АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3481/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Спаї В. В. Доповідач - Романюк М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого
Романюк М. М.

суддів
Петренко І.О., Котушенко С.П.

при секретарі
Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
рішення Амур - Нижньожніпровського
районного суду м.Дніпропетровська від
19 лютого 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Лафорт" про відшкодування
шкоди, завданої в результаті дорожньо
- транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з зазначеним
вище позовом 21 лютого 2013 року. В
обґрунтування заявлених вимог
посилався на те, що 29.08.2012 з вини
відповідача ОСОБА_3 сталася
дорожньо-транспортна пригода, в
наслідок чого був пошкоджений належний
позивачу на праві власності
транспортний засіб - а/м Toyota Highlander р/н
НОМЕР_1. Вартість матеріального збитку
становить 47 447 грн. 38 коп. Крім того,
позивачу завдано моральну шкоду, яку
він оцінює у 5 000 грн. Просить стягнути з
відповідача ОСОБА_3 на відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
зазначені суми та судові витрати.

Рішенням Амур - Нижньожніпровського
районного суду м.Дніпропетровська від
19 лютого 2014 року заявлені вимоги
задоволено частково: стягнуто з
відповідача ОСОБА_3 на відшкодування
моральної шкоди 3 000 грн., в іншій
частині позову відмовлено. Вирішено
питання судових витрат.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду в частині відмови
у задоволенні позовних вимог щодо
відшкодування матеріальної шкоди
скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення про задоволення
зазначених позовних вимог в повному
обсязі.

Відповідач не погодившись з рішенням
суду в частині задоволення позовних
вимог просив його скасувати і ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
зазначених позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційних
скарг та заявлених позовних вимог,
колегія суддів, дійшла до висновку, що
апеляційні скарги не підлягають
задоволенню на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відмовляючи у задоволені позовних
вимог щодо стягнення розміру завданої
матеріальної шкоди з відповідача
ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з
того, що він є неналежним відповідачем.

З даним висновком судова колегія
погоджується виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 29.08.2012 з вини
відповідача ОСОБА_3 сталася
дорожньо-транспортна пригода, в
наслідок чого був пошкоджений належний
позивачу на праві власності
транспортний засіб - а/м Toyota Highlander р/н
НОМЕР_1.

Вина відповідача у скоєнні ДТП
встановлена постановою
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м.Дніпропетровська від 26 вересня
2012 року, якою ОСОБА_3 було визнано
винним у вчиненні передбаченого ст.124
КУпАП правопорушення та притягнуто до
адміністративної відповідальності.

27 серпня 2012 року між ОСОБА_3 та
приватним акціонерним товариством
"Страхова компанія "Лафорт" укладено
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, що підтверджується полісом
№АВ/8582719, строк дії якого з 00.00 год. 27
серпня 2012 року по 26 серпня 2013 року
включно.

Згідно ч.1 ст.979 ЦК України за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.981 ЦК України
договір страхування укладається в
письмовій формі. Договір страхування
може укладатись шляхом видачі
страховиком страхувальникові
страхового свідоцтва (поліса,
сертифіката).

Як роз'яснено у п.16 Постанови №4 Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 березня 2013 року "Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки" відповідно до
статті 21 Закону № 1961-IV на території
України забороняється експлуатація
транспортного засобу без поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
тобто володільці транспортних засобів,
за винятком осіб, звільнених від
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього
Закону, зобов'язані застрахувати ризик
своєї цивільної відповідальності, яка
може настати внаслідок завдання шкоди
життю, здоров'ю або майну інших осіб при
використанні транспортних засобів. У
зв'язку із цим при пред'явленні
позовних вимог про відшкодування такої
шкоди в результаті
дорожньо-транспортної пригоди
безпосередньо до особи, яка здійснює
діяльність, що є джерелом підвищеної
небезпеки, суд має право виключно в
порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК,
залучити до участі у справі страхову
організацію (страховика), яка
застрахувала цивільну
відповідальність володільця
транспортного засобу. Непред'явлення
вимог до страховика за наявності
підстав для стягнення завданої шкоди
саме зі страховика є підставою для
відмови в позові до завдавача шкоди у
відповідному розмірі.

Оскільки відповідно до статті 3 Закону
№ 1961-IV обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється як з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
унаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, так і захисту майнових
інтересів страхувальників, враховуючи
положення статті 1194 ЦК, питання про
відшкодування шкоди самою особою,
відповідальність якої застрахована,
вирішується залежно від висловленої
нею згоди на таке відшкодування та
виконання чи невиконання нею
передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV
обов'язку щодо письмового надання
страховику, з яким укладено
відповідний договір (у передбачених
випадках Моторному (транспортному)
страховому бюро України, далі - МТСБУ),
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду встановленого зразка. У разі
відсутності такої згоди завдана
потерпілому шкода підлягає
відшкодуванню страховиком у межах
передбаченого договором страхування
страхового відшкодування. Наявність
такої згоди у вигляді відповідної
заяви цієї особи та виконання нею
передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV
обов'язку з'ясовується судом першої
інстанції, у зв'язку з чим до участі у
справі може бути залучений страховик.

У разі невиконання особою,
відповідальність якої застрахована,
обов'язку письмового надання
страховику, з яким укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності (у
передбачених випадках - МТСБУ),
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду встановленого МТСБУ зразка,
шкода відшкодовується завдавачем
шкоди.

З огляду на наведене та приймаючи до
уваги, що цивільна відповідальність
відповідача була застрахована,
відповідач виконав усі необхідні дії
при настанні страхової події, не надав
своєї згоди на відшкодування шкоди, а
позивач відмовився заявити вимоги до
страхової компанії, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про відмову у задоволенні позовних
вимог про відшкодування матеріальної
шкоди з відповідача ОСОБА_3

Посилання апелянта ОСОБА_2 на те, що у
нього відсутні правові підстави
заявляти вимоги до страхової компанії,
оскільки договір страхування не набрав
чинності, у зв'язку з несплатою
страхового внеску, не може бути
прийнято до уваги, оскільки не
відповідає вимогам закону.

Згідно до ч.1 ст.983 ЦК України договір
страхування набирає чинності з моменту
внесення страхувальником першого
страхового платежу, якщо інше не
встановлено договором.

З урахуванням того, що згідно з п.3
полісу, договір (поліс) набирає
чинності з початку зазначеного строку
його дії, а відповідно до п.10 страховий
платіж сплачений 26 серпня 2012 року, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про чинність
договору страхування, укладеному між
відповідачами.

Задовольняючи позовні вимоги щодо
відшкодування моральної шкоди в
розмірі 3 000 грн., суд першої інстанції
виходив з доведеності зазначеної
вимоги.

Даний висновок суду відповідає
встановленому в судовому засіданні,
матеріалам справи та вимогам закону.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

З урахуванням того, що діями
відповідача завдано матеріальну шкоду,
суд дійшов правильного висновку, що
позивачу завдано і моральну шкоду, яка
полягає у душевних стражданнях у
зв'язку із пошкодженням майна.

Приведені в апеляційній скарзі доводи
апелянта ОСОБА_3 не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки вони
зводяться до переоцінки доказів і
незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Встановивши факти та зумовлені ними
правовідносини, суд першої інстанції
правильно застосував правові норми та
ухвалив правильне по суті рішення,
підстав для скасування якого колегія
суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 -
відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.Дніпропетровська від
19 лютого 2014 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя
М.М.Романюк

Судді
С.П.Котушенко

І.О.Петренко