Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Подрєзова Г. О.
,

при секретарі - Александрова
А. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Біла Церква

позовну заяву ОСОБА_1, діючої в своїх
інтересах та інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2. до ОСОБА_3, 3-ті особи КП
Білоцерківської міської ради ЖЕК-7,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, Служба в справах дітей
Білоцерківської міської ради про
встановлення порядку користування
частиною квартири;

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 діюча в
своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2. надала до суду позовну
заяву до ОСОБА_3, ОСОБА_6, 3-ті особи КП
Білоцерківської міської ради ЖЕК-7,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, Служба в справах дітей
Білоцерківської міської ради про
встановлення порядку користування
житловим приміщенням, виселення,
мотивуючи тим, що квартира АДРЕСА_1 на
цей час приватизована та належить на
праві власності позивачці - 1/ 3 частина,
відповідачці ОСОБА_3 - 1/ 3 частина,
ОСОБА_4, яка свою 1/ 3 частку в квартирі за
договором дарування від 17.07.2010р.
подарувала ОСОБА_5 В квартирі незаконно
заселився співмешканець ОСОБА_3 -
ОСОБА_6, з яким у позивачки постійно
виникають сварки та непорозуміння.
Крім цього, ОСОБА_3 у зв»язку з
невиконанням батьківських обов»язків
була позбавлена своїх батьківських
прав відносно своїх дітей , які на цей
час знаходяться під опікою бабусі
ОСОБА_4 та проживають разом з нею за
іншою адресою. Також, за рішенням
Білоцерківського міськрайонного суду
від 24.12.2009р. по справі № 2-8423/2009р.
встановлено порядок користування
спірною квартирою, згідно з яким ОСОБА_4
в користування було виділено житлову
кімнату площею 11,4 кв.м., а дві жилі
кімнати площею 12,8кв.м. та 17,7кв.м. були
надані в користування позивачки та
відповідачки ОСОБА_3, підсобні
приміщення залишені у спільному
користуванні. Посилаючись на зазначені
обставини, а також на те, що добровільно
визначити порядок користування
житловим приміщенням , яке складається
з двох жилих кімнат, сторони по справі
не можуть, а тому просила позов
задовольнити та визначити такий
порядок користування частиною
квартири, згідно з яким позивачка буде
користуватися більшою кімнатою площею
17,7 кв.м., відповідачка кімнатою 12,8 кв.м.,
підсобні приміщення залишити у
спільному користуванні та виселити
ОСОБА_6 з квартири.

В судовому засіданні позивачка
неодноразово уточнювала свої позовні
вимоги та остаточно просила суд
визначити порядок користування
частиною квартири та надати позивачці
у користування жилу кімнату площею 12,8
кв.м., від позовних вимог до ОСОБА_6
відмовилася.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому
засіданні 19.11.2014р. в задоволенні
позовних вимог за уточненим позовом
ОСОБА_1 не заперечувала, а в судове
засідання 02.12.2014р. не з»явилася, хоч про
час і місце розгляду справи була
повідомлена належним чином.

3-і особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 в
задоволенні позовних вимог не
заперечували.

3-і особи Служба в справах
дітей Білоцерківської міської ради та
ЖЕК-7 в особі представників за
довіреностями також в задоволенні
позовних вимог про визначення порядку
користування саме з наданням позивачці
меншої кімнати площею 12,8кв.м. та
наданням відповідачці більшої кімнати
17,7 кв.м. не заперечували.

Заслухавши пояснення
сторін, представників 3-х осіб,
розглянувши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.174 ЦПК України
позивач може відмовитись від позову, а
відповідач - визнати позов протягом
усього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву. Згідно з ч.2 цієї
статті - до ухвалення судового рішення
у зв»язку з відмовою позивача від
позову або визнання позову
відповідачем суд роз»ясніє сторонам
наслідки відповідних процесуальних
дій, перевіряє, чи не обмежений
представник сторони, який висловив
намір вчинити ці дії, у повноваженнях
на їх вчинення. Згідно з ч.4 цієї статті
-у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову. Якщо визнання
відповідачем позову суперечить закону
або порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, суд постановляє ухвалу про
відмову у прийнятті визнання
відповідачем позову і продовжує
судовий розгляд.

В судовому засіданні було
встановлено, що спірна квартира
АДРЕСА_1 дійсно належить на праві
спільної часткової власності ОСОБА_1- 1/3
частина, ОСОБА_3 - 1/ 3 частина згідно з
свідоцтвом про право власності на
житло від 30.12.1999р. та ОСОБА_5 згідно з
договором дарування 1/ 3 частини
квартири посвідченим Другою
Білоцерківською міською державною
нотаріальною конторою за реєстровим №
2-3381.

Квартира складається з 3-х ізольованих
кімнат, площею 17,70 кв.м., 11,40 кв.м., 12,80кв.м.

Згідно з рішенням
Білоцерківського міськрайонного суду
від 24.12.2009р. встановлено порядок
користування квартирою АДРЕСА_1 та у
користування ОСОБА_4 надано одну жилу
кімнату площею 11,4 кв.м., на яку відкрито
окремий особовий рахунок в ЖЕК-7.

На дві жилі кімнати площею 12,8
кв.м. та 17,7 кв.м. особові рахунки
відкриті, але без законних підстав, а
саме заяв від мешканців квартири та
співвласників квартири до ЖЕК-7 не
подавалося, а тому суд вважає, що в
даному випадку є законні підстави для
задоволення позовних вимог та
зобов»язання ЖЕК-7 відкрити окремі
особові рахунки на кімнату площею 12,8
кв.м. за позивачкою ОСОБА_1 до складу
сім»ї якої входить неповнолітній син
ОСОБА_2, 2001 р.н. та на жилу кімнату площею
17,7 кв.м. на ОСОБА_3 ( разом з
неповнолітніми дітьми ОСОБА_7 , 1999р.н. та
ОСОБА_8, 2007 р.н.), за якими закріплено
право користування житловою площею у
спірній квартирі згідно з рішенням
Виконавчого комітету Білоцерківської
міської ради від 25.03.2014р. № 106 «Про
встановлення піклування над
неповнолітнім ОСОБА_7 та опіки над
малолітньою ОСОБА_8 та опіки над майном,
яке їм належить».

Сторони також погодилися, що кухня,
коридор, ванна, туалет - залишаються у
загальному користуванні.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК
України кожен з співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини майна в
натурі, яка відповідає його частці у
праві спільної часткової власності.

В даному випадку, на думку
суду, підлягають до задоволення
позовні вимоги щодо визначення порядку
користування житлом в спірній
квартирі, оскільки власнику належать
всі права по користуванню, володінню та
розпорядженню своєю власністю, а також
з врахуванням того, що ст.63 ЖК України
передбачено, що самостійним предметом
договору найму : жиле приміщення, яке за
розміром не менше від встановленого
для надання одній особі ( ч. 1 ст. 48) жилої
площі.

Так, в Київській області
згідно з постановою виконкому
Київської обласної ради депутатів
трудящих і Президії обласної ради
професійних спілок від 07.01.1985р. № 4
встановлено рівень середньої
забезпеченості громадян області жилою
площею 9 кв.м. на одну особу.
Тобто, на думку суду, можна встановити
порядок користування житловим
приміщенням в спірній частині
квартири, де маються ізольовані
житлові кімнати та розмір кожної з них
відповідає вимогам середньої
забезпеченості громадян жилою площею.

Керуючись ст.ст. 15,60,174,223 ЦПК України, ст.
358 ЦК України, ст.ст. 48,63 ЖК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Встановити порядок користування
частиною квартири АДРЕСА_1 таким чином,
що

ОСОБА_1 разом з неповнолітнім сином
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 користується
житловою кімнатою площею 12,80 кв.м.,
ОСОБА_3 разом з неповнолітніми дітьми
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4. та ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3 користуються житловою
кімнатою площею 17,70кв.м., частину
підсобних приміщень кухні, коридору,
ванної кімнати, туалету залишити в
загальному користуванні сторін.

Рішення може бути
оскаржене до Апеляційного суду
Київської області через
Білоцерківський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя Г. О. Подрєзова