Справа № 780/108/14-ц Головуючий у І
інстанції Протасова О.М.Провадження №
22-ц/780/6508/14 Доповідач у 2 інстанції
РІШЕННЯ

Іменем України

27 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Білоконь О.В.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 30 вересня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості по
аліментах та неустойки за прострочення
їх сплати,

встановила:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом, який обґрунтовувала
тим, що рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 03 липня 2013 року шлюб між нею та
ОСОБА_1 розірвано.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розлучення
проживає з позивачкою та перебуває на
її утриманні.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 01 липня 2013 року стягнуто з
ОСОБА_1 аліменти на користь позивачки
на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі ?
частини від усіх видів заробітку
(доходу), але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
починаючи з 22.05.2013 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Однак, відповідач тривалий час
ухиляється від виконання свого
батьківського обов'язку та не сплачує
аліменти на утримання дитини, у зв'язку
з чим станом на 01 серпня 2014 року у нього
утворилась заборгованість, яка складає
9656 грн.

Просила стягнути з відповідача на її
користь заборгованість по сплаті
аліментів за період з травня 2013 року по
серпень 2014 року включно у розмірі 9656
грн. та стягнути неустойку за
прострочення сплати аліментів за
вказаний період у розмірі 21813,63 грн.
Позов заявила з підстав, передбачених
ст. ст. 180-184, 194, 196 СК України.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 30 вересня 2014 року позов задоволено
частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати
аліментів за період з 22.05.2013 року по
01.08.2014 року в розмірі 21813,63 грн. Стягнуто
з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у
розмірі 243,60 грн. У задоволенні решти
вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати зазначене рішення суду і
ухвалити нове, яким повністю відмовити
в задоволенні позову ОСОБА_2 в частині
стягнення пені за прострочення сплати
аліментів за період з 22.05.2013 року по
01.08.2014 року в розмірі 21813,63 грн.,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення судом
норм матеріального права, яке полягає в
тому, що суд не вірно застосував
положення ч. 1 ст. 196 СК України і не
вірно здійснив розрахунок пені, який
необхідно розраховувати за кожен
місяць прострочення окремо, а не
додаючи всі дні заборгованості на
кожен послідуючий місяць. Крім того,
суд не взяв до уваги ту обставину, що
всупереч вимог п. 4 ст. 74 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавча
служба не повідомила відповідача про
заборгованість, оскільки з моменту
повідомлення боржника про її
заборгованість і починає
нараховуватись пеня.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Вирішуючи даний спір в частині
стягнення неустойки за прострочення
сплати аліментів, суд дійшов вірного
висновку про те, що оскільки з вини
відповідача, який зобов'язаний
сплачувати аліменти за рішенням суду,
виникла заборгованість у розмірі 9656
грн., то позивачка має право на
стягнення неустойки (пені) у розмірі,
передбаченому ст. 196 СК України.

Такі висновки суду відповідають
обставинам справи та вимогам закону.

Однак, при визначенні розміру
неустойки в сумі 21813,63 грн., суд всупереч
положенням ч. 1 ст. 196 СК України не вірно
здійснив розрахунок пені, додаючи всі
дні заборгованості на кожен
послідуючий місяць, а не виходячи із
суми не сплачених аліментів за кожен
місяць окремо від дня порушення
відповідачем свого обов'язку щодо
сплати аліментів, підсумувавши розмір
нарахованої пені за кожен із
прострочених платежів та визначивши її
загальну суму.

Встановлено, що рішенням
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 01 липня 2013 року
стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь
позивачки на утримання сина ОСОБА_3 у
розмірі ? частини від усіх видів
заробітку (доходу), але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку починаючи з 22.05.2013
року і до досягнення дитиною
повноліття.

Встановлено, що на підставі
зазначеного рішення 12.07.2013 року
Білоцерківським міськрайонним судом
Київської області видано виконавчий
лист з примусового виконання ОСОБА_1
даного рішення суду.

Як убачається з матеріалів справи, на
підставі даного виконавчого листа
міський відділ державної виконавчої
служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції
02.08.2013 року відкрив виконавче
провадження.

Як убачається з довідки № 563 від 07.08.2014
року, з вини відповідача, який
зобов'язаний сплачувати аліменти за
рішенням суду, станом на 01.08.2014 року
виникла заборгованість у розмірі 9656,00
грн. (а. с. 9)

Згідно ч. 1 ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

У постанові Верховного суду України
від 11.09.2013 року у справі № 6-81цс13, реєстр
№ 33609035 Верховний суд України дійшов
правового висновку про те, що оскільки
зобов'язання зі сплати аліментів
носить періодичний характер і повинно
виконуватися щомісяця, суд повинен
з'ясувати розмір несплачених аліментів
по кожному з цих періодичних платежів,
встановити строк, до якого кожне із цих
зобов'язань мало бути виконано, та з
урахуванням встановленого обчислити
розмір пені, виходячи із суми
несплачених аліментів за кожен місяць
окремо від дня порушення платником
аліментів свого обов'язку щодо їх
сплати до дня ухвалення судом рішення,
підсумувавши розміри нарахованої пені
за кожен із прострочених платежів та
визначивши її загальну суму.

Зазначена правова позиція Верховного
суду України згідно ст. 360-7 ЦПК України
є обов'язковою для судів.

З урахуванням наведеного, відповідно
до вимог ст. 196 СК України позивачка має
право на стягнення неустойки (пені) у
розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення, яка становить 2913,82 грн.,
що складає: травень 2013 року: нарахована
сума аліментів 116 грн.; пеня (1%) - 1,16 грн. х
9 день = 10,44 грн. - сума неустойки (пені);
червень 2013 року: нарахована сума
аліментів 691 грн.; пеня (1%) - 6,91 грн. х 30
день = 207,30 грн. - сума неустойки (пені);
липень 2013 року: нарахована сума
аліментів 691 грн.; пеня (1%) - 6,91 грн. х 31
день = 214,21 грн. - сума неустойки (пені);
серпень 2013 року: нарахована сума
аліментів 691 грн.; пеня (1%) - 6,91 грн. х 31
день = 214,21 грн. - сума неустойки (пені);
вересень 2013 року: нарахована сума
аліментів 691 грн., пеня (1%) - 6,91 грн. х 30
день = 207,30 грн. - сума неустойки (пені);
жовтень 2013 року: нарахована сума
аліментів 691 грн.; пеня (1%) - 6,91 грн. х 31
день = 214,21 грн. - сума неустойки (пені);
листопад 2013 року: нарахована сума
аліментів 691 грн.; пеня (1%) - 6,91 грн. х 30
день = 207,30 грн. - сума неустойки (пені);
грудень 2013 року: нарахована сума
аліментів 691 грн.; пеня (1%) - 6,91 грн. х 31
день = 214,21 грн. - сума неустойки (пені);
січень 2014 року: нарахована сума
аліментів 672 грн.; пеня (1%) - 6,72 грн. х 31
день = 208,32 грн. - сума неустойки (пені);
лютий 2014 року: нарахована сума
аліментів 672 грн.; пеня (1%) - 6,72 грн. х 28
днів = 188,16 грн. - сума неустойки (пені);
березень 2014 року: нарахована сума
аліментів 672 грн.; пеня (1%) - 6,72 грн. х 31
день = 208,32 грн. - сума неустойки (пені);
квітнень 2014 року: нарахована сума
аліментів 672 грн.; пеня (1%) - 6,72 грн. х 30
день = 201,60 грн. - сума неустойки (пені);
травень 2014 року: нарахована сума
аліментів 672 грн.; пеня (1%) - 6,72 грн. х 31
день = 208,32 грн. - сума неустойки (пені);
червень 2014 року: нарахована сума
аліментів 672 грн.; пеня (1%) - 6,72 грн. х 30
день = 201,60 грн. - сума неустойки (пені);
липень 2014 року: нарахована сума
аліментів 672 грн.; пеня (1%) - 6,72 грн. х 31
день = 208,32 грн. - сума неустойки (пені).

За таких обставин, доводи апеляційної
скарги заслуговують на увагу, рішення
суду першої інстанції в частині
стягнення розміру неустойки (пені)
підлягає зміні відповідно до вимог ст.
309 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги не
заслуговують на увагу.

Рішення суду в частині відмови в
задоволенні позову про стягнення
заборгованості за аліментами в
апеляційному порядку не оскаржується.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 308, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія судів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 30 вересня 2014 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
неустойку (пеню) за прострочення сплати
аліментів за період з 22 травня 2013 року
по 01 серпня 2014 року у розмірі 2913,82 грн.
(дві тисячі дев'ятсот тринадцять грн. 82
коп.).

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді