АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 551/15/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3789/14
Головуючий у 1-й інстанції Колос Ю.А.
Доповідач Дорош А. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Дорош А.І.

Суддів: Бондаревської С.М., Триголова
В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

за участю

представника позивача Шокало Т.В.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві апеляційну
скаргу ОСОБА_3

на заочне рішення Шишацького районного
суду Полтавської області від 27 лютого
2014 року

по цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2014 року ПАТ «Акцент-банк»
звернулося з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором. Свої позовні вимоги мотивує
тим, що 06.09.2008 року між ПАТ "Акцент-банк"
та ОСОБА_3 укладено кредитний договір,
який складається з заяви позичальника
та Умов надання споживчого кредиту
фізичним особам. За умовами даного
договору, позивач надав, а відповідач
отримала кредит у розмірі 5 891,02 грн. зі
сплатою 12 % річних на суму залишку
заборгованості по кредиту. ОСОБА_3
своїм підписом підтвердила, що заява
разом з Умовами надання кредиту
фізичним особам "Розстрочка", Тарифами
складає між ними кредитно-заставний
договір. Свої зобов'язання ОСОБА_3
належним чином не виконала, внаслідок
чого станом на 09.12.2013 року утворилася
заборгованість в сумі 64 759,44 грн.
Просить суд стягнути з ОСОБА_3
заборгованість у сумі 64759,44 грн., в тому
числі: заборгованість за кредитом в
сумі 2 366,01 грн., заборгованість по
процентам за користування кредитом -
574,57 грн., пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язання за договором - 55
953,12 грн., заборгованість по комісії за
користування кредитом - 2 305,77 грн., штраф
(фіксована частина) - 500,00 грн., штраф
(процентна складова) - 3 059,97 грн. та
судовий збір, сплачений позивачем при
подачі позовної заяви в сумі 647,59 грн.

Заочним рішенням Шишацького районного
суду Полтавської області від 27 лютого
2014 року позов публічного акціонерного
товариства "Акцент-банк" до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
ідентифікаційний номер фізичної особи
- платника податків - НОМЕР_1, уродженки
міста Стаханов Луганської області,
жительки с. Баранівка, Шишацького
району Полтавської області на користь
публічного акціонерного товариства
"Акцент-банк" заборгованість по
кредитному договору у сумі 64 759, 44 грн.,
у тому числі: заборгованість за
кредитом в сумі 2 366,01 грн.,
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 574,57 грн., пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язання за договором - 55 953,12 грн.,
заборгованість по комісії за
користування кредитом - 2 305,77 грн., штраф
(фіксована частина) - 500,00 грн., штраф
(процентна складова) - 3 059,97 грн. на
розрахунковий рахунок 0010, код
14360080, МФО 307770.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
публічного акціонерного товариства
"Акцент-банк" - 647,59 грн. на розрахунковий
рахунок 0001, код 14360080, МФО 307770 на
відшкодування витрат по сплаті
судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3
просить рішення місцевого суду
скасувати та закрити провадження у
справі у зв'язку з виплатою
заборгованості по кредитному договору,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
зокрема вказує на те, що місцевий суд не
взяв до уваги лист банку від 27.02.2014 р. та
довідку від 28.02.2014 р. про погашення
кредиту та відсутність заборгованості.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
змінити рішення.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України
підставами для зміни рішення є
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, що
06.09.2008 р. між сторонами укладено
кредитний договір, який складається з
із заяви позичальника та Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам. За
умовами даного договору, позивач надав,
а відповідач отримав кредит у розмірі 5
891,02 грн. зі сплатою 12% річних на суму
залишку заборгованості по кредиту.
Відповідач підтвердила свою згоду на
те, що підписана заява разом з Умовами
надання кредиту фізичним особам
"Розстрочка", Тарифами складає між нею
та позивачем кредитно-заставний
договір (а.с.6,7-13).

Свої зобов'язання щодо повернення суми
кредиту, відсотків ОСОБА_3 не виконала
належним чином, у зв'язку з цим
утворилась заборгованість у розмірі 64
759,44 грн., у тому числі: заборгованість
за кредитом в сумі 2 366,01 грн.,
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 574,57 грн., пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язання за договором - 55 953,12 грн.,
заборгованість по комісії за
користування кредитом - 2 305,77 грн., штраф
(фіксована частина) - 500,00 грн., штраф
(процентна складова) - 3 059,97 грн.

Задовольняючи позов, місцевий суд
виходив з того, що відповідно до ст. 526
ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином,
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Відповідно до ст.
610 ЦК України, порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України визначено, що у
разі порушення зобов'язання наступають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Проте, повністю з таким висновком
місцевого суду погодитися не можна,
виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалі справи,
згідно заяви позичальника від 06.09.2008 р.
банк надав пощичальнику строковий
кредит 5 891,03 грн. на строк 36 місяців до
06.09.2011 р. (а.с. 6).

Згідно п.5.5. Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт) термін позовної давності по
вимогам про стягнення кредитк,
відсотків за користування кредитом,
винагороди, неустойки - пені, штрафів за
даним договором встановлюється
сторонами тривалістю 5 років (а.с. 12).

Позивач пред»явив даний позов до суду
09.01.2014 р., тобто в межах строку позовної
давності, збільшеної за домовленістю
сторін згідно вказаних Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам.

Однак, при ухваленні судового рішення,
місцевий суд залишив поза увагою
вимоги ч. 3 ст. 551 ЦК України, яка
передбачає, що розмір неустойки може
бути зменшений за рішенням суду, якщо
він значно перевищує розмір збитків.

Згідно ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
наслідками розгляду заяви про перегляд
судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов»язковим для всіх суб»єктів
владних повноважень, які застосовують
у своїй діяльності нормативно-правовий
акт, що містить зазначену норму права,
та для всіх судів України. Суди
зобов»язані привести свою судову
практику у відповідність із рішеннями
Верхвного Суду України.

Згідно правової позиції, викладеної в
постанові Верховного Суду України від
03.09.2014 р. № 6-100цс14, яка згідно зі ст. 360-7
ЦПК Україн є обов»язковою для судів,
частиною третьою статті 551 ЦК України,
зокрема передбачено, що розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків. Отже,
частина третя статті 551 ЦК України з
урахуванням положень статті 3 ЦК
України щодо загальних засад
цивільного законодавства та частини
четвертої статті 10 ЦПК України щодо
обов'язку суду сприяти сторонам у
здійсненні їхніх прав дає право суду
зменшити розмір неустойки за умови, що
він значно перевищує розмір збитків.

Як вбачається із матеріалів справи,
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язання за договором у розмірі 55
953,12 грн. значно перевищує розмір
збитків - 5 246,35 грн. (заборгованість за
кредитом в сумі 2 366,01 грн. +
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 574,57 грн.+
заборгованість по комісії за
користування кредитом - 2 305,77 грн.), тому
підлягає зменшенню до розміру 5 500 грн.

Доводи відповідача про те, що нею
погашена заборгованість за кредитним
договором, не заслуговують на увагу,
оскільки ці обставини виникли після
ухвалення судового рішення та не були
відомі місцевому суду. За змістом ч.1 ст.
303 ЦПК України апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції на час його ухвалення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.1 п. 3, 309 ч.1 п. 4,
313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Заочне рішення Шишацького районного
суду Полтавської області від 27 лютого
2014 року змінити, зменшити розмір пені
за несвоєчасність виконання
зобов'язання за договором, стягнутої з
ОСОБА_3 на користь Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
з 55 953,12 грн. до 5 500 грн., зменшити
розмір судових витрат з 647,59 грн. до
143,06 грн.

В решті рішення місцевого суду
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

С У Д Д І :