№ 207/4952/14-ц
№ 2/207/2043/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року Баглійський
районний суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді
Погребняк Т.Ю.

при секретарі
Плохій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпродзержинську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2014 року ОСОБА_1
звернулась в Баглійський районний суд
м. Дніпродзержинська з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування пред'явлених
позовних вимог позивачка зазначила, що
з відповідачем вона перебуває у шлюбі з
01 лютого 2002 року; шлюб зареєстрований
відділом реєстрації актів
громадянського стану Дніпровського
районного управління юстиції м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області за актовим записом № 22. Від
даного шлюбу дітей не мають. Шлюбні
відносини між подружжям фактично
припинилися з 2006 року і на теперішній
час вони проживають окремо. ОСОБА_1
вважає, що подружні стосунки припинені
остаточно і відновлені бути не можуть,
тому просить шлюб розірвати. Спору про
розподіл майна сторони не мають.

В наданій до суду письмовій
заяві позивачка ОСОБА_1 зазначила, що
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, просить їх задовольнити і
розглянути справу без її участі, також
зазначила, що не наполягає на стягненні
судових витрат з відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду
письмові заперечення, в яких просить
суд розглянути справу без його участі,
зазначив, що позовні вимоги визнає та
не заперечує проти розірвання шлюбу,
оскільки позивачка має іншу сім`ю.

Суд, взявши до уваги позицію
позивачки та відповідача, дослідивши
письмові докази у справі, вважає, що
позовні вимоги про розірвання шлюбу
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено в судовому
засіданні, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
зареєстрований 01 лютого 2002 року
відділом реєстрації актів
громадянського стану Дніпровського
районного управління юстиції м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області за актовим записом № 22 (л.с. 7).
Від даного шлюбу дітей не мають. Як
зазначила позивачка і проти чого не
заперечував відповідач, шлюбні
відносини між подружжям фактично
припинилися з 2006 року і на теперішній
час вони проживають окремо. ОСОБА_1
вважає, що поновлення з відповідачем
подружніх стосунків неможливе,
наполягає на розірванні шлюбу. Спору
про розподіл майна сторони не мають.

З письмової заяви відповідача
(л.с. 14) вбачається, що він не заперечує
проти розірвання шлюбу.

Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного
кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладене, суд
вважає, що розірвання шлюбу буде
відповідати як інтересам позивачки так
і відповідача, тому позов необхідно
задовольнити.

Виходячи з викладеного, керуючись
ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,
ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 01 лютого 2002 року
відділом реєстрації актів
громадянського стану Дніпровського
районного управління юстиції м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області за актовим записом № 22 -
розірвати.

Залишити без змін прізвище
ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана апеляційному суду
Дніпропетровської області через
Баглійський районний суд м.
Дніпродзержинська протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий у справі
Погребняк Т.Ю.