Справа № 579/1666/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 року
Кролевецький районний суд Сумської
області

у складі:
головуючого - судді - Ольховик
А.І.,

за участі:
секретаря

судового
засідання - ОСОБА_1,

та осіб, які
беруть участь у справі

заявника
- ОСОБА_2,

державного
виконавця відділу ДВС

Кролевецького
районного

управління
юстиції - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кролевці
справу за скаргою ОСОБА_2 на дії
державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на
постанову державного виконавця
відділу ДВС Кролевецького районного
управління юстиції ОСОБА_3 про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження ВП №12370405 від 21
жовтня 2014 року, мотивуючи свої вимоги
наступним чином.

Державним виконавцем відділу ДВС
Кролевецького районного управління
юстиції ОСОБА_3 на виконання
виконавчого листа № 2-94 про стягнення
аліментів на утримання сина ОСОБА_4 в
сумі 500,00 грн. щомісячно (боржник
-ОСОБА_2, стягував - ОСОБА_5С.), виданого
06.03.2009 Кролевецьким районним судом
Сумської області, 21 жовтня 2014 винесено
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження. якою накладено арешт на
автомобіль Ореl Каdet 1.3.1987 р.в., державний
номер НОМЕР_1, автомобіль марки Volkswagen LТ
28.1998 р.в, державний номер НОМЕР_2,
мотоцикл марки ММВЗ ОСОБА_5 311211, 1993 р.в.,
державний номер НОМЕР_3, що належить
заявнику.

Також у державного виконавця
Андрухової І.В. у провадженні
знаходиться виконавчий лист №2-87 від
24.09.2010 про стягнення боргу з ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_7. (він виступав у справі
ОСОБА_7 проти ОСОБА_6 третьою особою) в
сумі 79763,85 грн.

Статтею 74 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
у разі наявності заборгованості зі
сплати аліментів понад три місяці
стягнення може бути звернене на майно
боржника. Розмір заборгованості зі
сплати аліментів визначається
державним виконавцем за місцем
виконання рішення у порядку,
встановленому Сімейним кодексом
України. Згідно ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець має право накладати арешт
на майно боржника у межах суми
звернення стягнення.

Державний виконавець Андрухова І.В. у
своїй постанові від 21 жовтня 2014 року не
вказує, на якій підставі вона
встановила суму його заборгованості за
аліментами у розмірі 30000 грн. Вважає дії
державного виконавця Андрухової І.В.
неправомірними з огляду на те, що
винесена постанова про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження у межах суми звернення
стягнення 30000 грн. нічим не
обґрунтована. Перевірка виконання
боржником рішення суду від 06.03.2009, не
проводилися, що є порушенням ЗУ «Про
виконавче провадження».

Виникнення заборгованості по
виконавчому листу № 2-94 від 06.03.2009
передували обставини, а саме:

Починаючи з лютого 2014 р. він налагодив
стосунки з його колишньою дружиною -
стягувачем ОСОБА_5, з лютого по жовтень
2014 р. вони спілкувалися майже щодня. Він
брав до себе сина ОСОБА_4, відвідував їх
за місцем проживання ОСОБА_5, регулярно
давав грошові кошти, постійно купував
продукти і одяг для сина. Влітку 2014 року
він купив сину велосипед, що
підтверджується копією товарного чека
від

20.06.2014 р., також встановив Інтернет за
свій рахунок в помешканні

ОСОБА_5 Оскільки вони відновили
стосунки, заявник не відслідковував,
коли і скільки витрачав коштів на
потреби ОСОБА_5 і сина ОСОБА_4. До того ж
він витрачав також кошти і на молодшого
сина ОСОБА_5- ОСОБА_1, оскільки вважав, що
незабаром вони будуть жити як одна
сім'я, на що дуже сподівався і син
ОСОБА_4.

Стягувач ОСОБА_5 неодноразово обіцяла
йому написати заяву державному
виконавцю про те, що вона отримує гроші
готівкою, але він не перевіряв цього.

ОСОБА_5 намагалася розлучитися зі своїм
другим чоловіком, про що подавала
позови до суду у серпні-вересні 2014 року.

Вважає незаконними та безпідставними
вимоги ОСОБА_5 до нього в частині сплати
аліментів, оскільки з зими і до осені 2014
року у нього з стягувачем були
практично сімейні відносини.

Його сину ОСОБА_5 ОСОБА_4 постійно
допомагає фінансово його мати - ОСОБА_8

Щодо виконавчого листа 2-87 від 24.09.2010 про
стягнення боргу з ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_7 в сумі 79763,85 грн., то до
сьогоднішнього дня ОСОБА_3 так і не
забезпечила провадження виконавчих
дій по виконанню цього листа належним
чином - борг ОСОБА_6 й досі не повернуто.
Хоча 22 червня 2011 року, під час
останнього листування з державним
виконавцем, довірена особа ОСОБА_7 -
його дружина ОСОБА_9 надсилала листа на
ім'я ОСОБА_3, де зазначала, що вона дає
згоду внести на відповідний рахунок
органу державної виконавчої служби 200
грн. (1/3 від загальної суми) для покриття
частини необхідних витрат на
проведення оціночних робіт, і що вона
просить виконавця надати інформацію
про хід виконавчого провадження та
вжиті з моменту його відкриття заходи,
і що відповідь на запит вона просить
надіслати за вказаною у листі адресою.
З тих пір ніякого руху по вказаному
виконавчому провадженню не
спостерігається.

Таким чином, на його думку, виконавець
ОСОБА_3 не виконує своїх обов'язків, а
тому він просить визнати рішення
державного виконавця Андрухової І.В.
неправомірними.

В судовому засіданні заявник підтримав
скаргу та просить суд її задовольнити.

Державний виконавець Андрухова І.В. в
судовому засіданні зі скаргою не
погодилась та пояснила, що вона діяла
відповідно до вимог Закону України
«Про виконавче провадження» і винесла
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
для забезпечення реального виконання
рішення суду, оскільки у ОСОБА_2 мається
заборгованість по аліментним платежам
в розмірі станом на 1 січня 2014 року в
розмірі 23041 грн., яка до цього часу не
погашена.

Вислухавши пояснення заявника,
державного виконавця Андрухової І.В.,
дослідивши письмові докази, оглянувши
у судовому засіданні виконавче
провадження №12370405, суд вважає, що
скарга задоволенню не підлягає .

Судом встановлено, що в провадженні
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Кролевецького районного управління
юстиції ОСОБА_3 перебуває виконавче
провадження про стягнення з ОСОБА_2
аліментів на користь ОСОБА_5 на
утримання сина ОСОБА_4, у твердій
грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісяця
до досягнення дитиною повноліття,
починаючи з 06.03.2009 року.

Провадження відкрито на підставі
виконавчого листа №2-94/09, виданого 6
березня 2009 року Кролевецьким районним
судом Сумської області.

Станом на 1 січня 2014 року
заборгованість по даному виконавчому
листу становить 23041 грн., яка боржником
на день винесення постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
його відчуження не погашена.

21 жовтня 2014 року державний виконавець
Андрухова І.В. винесла постанову серії
ВП №12370405 про арешт майна боржника:
автомобіль марки Ореl Каdet 1.3, державний
номер НОМЕР_1, автомобіль марки Volkswagen LТ
28, державний номер НОМЕР_2, мотоцикл
марки ММВЗ ОСОБА_5 311211, державний номер
НОМЕР_3 та оголошення заборони на його
відчуження. За даними УДАІ ГУМВС
України в Сумській області накладено
обмеження на проведення реєстраційних
операцій щодо автомобіля Ореl Каdet 1.3,
державний номер НОМЕР_1 та мотоцикла
марки ММВЗ ОСОБА_5 31121, державний номер
НОМЕР_3, що належить ОСОБА_2 Накладення
арешту на автомобіль марки Volkswagen LТ 28,
державний номер НОМЕР_2 виявилось
неможливим, оскільки зазначений
транспортний засіб був
перереєстрований на іншу особу.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про
виконавче провадження», рішення про
стягнення аліментів підлягають
негайному виконанню.

Згідно ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, у спосіб та в
порядку, встановленому виконавчим
документом і цим законом.

За правилами ч. 2 ст.74 цього Закону у
разі наявності заборгованості із
сплати аліментів понад три місяці
стягнення може бути звернено на майно
боржника.

Арешт майна боржника застосовується
для забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом, зокрема: винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження;
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту (ст. 57
Закону).

Із досліджених судом матеріалів
виконавчого провадження встановлено,
що починаючи з 2009 року по листопад 2014
року боржником ОСОБА_2 загалом не
сплачені аліменти більш ніж за три
місяці і загальний борг на 1 січня 2014
року становить 23041 грн., тобто у
державного виконавця Андрухової І.В.
були наявні всі підстави для
накладення арешту на майно боржника.

Таким чином, постанова державного
виконавця про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
була винесена державним виконавцем
відповідно до вимог ст.57 Закону України
«Про виконавче провадження»,
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, в межах повноважень
державного виконавця і права та
свободи боржника ОСОБА_2 при цьому
порушено не було, оскільки після
погашення заборгованості по аліментам
державний виконавець вправі скасувати
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження.

За таких обставин суд вважає скаргу
ОСОБА_2 щодо визнання рішення
державного виконавця Андрухової І.В.
неправомірним необґрунтованою та
такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідено до ст. 383 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутись до суду з скаргою,
якщо вважають, що рішенням , дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення , ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Із скарги ОСОБА_10 і його пояснень в суді
вбачається, що він не є стороною
виконавчого провадження за виконавчим
листом 2-87/10 про стягнення боргу з
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 в сумі 79763,85
грн., а тому не є особою, яка може
звернутись до суду з скаргою на дії
державного виконавця по зазначеному
виконавчому провадженні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1, 2, 11, 57, 74 Закону України "Про
виконавче провадження", ст. ст. 383-389 ЦПК
України,-

У Х В А Л И В:

Заявнику ОСОБА_2 у задоволенні скарги
на дії державного виконавця
Андрухової Інни Володимирівни
відмовити .

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Сумської області через
Кролевецький районний суд протягом 5
днів з дня її проголошення шляхом
подачі апеляційної скарги.

Суддя:ОСОБА_11