Справа № 360/1546/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2014 року
Бородянський
районний суд

Київської області в складі : головуючої
- судді Міланіч А.М.

при секретарі
- Хоменко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Бородянка
справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей, та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ
спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з
вказаним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що вони з відповідачем
перебувають в зареєстрованому шлюбі з 1
жовтня 2006 року і від даного шлюбу мають
двох неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з нею
/позивачкою/ та перебувають на її
утриманні. Сімейне життя з
відповідачем не склалося, в сім'ї
постійно виникають сварки та бійки, з
червня 2013 року вони проживають окремо,
не підтримують сімейно-шлюбних
відносин та не ведуть спільного
господарства.

Тому просила шлюб з відповідачем
розірвати, стягнути з нього на свою
користь аліменти на утримання дітей в
розмірі по 1/4 частині від усіх видів
його /відповідача/ доходів, але не менше
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку на кожну
дитину, щомісячно, починаючи від дня
звернення з даним позовом до суду і до
досягнення дітьми повноліття.

Відповідач подав до суду
зустрічний позов та просив поділити
спільне з позивачкою майно подружжя,
виділивши йому автомобіль ВАЗ 21114, 2007
року випуску, державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, вартістю 40 000 грн.,
відповідачці - автомобіль «Форд
Гранада», 1979 року випуску, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, вартістю 15
000 грн., пральну машину, холодильник,
телевізор, бойлер, ванну, всього майна
на загальну суму 24 100 грн.

В судовому засіданні позивачка та
її представник ОСОБА_5 позов підтримали
і викладене підтвердили, зустрічний
позов не визнали, але не заперечували,
що спірні автомобілі, бойлер та ванна є
спільним майном подружжя, проте,
автомобіль ВАЗ і бойлер просили
виділити позивачці, відступивши від
рівності часток з врахуванням того, що
на її утриманні знаходяться
неповнолітні діти сторін. Автомобіль
Форд та ванну вважали за необхідне
виділити відповідачу. З оцінкою майна,
визначеною відповідачем в зустрічній
позовній заяві погодились. Щодо поділу
іншого вказаного відповідачем майна
заперечували, посилаючись на його
відсутність.

Відповідач в судовому засіданні
позов ОСОБА_1 визнав частково, на
розірвання шлюбу погодився, аліменти
просив стягувати в розмірі ? частини
його доходу на двох дітей, оскільки має
на утриманні ще одну неповнолітню
дитину від іншого шлюбу. Зустрічний
позов підтримав, викладене в ньому
підтвердив, просив виділити йому
автомобіль ВАЗ, без стягнення з нього
компенсації, так як він сплачує кредит,
за рахунок якого було придбано цей
автомобіль. Пояснив, що на даний час
автомобілем ВАЗ користується
позивачка, яка має водійське
посвідчення, а автомобілем Форд, який
зареєстрований за ним (відповідачем) -
її батько, якому він надав цей
автомобіль в користування.

Вислухавши пояснення позивачки, її
представника, відповідача, дослідивши
письмові докази по справі, суд вважає,
що позов ОСОБА_1 та зустрічний позов
ОСОБА_2 підлягають частковому
задоволенню.

Судом встановлено, що сторони з 1
жовтня 2006 року перебувають в
зареєстрованому шлюбі і від даного
шлюбу мають двох неповнолітніх дітей -
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають
разом з нею /позивачкою/ та перебувають
на її утриманні, що підтверджується
матеріалами справи /а.с.4-6,72/ та
визнається сторонами.

Як вбачається з пояснень сторін,
сімейне життя у них не склалося, з
червня 2013 року вони проживають окремо,
не підтримують сімейно-шлюбних
відносин та не ведуть спільного
господарства.

За таких обставин суд вважає, що
сім'я сторін фактично розпалася і шлюб
між ними існує лише формально, подальше
спільне проживання та збереження сім'ї
суперечить інтересам позивачки, а тому
даний шлюб необхідно розірвати.

Відповідно до ст.180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України
при визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Як вбачається з матеріалів справи та що
визнається сторонами, на утриманні
позивача знаходиться ще одна дитина,
син від іншого шлюбу Дмитро,
ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.31/.

Враховуючи вищевикладене, оскільки
відповідач має постійне місце роботи
та ухиляється від утримання дітей, а
також приймаючи до уваги, що у нього на
утриманні є ще одна неповнолітня
дитина, суд вважає за необхідне,
частково задовольняючи позовні вимоги,
стягнути з нього на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання неповнолітніх
дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3
частини з усіх видів його заробітку
(доходу), але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку на кожну дитину,
щомісячно, починаючи з 22 липня 2014 року і
до досягнення дітьми повноліття.

Так як підстав для стягнення з
відповідача аліментів у більшому
розмірі не вбачається, то в іншій
частині позову ОСОБА_1 необхідно
відмовити.

Як вбачається з матеріалів справи
/а.с.60,73/ та що визнається сторонами, за
час перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у
шлюбі, за спільні кошти, ними було
набуто автомобіль «Форд Гранада», 1979
року випуску, державний реєстраційний
номер НОМЕР_2, вартістю 15 000 грн.,
автомобіль ВАЗ 21114, 2007 року випуску,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
вартістю 40 000 грн., бойлер «Горенія»,
вартістю 1000 грн., та ванну акрилову,
вартістю 1600 грн., а всього майна на
загальну суму 57 600 грн.

Відповідно до ст.60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності.

Так як вказане майно придбане
сторонами за час шлюбу, то дане майно
належить їм на праві спільної сумісної
власності.

При цьому суд не вважає за можливе
включити до складу спільного сумісного
майна подружжя сторін інше майно, яке
зазначає відповідач, зокрема, пральну
машину, холодильник та телевізор,
оскільки жодних доказів придбання
такого майна суду не надано, а
позивачка наявність його заперечує.

Відповідно до ч.1 та 3 ст.70 СК України
у разі поділу майна, що є об»єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором. При вирішенні спору про
поділ майна суд може відступити від
засади рівності часток подружжя за
обставин, що мають істотне значення,
зокрема якщо один із них не дбав про
матеріальне забезпечення сім'ї,
приховав, знищив чи пошкодив спільне
майно, витрачав його на шкоду інтересам
сім'ї. За рішенням суду частка майна
дружини, чоловіка може бути збільшена,
якщо з нею, ним проживають діти, а також
непрацездатні повнолітні син, дочка, за
умови, що розмір аліментів, які вони
одержують, недостатній для
забезпечення їхнього фізичного,
духовного розвитку та лікування.

В обгрунтування своїх вимог щодо
збільшення його частки ОСОБА_2
посилається на те, що ним сплачувався
кредит, за рахунок якого було придбано
автомобіль ВАЗ.

Однак, дані обставини не знайшли
свого підтвердження в судовому
засіданні та суперечать зібраним по
справі доказам, зокрема, копіям
квитанцій, згідно яких платежі по
погашенню кредиту за період з січня по
серпень 2013 року вносились і позивачкою
(а.с.67-71).

Також суд не вбачає підстав для
збільшення частки і позивачки ОСОБА_1,
оскільки та обставина, що з нею
проживають неповнолітні діти сама по
собі не надає такого права, так як на їх
утримання судом стягнуті з відповідача
аліменти і доказів того, що розмір
даних аліменти недостатній для
забезпечення їхнього фізичного,
духовного розвитку та лікування, суду
не надано.

За таких обставин, враховуючи
вищевикладене, суд вважає, що ідеальні
частки сторін є рівними і становлять по
? частині спільно нажитого майна та у
грошовому вигляді, враховуючи згоду
сторін на таку оцінку майна, складають
по 28 800 грн. кожного.

Оскільки автомобіль ВАЗ 21114, 2007
року випуску, державний реєстраційний
номер НОМЕР_1 вартістю 40 000 грн.
зареєстрований за ОСОБА_1, перебуває в
її користуванні та використовується
для потреб як позивачки, так і
неповнолітніх дітей сторін, то суд
визнає за необхідне даний автомобіль
виділити саме позивачці, враховуючи
також її згоду на це. Також суд вважає
за необхідне з тих же причин фактичного
користування та згоди на це обох
сторін, виділити ОСОБА_1 також і бойлер
«Горенія» вартістю 1000 грн., а всього
виділити майна на суму 41 000 грн. ( 40 000
грн. + 1000 грн.).

Відповідачу суд вважає за
необхідне виділити із спільного майна
сторін автомобіль «Форд Гранада», 1979
року випуску, державний реєстраційний
номер НОМЕР_2, вартістю 15 000 грн., який за
ним і зареєстрований, та ванну
акрилову, вартістю 1600 грн., а всього
майна на суму 16 600 грн.

Так як ОСОБА_1 виділяється майна на 12 200
грн. більше її ідеальної долі, то суд
визнає за необхідне стягнути з неї на
користь позивача вказану сумі як
компенсацію різниці в частках.

Відповідно до ст..88 ЦПК України з
відповідача на користь позивачки
необхідно стягнути на відшкодування
витрат по сплаті судового збору 243,60
грн., а також в дохід держави - судовий
збір в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.10,11,209,212-215,218 ЦПК
України, ст. 60,70,105,110,112,180,181,182 СК України,
суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2,
зареєстрований 1 жовтня 2006 виконкомом
Пісківської селищної ради
Бородянського району Київської
області (актовий запис № 37), розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженця с.Світильне Броварського
району Київської області, мешканця
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання неповнолітніх дітей: сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини з усіх
видів його заробітку (доходу), але не
менше ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
на кожну дитину, щомісячно, починаючи з
22 липня 2014 року і до досягнення дітьми
повноліття.

В іншій частині в позові відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про поділ спільного майна подружжя
задовольнити частково.

Поділити спільне майно подружжя
ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Виділити ОСОБА_2 із спільного майна
подружжя автомобіль «Форд Гранада», 1979
року випуску, державний реєстраційний
номер НОМЕР_2, вартістю 15 000 (п'ятнадцять
тисяч) гривень та ванну акрилову,
вартістю 1600 (одна тисяча шістсот)
гривень, а всього майна на суму 16 600
(шістнадцять тисяч шістсот) гривень.

Виділити ОСОБА_1 із спільного майна
подружжя автомобіль ВАЗ 21114, 2007 року
випуску, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, вартістю 40 000 (сорок тисяч)
гривень та бойлер «Горенія», вартістю
1000 (одна тисяча) гривень, а всього майна
на суму 41 000 (сорок одна тисяча) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 як компенсацію різниці в
частках 24 400 (двадцять чотири тисячі
чотириста) гривень.

В іншій частині в позові відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
на відшкодування витрат по сплаті
судового збору 243 (двісті сорок три )
гривні 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід бюджету (, банк отримувача ГУ ДКСУ у
Київській області м. Київ, МФО 821018,
рахунок 0124, код платежу 22030001)
судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок
три) гривні 60 копійок.

Допустити негайне виконання
рішення в частині стягнення аліментів.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Київської області через Бородянський
районний суд Київської області.

Головуючий-суддя А.Міланіч