Справа № 500/7136/14-ц
Провадження № 2/500/3009/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 грудня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області у
складі:

головуючого - судді:
Бальжик О.І.

при секретарі:
Івановій Ю.П.

за участю позивача:
ОСОБА_1

представника позивача:
ОСОБА_2

представника
відповідача:Крупицької Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ізмаїлі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Ізмаїльської міської ради про визнання
права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

27.10.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до Ізмаїльської міської ради
про визнання за нею, як спадкоємицею за
законом першої черги, права власності
на спадкове майно, яке залишилося після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4, та
складається із 5/15 частини житлового
будинку АДРЕСА_1. Позовні вимоги
обґрунтовані тим, що нотаріальною
конторою їй відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за тих
підстав, що у правовстановлюючих
документах на вказану частку житлового
будинку з надвірними спорудами на ім'я
ОСОБА_4- договорі купівлі-продажу,
посвідченому Ізмаїльською державною
нотаріальною конторою Одеської
області за №2-1842 від 31.08.1989 року,
зареєстрованому Ізмаїльським
міжміським бюро технічної
інвентаризації 14.09.1989 року за №57-38, та
договорі дарування частини будинку,
посвідченому приватним нотаріусом
Ізмаїльського міського нотаріального
округу Одеської області ОСОБА_5
за №4504 від 15.08.2002 року, зареєстрованому
Ізмаїльським міжміським бюро
технічної інвентаризації за №57-38 від
09.12.2004 року, тип об'єкту нерухомого
майна вказаний як «житловий будинок»,
однак у довідці №1063, виданій КП
«Ізмаїльське міжміське бюро технічної
інвентаризації» від 18.08.2014 року, в описі
об'єкту вказано, що він складається:
«літера А-будинок житловий
глинобитний…, літера Л-будинок
житловий цегельний..», тобто тип об'єкту
нерухомого майна - «житлове
домоволодіння», існує невідповідність
у типі об'єкту.

У судовому засіданні позивач та її
представник позовні вимоги уточнили,
остаточно просили визнати право
власності на спадкове майно, яке
залишилося після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
матері ОСОБА_4, та складається із 1/3
частини житлового будинку АДРЕСА_1.

Представник відповідача позов визнала
в повному обсязі. Наслідки визнання
позову їй роз'яснено відповідно до ч.2
ст.174 ЦПК України.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши матеріали
справи, суд, на підставі фактів,
встановлених у судовому засіданні,
дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено,
що обставини, визнані сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що 1/3 частина житлового будинку
АДРЕСА_1, належала на праві особистої
власності ОСОБА_4, що підтверджено
договором дарування, посвідченим
приватним нотаріусом Ізмаїльського
міського нотаріального округу
Одеської області ОСОБА_5 за №4504 від
15.08.2002 року, договором купівлі-продажу,
посвідченим Ізмаїльською державною
нотаріальною конторою Одеської
області за №2-1842 від 31.08.1989 року та
листом КП «Ізмаїльське міжміське бюро
технічної інвентаризації» №1384 від
27.11.2014 року (а.с.22-25, 49).

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 від 04.12.2013 року, виданого
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції в Одеської області,
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК
України відкрилася спадщина на вказане
спадкове майно.

Спадкоємцем за законом першої черги
відповідно до ст.1261 ЦК України після
смерті ОСОБА_4 є її дочка ОСОБА_1, що
підтверджено свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2, виданим
відділом ЗАГС м.Ізмаїл 15.01.1981 року,
свідоцтвом про розірвання шлюбу серії
НОМЕР_3, виданим відділом ЗАГС
Ізмаїльського виконкому 02.08.1986 року,
свідоцтвом про розірвання шлюбу серії
НОМЕР_4, виданим відділом ЗАГС
Ізмаїльського виконкому 18.04.1984 року,
свідоцтвом про укладення шлюбу серії
НОМЕР_5, виданим відділом ЗАГС
Ізмаїльського виконкому 26.05.1984 року та
свідоцтвом про розірвання шлюбу серії
НОМЕР_6, виданим відділом ЗАГС
Ізмаїльського виконкому 20.01.1988 року
(а.с.8-12).

За життя спадкодавець заповіту не
залишала, що підтверджено Витягом із
спадкового реєстру (заповіти/спадкові
договори) за №38511827 від 01.10.2014 року та
повідомленням Ізмаїльської державної
нотаріальної контори Одеської області
за вих.№2750/02-14 від 27.11.2014 року (а.с.15, 50-53).

Відповідно ч.3 ст.1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст.1270 цього Кодексу, він
не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на час
відкриття спадщини проживала разом із
спадкодавцем ОСОБА_4, що підтверджено
копією будинкової книги та копією
паспорту серії НОМЕР_7, виданого
Ізмаїльським МВ УМВС України в
Одеській області 27.07.1998 року, тобто
вважаються такою, яка фактично
прийняла спадщину (а.с.5, 28-33).

Інших спадкоємців, які заявили свої
права на спадкове майно, немає. Осіб,
які мають право на обов'язкову частку у
спадщині після смерті ОСОБА_4
відповідно до ст.1241 ЦК України, немає
(а.с.50-53).

Письмовою відповіддю Ізмаїльської
державної нотаріальної контори за
вих.№2198/02-14 від 01.10.2014 року позивачу
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом, у зв'язку
з тим, що у правовстановлюючих
документах на вказану частку житлового
будинку з надвірними спорудами на ім'я
ОСОБА_4- договорі купівлі-продажу,
посвідченому Ізмаїльською державною
нотаріальною конторою Одеської
області за №2-1842 від 31.08.1989 року,
зареєстрованому Ізмаїльським
міжміським бюро технічної
інвентаризації 14.09.1989 року за №57-38, та
договорі дарування частини будинку,
посвідченому приватним нотаріусом
Ізмаїльського міського нотаріального
округу Одеської області ОСОБА_5 за №4504
від 15.08.2002 року, зареєстрованому
Ізмаїльським міжміським бюро
технічної інвентаризації за №57-38 від
09.12.2004 року, тип об'єкту нерухомого
майна вказаний як «житловий будинок»,
однак у довідці №1063, виданій КП
«Ізмаїльське міжміське бюро технічної
інвентаризації» від 18.08.2014 року, в описі
об'єкту вказано, що він складається:
«літера А-будинок житловий
глинобитний…, літера Л-будинок
житловий цегельний..», тобто тип об'єкту
нерухомого майна - «житлове
домоволодіння», існує невідповідність
у типі об'єкту (а.с.24).

Приймаючи до уваги, що іншої форми
захисту права на спадкове майно, окрім
визнання права власності на нього,
позивач не має, а також ту обставину, що
представник відповідача безумовно
визнала позов її визнання не
суперечить закону й не порушує права
свободи чи інтереси інших осіб, суд
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 61, 88, 174, 197, 209, 212-215, 218
ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської
ради про визнання права власності на
спадкове майно,- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
спадкове майно, яке залишилося після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, та
складається із 1/3 частин житлового
будинку АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
через Ізмаїльський міськрайонний суд
Одеської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя: