У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2014 року
м.
Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі :

головуючого - судді : Оніпко О.В., суддів
: Хилевича С.В., Гордійчук С.О.

секретар - Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Рівненської
міської ради на рішення Рівненського
міського суду від 09 жовтня 2014 р. у
справі за позовом ОСОБА_1 до
Рівненської міської ради про
припинення договору оренди шляхом його
розірвання.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника позивачки, дослідивши
матеріали справи і доводи апеляційної
скарги, колегія суддів , -

в с т а н
о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду
від 09.10.2014 р. задоволено позов ОСОБА_1 :
припинено договір від 27.02.2006 р.,
укладений між Рівненською міською
радою та ОСОБА_1 про передачу в оренду
земельної ділянки загальною площею 1036
кв. м за адресою : АДРЕСА_1,
зареєстрований у Рівненській
регіональній філії ДП «Центр
державного земельного кадастру при
Держкомземі України по земельних
ресурсах», про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис від 20.03.2006 р. за №
57, шляхом його розірвання.

В поданій на рішення апеляційній
скарзі відповідач вважає його
незаконним, ухваленим з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. Зазначає, що судом порушено
норми ст.ст. 651,652, 654 ЦК України, ст. 32
Закону України «Про оренду землі», п.п.
36,37 договору оренди, укладеного між
сторонами. Вказує, що право власності
на об»єкт нерухомості, яке виникло не
за договором відчудження, не тягне за
собою автоматично перехід права
власності або права користування на
землю, на якій він розташований, а
вимагає окремого договірно-правового
регулювання шляхом укладення
відповідних цивільно-правових угод між
власником земельної ділянки та
власником споруди у встановленому
порядку. При цьому закон не встановлює
обов»язковість укладання чи
поновлення з вказаних підстав договору
оренди земельної ділянки, на якій
розташована будівля, проте визначає
переважне право власника об»єкта
нерухомості на ділянку, на якій він
розташований.

Отже причини, що тягнуть перехід права
власності на об»єкт нерухомості,
одночасно є підставою для переходу
права на землю, проте оформлення такого
права здійснюється у встановленому
законом порядку. За наведених обставин
вважає, що питання про припинення права
на оренду землі повинно вирішуватися
виключно міською радою, тому просить
рішення скасувати, ухвалити нове, яким
в позові ОСОБА_1 відмовити.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду 1-ї
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді 1-ї
інстанції, колегія суддів приходить до
висновку про її відхилення, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
03.09.2014 р. Рівненська міська рада
звернулась з позовом до ОСОБА_1 про
внесення змін з 01.04.2014 р. у договір
оренди земельної ділянки площею 1036
кв.м, розташованої за адресою : АДРЕСА_1 ,
укладений між сторонами 20.04.2006 р. за №
57 ( а.с. 4-9).

03.10.2014 р. ОСОБА_1 звернулася із
зустрічним позовом до Рівненської
міської ради про визнання припиненим
вказаного договору оренди шляхом його
розірвання.

У позовній заяві вказувала, що за
укладеним між сторонами договором від
20.03.2006 р. їй було передано в оренду для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель земельну ділянку площею 1036
кв.м, розташовану за адресою : АДРЕСА_1,
строком на 49 років . По закінченню
будівництва, за розпорядженням
Рівненського міського голови від
23.01.2007р. за № 82-р, вона отримала
документи про право власності на
будинок , яке зареєструвала. Згідно з п.
36 договору оренди, укладеному між
сторонами, окрім встановлених у ньому
підстав, договір припиняється в інших
випадках, передбачених законом.
Пунктом 38 визначено, що умовами
розірвання договору в односторонньому
порядку є підстави, передбачені
законодавством України ( а.с. 6).

Вказувала, що оскільки 19.07.2014 р. за
договором дарування, власником
вказаного нерухомого майна є її син -
ОСОБА_2, у неї відсутні підстави для
продовження оренди вказаної земельної
ділянки і договір підлягає припиненню.
Однак на її звернення з цього приводу,
відповідачем не прийнято відповідного
рішення. У зв»язку з наведеним, просила
суд ухвалити рішення, яким припинити
вказаний договір шляхом його
розірвання ( а.с. 31-32).

Ухвалою Рівненського міського суду від
09.10.2014 р. задоволено заяву Рівненської
міської ради про залишення позову до
ОСОБА_1 без розгляду ( а.с. 37,40).

Статтею 31 Закону України "Про оренду
землі" визначено підстави для
припинення договору оренди землі,
однією з яких є набуття права власності
на житловий будинок, будівлю або
споруду, що розташовані на орендованій
іншою особою земельній ділянці. На
вимогу однієї із сторін договір оренди
може бути достроково розірваний за
рішенням суду в порядку, встановленому
законом.

Згідно з ч. 1 ст. 32 вказаного Закону, на
вимогу однієї із сторін договір оренди
землі може бути достроково розірваний
за рішенням суду в разі невиконання
сторонами обов'язків, передбачених
статтями 24 і 25 цього Закону та умовами
договору, в разі випадкового знищення
чи пошкодження об'єкта оренди, яке
істотно перешкоджає передбаченому
договором використанню земельної
ділянки, а також на підставах,
визначених Земельним кодексом України
та іншими законами України. Зазначені
положення містяться і у ст. 651 ЦК
України.

Відповідно до ч.1 ст. 93 ЗК України та
статті 1 Закону України "Про оренду
землі", право оренди земельної ділянки
- це засноване на договорі строкове
платне володіння і користування
земельною ділянкою, необхідною
орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з пунктами "а", "е" ч.1 ст. 141 ЗК
України, однією з підстав припинення
права користування земельною ділянкою
є добровільна відмова від права
користування земельною ділянкою, а
також набуття іншою особою права
власності на жилий будинок, будівлю або
споруду, які розташовані на земельній
ділянці.

Частиною 3 ст. 7 Закону України «Про
оренду землі» встановлено, що
договором, який передбачає набуття
права власності на житловий будинок,
будівлю або споруду, припиняється
договір оренди земельної ділянки в
частині оренди попереднім орендарем
земельної ділянки, на якій
розташований такий житловий будинок,
будівля або споруда.

Частиною першої статті 377 ЦК України
також передбачено, що до особи, яка
набула право власності на житловий
будинок (крім багатоквартирного),
будівлю або споруду, переходить право
власності, право користування на
земельну ділянку, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення в обсязі та на умовах,
встановлених для попереднього
землевласника (землекористувача).

Зазначені висновки містяться у
постановах ВСУ від 06.06.2011 року № 3- 53гс11
та 19.06.2012 року № 3- 30гс12, згідно з якими у
разі переходу права власності на об'єкт
нерухомого майна до набувача цього
майна переходять ті права на
відповідну земельну ділянку, які
належали відчужувачу нерухомості -
права власності або права
користування.

Отже, виходячи із вищенаведених норм
законодавства, умов договору оренди, а
також у зв'язку з тим, що фактичне
користування земельною ділянкою та
зведеною на ній будівлею здійснює її
новий власник - син позивачки ОСОБА_2, і
остання добровільно відмовилася від
права користування зазначеною
земельною ділянкою, місцевий суд
дійшов обґрунтованого висновку про
наявність правових підстав для
задоволення позову і дострокове
розірвання договору оренди на вимогу
однієї із сторін договору.

Доводи апеляційної скарги про те, що
питання щодо припинення права на
оренду землі повинно вирішуватися
виключно міською радою, не
спростовують вищенаведених обставин
та не є підставою для скасування
оскаржуваного рішення.

У зв»язку з наведеним місцевий суд
обґрунтовано задовольнив позов ОСОБА_1
до Рівненської міської ради про
припинення договору оренди шляхом його
розірвання.

Оскільки рішення суду першої
інстанції ухвалене з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права,
а доводи апеляційної скарги, висновків
наведених у ньому не спростовують,
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Рівненської
міської ради - відхилити.

Рішення Рівненського міського
суду від 09 жовтня 2014 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею чинності.

Головуючий

Судді: