Справа № 490/1582/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

резолютивна частина

28жовтня 2014 року
м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді -
Подзігун Г.В.

при секретарі -
Голубашенко Т.О.

за участю представника позивача -
ОСОБА_1

відповідачки -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про звільнення від
заборгованості по аліментам.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_3 від заборгованості по
аліментам за період з 21.06.2011 року по
01.08.2012 року в розмірі 9310 грн.

Рішення може бути оскаржене через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ
Г.В. ПОДЗІГУН

справа №490/1582/14-ц

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року
м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді -
Подзігун Г.В.

при секретарі -
Голубашенко Т.О.

за участю представника позивача -
ОСОБА_1

відповідачки -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про звільнення від
заборгованості по аліментам,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_2 про звільнення від
заборгованості по аліментам в сумі 19810
грн., які були стягнуті з нього рішенням
Центрального районного суду
м.Миколаєва на користь ОСОБА_2 на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 700 грн. на місяць,
до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивача в судовому
засіданні вимоги позову підтримав та
просив про їх задоволення, посилаючись
на виникнення заборгованості у зв'язку
з непред'явленням стягувачем без
поважних причин виконавчих листів до
виконання протягом двох років,
оскільки виконавчий лист був наданий
відповідачем до виконавчої сліжби лише
08.11.2013 року.

Відповідачка в судовому засіданні
вимоги позову не визнала. При цьому
підтвердила, що дійсно виконавчий лист
був пред'явлений до виконання лише в
листопаді 2013 року, оскільки вона
вважала, що після прийняття судом
рішення, стягнення аліментів
провадиться автоматично.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, вивчивши доводи позову,
дослідивши письмові докази, судом
встановлено наступне.

Як вбачається із матеріалів справи,
16.07.2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було
укладено шлюб, від якого сторони мають
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Центрального районного суду
м.Миколаєва від 30.09.2013 року шлюб між
сторонами було розірвано.

Рішенням Центрального районного суду
м.Миколаєва від 18.10.2011 року з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, були стягнуті аліменти в
розмірі 700 грн. на місяць, починаючи з
21.06.2011 року і до досягнення сином
повноліття.

На виконання вищевказаного рішення
Центральним районним судом м.Миколаєва
26.09.2013 року було видано виконавчий лист
№2-3887/11.

До виконавчої служби виконавчий лист
був поданий 08.11.2013 року та в той же день
постановою державного виконавця
Центрального ВДВС ММУЮ було відкрито
виконавче провадження на примусове
виконання вищевказаного виконавчого
листа.

Згідно розрахунку заборгованості по
аліментам за виконавчим листом №2-3887/11
від 26.09.2013 року розмір заборгованості
по сплаті аліментів ОСОБА_3 станом на
01.11.2013 року складає 19810 грн.

Як пояснив в судовому засіданні
представник позивача, позивач протягом
усього часу з народження дитини
добровільно утримував дитину,
забезпечував її всім необхідним,
дитина періодично проживала у батька,
за такого відповідачка не подавала
виконавчий лист до виконання. Після
звернення до виконавчої служби 08.11.2013
року було відкрито виконавче
провадження та нарахована
заборгованість в розмірі 19810 грн., від
сплати якої позивач повинен бути
звільнений.

Відповідно до частин 3,4 ст. 74
Закону України «Про виконавче
провадження» розмір заборгованості із
сплати аліментів визначається
державним виконавцем за місцем
виконання рішення у порядку,
встановленому Сімейним кодексом
України та у разі визначення суми
заборгованості у частці від заробітку
(доходу) розмір аліментів не може бути
менше встановленого Сімейним кодексом
України, а також державний виконавець
обчислює розмір заборгованості із
сплати аліментів, складає відповідний
розрахунок та повідомляє про нього
стягувачу і боржнику.

Відповідно до ст. 197 Сімейного кодексу
України з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів суд
може відстрочити або розстрочити
сплату заборгованості за аліментами.
За позовом платника аліментів суд може
повністю або частково звільнити його
від сплати заборгованості за
аліментами, якщо вона виникла у зв'язку
з його тяжкою хворобою або іншою
обставиною, що має істотне значення.
Суд може звільнити платника аліментів
від сплати заборгованості, якщо буде
встановлено, що вона виникла внаслідок
непред'явлення без поважної причини
виконавчого листа до виконання особою,
на користь якої присуджено аліменти.

Тобто частина друга даної статті
передбачає повне або часткове
звільнення від сплати заборгованості
за аліментами у разі якщо
заборгованість виникла внаслідок
непред'явлення без поважної причини
виконавчого листа до виконання особою,
на користь якої присуджено аліменти.

В ході розгляду справи жодного
належного доказу на підтвердження
поважності причин непред'явлення
виконавчого листа до виконаня в період
з 18.10.2011 року по 08.11.2013 року
відповідачкою суду не надано.

На підставі вищевикладеного,
враховуючі обставини даної справи, суд
приходить до висновку, що вимоги позову
є обґрунтованими та підлягають
частковому задоволенню.

Тому слід частково звільнити ОСОБА_3
від заборгованості по аліментам за
період з 21.06.2011 року по 01.08.2012 року в
розмірі 9310 грн.

В силу ст. 88 ЦПК України судовий збір
сплачений при подачі позову.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_3 від заборгованості по
аліментам за період з 21.06.2011 року по
01.08.2012 року в розмірі 9310 грн.

Рішення може бути оскаржене через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ
Г.В. ПОДЗІГУН