інстанції не
з'ясував дійсні обставини, які мають
значення для справи, порушив норми
процесуального права і невірно
застосував норми матеріального права.

В суді апеляційної інстанції
представник ПАТ КБ «Приватбанк» Рой
В.Л. підтримав апеляційну скаргу з
наведених у ній підстав.

Належним чином повідомлений
відповідач ОСОБА_3 в суд апеляційної
інстанції не з'явилась, однак надала
письмові заперечення на апеляційну
скаргу. Згідно ч.2 ст.305 ЦПК України її
неявка за таких обставин не
перешкоджає розгляду справи в
апеляційному суді.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення апелянта,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши підстави апеляційної
скарги, вважає, що вона не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

За змістом ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права;
не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Завданням апеляційного провадження є
перегляд за апеляційною скаргою справи
і судового рішення на предмет
правильності встановлення судом
першої інстанції обставин у справі та
застосування норм права.

Частина 1 статті 303 ЦПК України
передбачає, що під час розгляду справи
в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом встановлені наступні
обставини.

28.02.2008 року між ПАТ КБ «
Приватбанк» та ОСОБА_4 було укладено
кредитний договір, згідно з яким він
отримав кредит в сумі 3000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом в розмірі 24 %
на рік на залишок заборгованості за
кредитом.

ОСОБА_4 підписав заяву про
отримання платіжної картки, згідно з
якою підписана заява разом з умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає договір між ним та Банком.

ПАТ КБ « Приватбанк» свої
зобов'язання за договором виконав,
надав ОСОБА_4 кредит у розмірі згідно з
договором. ОСОБА_4 в погашення
заборгованості за кредитним договором
від 28.02.2008 року будь-яких коштів банку
не повертав, починаючи з дня настання
першого платежу.

Відповідно з актовим записом про
смерть № 3 від 14.04.2010 року , ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Станом на день смерті позичальника
його борг перед банком становив 10 583
грн.36 коп.

Відповідачка ОСОБА_3 заяву до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини подала, однак свідоцтво про
право на спадщину не отримала.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд першої інстанції правильно виходив
з того, що незважаючи на наявність у
відповідача заборгованості за
кредитним договором позивачем
пропущено строки позовної давності,
визначені ст.257 ЦК України, однак,
колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції про
визначення початку перебігу строку
позовної давності з наступних підстав.

Посилання суду на п.9.4 Умов та
правил надання банківських послуг, які
є частиною договору між ОСОБА_4 та
Банком, відповідно до яких, у разі
наявності перевитрати платіжного
ліміту по карті та непогашення його
клієнтом на протязі 6 місяців, карта
закривається і наступне відновлення
дії карти можливе тільки після повного
погашення заборгованості клієнтом, як
на підставу обрахунку початку перебігу
строку позовної давності, колегія

суддів вважає помилковим, оскільки
дані умови застосовуються до
перевитрат платіжного ліміту, тоді як з
матеріалів справи не вбачається, що
такі перевитрати були.

Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Як вбачається із заяви про
зменшення позовних вимог від 14.10.2014
року позивач просить стягнути
заборгованість станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 (
день смерті позичальника).

Відповідно до довідки про стандартні
умови кредитування Приват Банку та
орієнтовну сукупну вартість кредиту,
оформленого за технологією « Швидка
готівка», яка є пам'яткою клієнта і
відповідно п.1.1. Умов та правил надання
банківських послуг є складовою
Договору про надання банківських
послуг, визначено порядок повернення
кредиту, а саме: повернення кредиту
здійснюється шляхом сплати щомісячних
ануїтетних платежів (базис днів для
розрахування-360). Кількість платежів
залежить та дорівнює строку
кредитування - 12. /а.с.38/ Даний порядок
погашення кредиту також
підтверджується розрахунком
заборгованості, наданим позивачем.

Строк виконання кожного щомісячного
зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК
України спливає у відповідне число
останнього місяця строку.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та відсотків за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Даний висновок відповідає правовій
позиції, висловленої Верховним Судом
України в постанові від 19.03.2014р (справа
№ 6-14 цс 14).

Як вбачається з розрахунку
заборгованості за договором несплата
першого платежу ОСОБА_4 була допущена
01.04.2008 року.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність. Зокрема, частина друга статті
258 ЦК України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Банк пред'явив вимоги про стягнення
заборгованості станом на 13.04.2010 року та
звернувся до суду з позовом про її
стягнення 31.01.2014 року. Таким чином,
строк позовної давності на стягнення
кредиту та процентів за кредитним
договором, укладеним 28.02.2008 року між
ПАТ КБ « Приватбанк» та ОСОБА_4 сплив
14.04.2013 року; строк позовної давності по
стягненню штрафів сплив 14.04.2011 року.

Отже, доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують.

Норми матеріального і процесуального
права судом застосовані правильно.

За таких обставин підстав для
скасування чи зміни оскаржуваного
рішення не вбачається.

На підставі наведеного і керуючись
ст.ст. 303, 304, ч.2 ст.305, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк»
відхилити.

Рішення Козятинського міськрайонного
суду Вінницької області від 14.10.2014 року
у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ .

Головуючий :
Л.О.Голота

Судді :
Ю.Б. Войтко

І.М. Стадник

/підписи/

Згідно з оригіналом: