Київський районний суд м. Харкова у
судді Чередник В.Є.,
при секретарі Кривенко Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, третя
особа Управління служб у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради про
усунення перешкод у здійсненні права
власності, визнання осіб такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням та зняття з реєстрації. -
У серпні 2014 року позивач звернувся до
суду із вищезазначеним позовом, який
уточнив в ході судового розгляду та
просив усунути перешкоди у здійсненні
ним права власності на будинок АДРЕСА_1
шляхом визнання відповідачів такими,
зо втратили право користування спірним
житловим приміщенням та зняття їх з
реєстрації за вказаною адресою.
В судове засідання позивач подав
письмову заяву про розгляд справи за
його відсутності, позовні вимоги
підтримав, проти заочного розгляду
справи не заперечував.
Відповідачі в судове засідання не
з'явились, про час та місце судового
розгляду повідомлялись, причин неявки
не повідомили, заяв про розгляд справи
за їх відсутності до суду не надходило.
Представник третьої особи в судове
засідання не з'явилась, про день та час
розгляду справи повідомлена належним
чином, подала до суду письмові
пояснення, в яких проти позову не
Суд вважає можливим провести заочний
розгляд справи на підставі наявних у
справі доказів, враховуючи, що позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи, що відповідає положенням ст..224
Судом установлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого приватним нотаріусом
ХМНО ОСОБА_5 08.12.1999р.,позивач придбав у
ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1. Цей
договір був зареєстрований 09.12 1999р. у КП
ХМБТІ за №272.
На момент придбання позивачем будинку
за адресою: АДРЕСА_1, окрім власника
ОСОБА_2, в ньому була зареєстрована його
дочка ОСОБА_3 та з 2006 року - неповнолітня
Згідно п. 8 Договору купівлі-продажу від
09.12.1999р. продавець зобов'язався знятися
з реєстрації за вказаною адресою та
звільнити житловий будинок до 10.01.2000 р.,
однак зобов'язання щодо зняття з
реєстрації особисто продавця та членів
його сім*ї виконані не були.
Стаття 391 ЦК України гарантує захист
права власності від порушень, не
пов'язаних із позбавленням володіння.
Стаття 526 ЦК України передбачає
необхідність виконання зобов'язання
відповідно умов договору.
Стаття 150 ЖК України говорить про те, що
громадяни, які мають у приватній
власності будинок, користуються ним
для особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд.
Стаття 107 ЖК України, яка регулює східні
правовідносини, передбачає, що у
випадку вибуття наймача і членів його
сім'ї на інше місце помешкання, вони
втрачають право користування житловим
приміщенням з дня вибуття.
Відповідно до ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном. Відповідно до ст. 16 ЦК
України, кожна особа має право
звернутись до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Способом захисту
цивільного права та інтересу може бути
припинення дії, яка порушує право.
Таким чином, суд приходить до
висновку, що позивач, який є власником
будинку, не може в повній мірі
реалізувати своє право власності,
користуватися та розпоряджатися ним,
тому що в ньому до цього часу
зареєстровані відповідачі, які з
2000року у спірному домоволодінні не
проживають, їх речей в будинку немає.
Згідно відповіді на запит,
адміністрація комунального закладу
охорони здоров'я «Харківська міська
дитяча поліклініка №23» повідомила, що
ОСОБА_4, 2006 р.н. за адресою АДРЕСА_1 не
проживала, за медичною допомогою не
Суд вважає за можливе усунути
перешкоди в користуванні позивачем
належною йому власністю, визнати
відповідачів таким, що втратили право
користування житловим будинком.
Разом з тим, рішення суду про
позбавлення права користування
житловим приміщенням є підставою для
зняття з реєстрації такої особи
компетентним органом - відповідно до
вимог ст.7 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні».
Так, відповідно до ч.1 ст.7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» зняття з реєстрації
місця проживання особи здійснюється
протягом семі днів на підставі у тому
числі, остаточного рішення суду про
позбавлення права користування
житловим приміщенням.
Тобто, рішення суду про визнання
відповідачів такими, що втратили право
користування житловим приміщенням, є
підставою для зняття їх з реєстрації за
спірною адресою відповідним
територіальним органом ДМС України в
Харківській області.
Згідност.88 ЦПК України з
відповідачів на користь позивача
підлягають стягненню понесені ним та
документально підтверджені судові
На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10,11, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК
України ст.391 ЦК України, ст..ст.107, 150 ЖК
України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
Усунути перешкоди у здійсненні права
власності ОСОБА_1 на будинокАДРЕСА_1,
визнавши ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та неповнолітню ОСОБА_4, 2006
року народження, такими, що втратили
право користування житловим будинком
В решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 судовий
збір в розмірі по 121, 80 грн. з кожного.
Рішення може бути оскаржено шляхом
подачі протягом 10 днів з дня
проголошення рішення до Київського
районного суду м. Харкова апеляційної
скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя -