Ухвала

іменем україни

03 грудня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,
Гримич М.К.,

Кафідової О.В., Умнової О.В.,

розглянувши в судовому засіданні заяву
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про
ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про
встановлення факту спільного
проживання, визнання заповіту
недійсним та визнання права власності
у порядку спадкування за законом та за
зустрічними вимогами ОСОБА_5 до ОСОБА_3,
треті особи: Комунальне підприємство
«Одеське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації об'єктів
нерухомості», Орган опіки та
піклування Суворовської районної
адміністрації Одеської міської ради,
про припинення права власності на
частку у спільному майні, скасування
запису в реєстрі прав власності на
нерухоме майно та визнання права
власності,

в с т а н о в и л а:

У червні 2008 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_5 про
встановлення факту спільного
проживання, визнання заповіту
недійсним та визнання права власності
у порядку спадкування за законом.

У липні 2008 року ОСОБА_5 звернувся з
зустрічними вимогами до ОСОБА_3 про
припинення права власності на частку у
спільному майні, скасування запису в
реєстрі прав власності на нерухоме
майно та визнання права власності,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
частка відповідача є незначною.

Ухвалою Суворовського районного суду
м. Одеси від 26 листопада 2012
року позовні вимоги ОСОБА_3 про
встановлення факту сумісного
проживання, визнання заповіту
недійсним та визнання права власності
у порядку спадкування за законом
залишено без розгляду.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 26 листопада 2012
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
26 лютого 2013 року, позовні вимоги ОСОБА_5
задоволено частково, припинено право
власності ОСОБА_3 на ј частки квартири
АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на ј
частини квартири АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 в
рахунок вартості ј частки квартири
АДРЕСА_1 грошові кошти у розмірі 84 000,00
грн, що розміщені на депозитному
рахунку Управління Державної судової
адміністрації Одеської області.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 липня 2013 року касаційну
скаргу ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - задоволено
частково, рішення судів попередніх
інстанцій скасовано, справу передано
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

На адресу суду надійшла заява
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про
ухвалення додаткового рішення щодо
стягнення з ОСОБА_5 понесених ОСОБА_3
документально підтверджуючих судових
витрат, пов'язаних із зверненням до
суду касаційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд,
що ухвалив рішення, може за заявою
осіб, які беруть участь у справі, чи з
власної ініціативи ухвалити додаткове
рішення, якщо: стосовно якої-небудь
позовної вимоги, з приводу якої
сторони подавали докази і давали
пояснення, не ухвалено рішення; суд,
вирішивши питання про право, не
зазначив точної суми грошових коштів,
які підлягають стягненню, майно, яке
підлягає передачі, або які дії треба
виконати; суд не допустив негайного
виконання рішення у випадках,
встановлених ст. 367 цього Кодексу; судом
не вирішено питання про судові
витрати.

Крім того, частинами 1, 5 ст. 88 ЦПК
України передбачено, що стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо суд апеляційної
або касаційної інстанції, не
передаючи справи на новий розгляд,
змінює рішення або ухвалює нове, суд
відповідно змінює розподіл судових
витрат.

Згідно з п. 37 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про
застосування судами законодавства про
судові витрати у цивільних справах»,
якщо суд апеляційної або касаційної
інстанції, не передаючи справи на новий
розгляд, змінює рішення або ухвалює
нове, суд відповідно змінює розподіл
судових витрат згідно з правами,
передбаченими статтею 88 ЦПК.

Враховуючи, що судом касаційної
інстанції не ухвалювалося нове рішення
по справі та не змінювалося попереднє,
а справу лише було передано на новий
розгляд до суду першої інстанції, тому
відсутні правові підстави для
стягнення з ОСОБА_5 понесених ОСОБА_3
судових витрат, пов'язаних із
зверненням до суду касаційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 88, 220 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Заяву представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про
ухвалення додаткового рішення
залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.С. Ткачук

.П.

Судді:
В.С.
Висоцька

М.К. Гримич

О.В. Кафідова

О.В. Умнова