Провадження №2/521/7516/14
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

26 листопада 2014 року суддя
Малиновського районного суду м. Одеси
Гранін В.Л. розглянувши позовну заяву
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення
факту прийняття спадщини та визнання
права власності в порядку спадкування,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з цим позовом
та просить встановити факт прийняття
спадщини ним та визнати право
власності в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_3, померлої 29.06.2014 року, в м.
Одесі., тому як рішенням Малиновського
райсуду м. Одеси від 22.10.2014 року
встановлено факт приживання заявника з
спадкодавцем однією сім’єю.

Зазначена позовна заява підлягає
залишенню без руху, оскільки подана з
порушенням ст.ст. 119, 120 ЦПК України, а
саме:

- ціна позову не вказана;

- не роз’яснено хто така є відносно
спадкового майна відповідач і чому
вона не була притягнута позивачем до
участі у справі за якою винесено
рішення про встановлення факту
проживання однією сім’єю, а згідно п. 24
Постанови Пленуму Верховного Суду від
30.05.2008 року - відповідачами у такій
справі є спадкоємці, які прийняли
спадщину. При відсутності інших
спадкоємців за заповітом і за законом,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини, а також
відмови від її прийняття відповідачами
є територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини;

- так як зміст позову - це вказівка
позивача на спосіб захисту вже
порушеного права (ст. 16 ЦК України) не
указано якими діями саме відповідач не
визнає, порушує, чи оспорює його права
спадкоємця, саме на спадщину.

Немає у позивача і даних про відмову їм
в реєстрації переходу права власності.
А в п. 6 Постанови №5 Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07 лютого 2014 року «Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав»,
указано, що спадкоємець має право
звернутися із заявою про державну
реєстрацію переходу права власності до
органу, що здійснює державну
реєстрацію прав на нерухоме майно,
після прийняття спадщини в порядку,
передбаченому законом. Якщо право
власності спадкодавця не було
зареєстровано в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно,
правовстановлюючими є документи, що
підтверджують підставу для переходу
права власності в порядку
правонаступництва, а також документи
спадкодавця, що підтверджують
виникнення у нього права власності на
нерухоме майно (стаття 19 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Не роз’яснено в чому саме спір між
позивачем і відповідачем. Так позивач
указує, що він є спадкоємцем і тому
просить визнати право власності в
порядку спадкування. І не роз’яснено,
чому він не отримав у нотаріуса саме
постанову (Інструкція про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України) про відмову видати таке
свідоцтво про право на спадкування
позивачу в якій буде надана мотивована
відмова з посиланням на конкретні
причини такої відмови. А згідно п. 23
Постанови №7 Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику у справах
про спадкування» від 30 травня 2008 року -
свідоцтво про право на спадщину
видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину (яка повинна бути у
вигляді саме постанови) особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження. Про це указано і
в інформаційному листі Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ щодо деяких спірних питань
застосування норм цивільного
процесуального права від 10.07.2012 року. У
матеріалах справи немає відмови
нотаріуса, а є тільки інформаційний
лист про те які документи потрібно
надати.

В позові є посилання на рішення суду
від 22.11.2014 року, однак у справі є рішення
від 22.10.2014 року;

- не роз’яснено позивачем з яких
підстав він вважає, що може бути
визнано право власності в порядку
спадкування до закінчення шести
місячного строку, встановленого для
прийняття спадщини, згідно ст. 1270 ЦК
України, при тому до справи повинні
бути залучені інші спадкоємці, які маю
право подати заяву про прийняття
спадщини у цей строк.

Заявником не роз’яснено чому він
просить визнати право власності на
цілий будинок, а в матеріалах справи є
тільки свідоцтво про право власності
від 1992 року на 1/2 частину житлового
будинку. Не ясно хто є власником іншої
частину будинку і які докази це
підтверджують;

- не зазначені всі докази, які
підтверджують кожну обставину: немає
посилання на докази які підтверджують
наявність спору саме між сторонами.
Також немає даних про відсутність
згоди інших спадкоємців, чи
відсутність спадкоємців, у зв’язку з
чим суд не може вирішити питання про
відкриття провадження у справі (п. 24
Пленуму Верховного Суду України від
30.05.2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування»). При цьому не
указано про необхідність витребування
доказів (з оплатою судового збору) з
урахуванням вимог ст.ст. 131, 133 ЦПК
України, якщо в їх отримані у позивачів
є труднощі (а якщо ні, то не роз’яснено
чому вони не надані в матеріалах
справи), а саме: даних про спадкову
справу в нотаріальній конторі.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна
заява, подана без додержання вимог,
викладених у статтях 119-121 ЦПК України
або не сплачено судовий збір, підлягає
залишенню без руху з наданням строку
для усунення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення факту прийняття спадщини
та визнання права власності в порядку
спадкування - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність
виправити зазначені недоліки позовної
на протязі п’яти днів, з дня отримання
цієї ухвали Роз’яснити, що інакше
позовна заява буде вважатись
неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя