АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
інстанції Цокол Л.І.
Суддя-доповідач
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2014 року колегія
суддів Судової палати з розгляду
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва

у складі судді-доповідача
Антоненко Н.О.,

суддів
Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.
при секретарі
Слащуку А.С.

за участю представника
позивача ОСОБА_3,

представника
відповідача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_5, яка на підставі
довіреності діяла в інтересах ОСОБА_6,
на рішення Печерського районного суду
м. Києва від 13 жовтня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення
аліментів.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 13 жовтня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_6 задоволені частково:
стягнуто з ОСОБА_7 на її користь
аліменти на утримання сина ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі по 3500,00грн
щомісячно, починаючи з 01.08.2014 до
досягнення дитиною повноліття;
стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави
судовий збір в розмірі 420,00грн; в
частині стягнення аліментів за один
місяць рішення допущено до негайного
виконання.

Судом першої інстанції встановлено, що
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі з 01.09.2005 до 22.04.2014, від шлюбу мають
сина, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
проживає з матір'ю. З 26.09.2014 позивач
перебуває у іншому зареєстрованому
шлюбі і її прізвище ОСОБА_6 (ас90).

Також встановлено, що обидві сторони
працюють, середньомісячна заробітна
плата позивача складає 9500грн, а
відповідача - 30000грн; що відповідач має
картковий рахунок, до якого оформив
додаткову міжнародну платіжну картку
на ім'я позивача, якою вона вільно
користується, і з квітня 2014 року
встановив ліміт по цій картці у розмірі
3500грн.

Виходячи з того, що обов'язок
утримувати дитину до досягнення
повноліття покладений рівною мірою на
обох батьків, що відповідач у
добровільному порядку надає
матеріальну допомогу на утримання
дитини в розмірі 3500грн та саме у такому
розмірі аліментів визнав позов, а також
що факт отримання відповідачем доходу
у значно вищому розмірі ніж дохід
позивача не може бути єдиною підставою
для його участі в утриманні дитини у
більшому розмірі, ніж участь позивача,
суд дійшов висновку про часткове
задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі представник
позивача просить скасувати рішення
Печерського районного суду м. Києва від
13 жовтня 2014 року та ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_6
задовольнити у повному обсязі.
Посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду
представник позивача просила
задовольнити апеляційну скаргу з
наведених у ній доводів. Представник
відповідача просив апеляційну скаргу
відхилити, рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
заявлених у суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а оскаржуване рішення -
скасуванню з ухваленням нового рішення
з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є
стягнення аліментів на утримання
дитини до досягнення нею повноліття.

Батьки відповідно до ст.180 СК
України зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття. За
домовленістю між батьками дитини
відповідно до ч.2 ст.181 СК України той з
них, хто проживає окремо від дитини,
може брати участь в її утриманні в
грошовій і (або) натуральній формі. За
відсутності домовленості між батьками
щодо способів виконання батьківського
обов'язку утримувати дитину відповідно
до ч.3 ст.181 СК України кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються за рішенням суду у
частці від доходу її матері (батька) і
(або) у твердій грошовій сумі.

Позивач звернулась до суду з
позовом, яким просила стягнути з
відповідача аліменти на утримання їх
сина до досягнення ним повноліття у
частці від доходу його батька, а саме у
розмірі 1/3 частини усіх видів доходів
відповідача.

Справи щодо захисту порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів, що виникають із
сімейних відносин, суди розглядають у
порядку цивільного судочинства. Право
визначити предмет і обсяг позовних
вимог відповідно до положень ст.31 ЦПК
України належить виключно позивачу.

Встановлено, що відповідач
ОСОБА_7 працює в АТ «Укрексімбанк» на
посаді заступника начальника
управління, його заробітна плата за
період березень-серпень 2014 року склала
313389,24грн мінус 55526,75грн податків та
обов'язків платежів = 257862,49грн, що в
середньому на місяць складає 257862,49грн :
6 місяців = 42977,08грн.

Позивач ОСОБА_6 працює в ПУАТ
«Фідобанк» на посаді провідного
фахівця служби закупівельної
діяльності і її дохід за період
квітень-вересень 2014 року з
вирахуванням обов'язкових утримань із
заробітної плати становить 57980,35грн, що
в середньому на місяць складає 57980,35грн
: 6 місяців = 9663,40грн.

Також установлено, що після
розірвання шлюбу ОСОБА_8 проживає з
матір'ю, а батько добровільно бере
участь в утриманні сина: 31.10.2012 оформив
на ім'я позивача додаткову міжнародну
платіжну картку, якою ОСОБА_6 вільно
користується, а саме у період з
листопада 2011 року по вересень 2014 року
знімала з картки готівку або
здійснювала розрахунки у торгівельній
мережі в розмірі приблизно 2-3 тисячі
грн на місяць (ас52-54); у серпні 2013 року та
у червні 2014 року відпочивав з дитиною
(ас64-64зворот).

Стягнення аліментів на
утримання дитини у примусовому порядку
передбачено сімейним законодавством
як спосіб захисту, а не спосіб зведення
рахунків колишнього подружжя, і
добровільна сплата батьком коштів на
утримання дитини у сумі, достатній для
задоволення її розумних потреб, може
бути підставою для відмови у
задоволенні позову матері про
примусове стягнення аліментів.

Разом з тим, звернення матері до суду з
позовом про стягнення в примусовому
порядку аліментів на утримання дитини
з її батька свідчить про відсутність
домовленості між батьками про способи
виконання батьківського обов'язку
утримувати дитину того з них, хто
проживає окремо від дитини, а тому спір
підлягає вирішенню судом.

При визначенні розміру аліментів
відповідно до ст.182 СК України суд
враховує стан здоров'я дитини та її
матеріальне становище, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків тощо, інші
обставини, що мають істотне значення.

За таких обставин при вирішенні даного
спору суд правильно врахував, що ОСОБА_8
проживає з матір'ю в орендованій
квартирі, мати працює і має
середньомісячний дохід у розмірі
9663,40грн, дитина відвідує дитячий
заклад, здорова, за віком потребує
нагляду спеціаліста логопеда, батько
дитини працює і має середньомісячний
дохід у розмірі 42977,08грн, даних про
наявність інших дітей, дружини чи
непрацездатних батьків суду не надав.
Правильно суд врахував і принцип
рівності участі батьків у виконанні
обов'язків по утриманню дитини.

Разом з тим колегія погоджується з
доводами апеляційної скарги про те, що
передбачених ст.184 СК України підстав
для визначення розміру аліментів у
твердій грошовій сумі у суду першої
інстанції не було, адже належних і
допустимих доказів на підтвердження
нерегулярного або мінливого доходу
відповідача суду надано не було, як не
надано і доказів на підтвердження
одержання частини доходу в натурі або
інших обставин, що мають істотне
значення.

З урахуванням вірно встановлених судом
обставин, що мають значення при
вирішенні спору про стягнення
аліментів на утримання дитини до її
повноліття, враховуючи матеріальне
становище дитини та її батька, принцип
рівності участі батьків у виконанні
обов'язків по утриманню дитини, колегія
дійшла висновку, що аліменти з ОСОБА_7
на утримання його сина ОСОБА_8
підлягають стягненню у частці від
заробітку (доходу) батька у розмірі 1/8
частини таких доходів. За таких
обставин позовні вимоги ОСОБА_6
підлягають частковому задоволенню, а
оскаржуване рішення Печерського
райсуду м. Києва у даній справі -
скасуванню з ухваленням нового рішення
на підставі ст.309 ЦПК України у заявку з
невідповідністю висновків суду
встановленим обставинам справи.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.303,305,309,313,316 ЦПК України, колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, яка на
підставі довіреності діє в інтересах
ОСОБА_6, задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 13 жовтня 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення наступного
змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6
аліменти на утримання сина ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/8 частини
заробітку (доходу) щомісячно, починаючи
з 1 серпня 2014 року до досягнення дитиною
повноліття.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили негайно, може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з моменту його
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді
А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

03110 м. Київ, вулиця Солом'янська, 2-а

Справа №757/21419/14
Головуючий у 1
інстанції Цокол Л.І.

Апеляційне провадження №22-ц/796/13967/2014
Суддя-доповідач
Антоненко Н.О.

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

25 листопада 2014 року колегія
суддів Судової палати з розгляду
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва

у складі судді-доповідача
Антоненко Н.О.,

суддів
Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.
при секретарі
Слащуку А.С.

за участю представника
позивача ОСОБА_3,

представника
відповідача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_5, яка на підставі
довіреності діяла в інтересах ОСОБА_6,
на рішення Печерського районного суду
м. Києва від 13 жовтня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення
аліментів.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія, керуючись ст.ст.218,317
ЦПК України,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, яка на
підставі довіреності діє в інтересах
ОСОБА_6, задовольнити частково. Рішення
Печерського районного суду м. Києва від
13 жовтня 2014 року скасувати та ухвалити
нове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити
частково. Стягнути з ОСОБА_7 на користь
ОСОБА_6 аліменти на утримання сина
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/8
частини заробітку (доходу) щомісячно,
починаючи з 1 серпня 2014 року до
досягнення дитиною повноліття.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили негайно, може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з моменту його
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді
А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна