АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 22-ц/793/3111/14
Смілянський міськрайонний суд
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного
провадження

11 грудня 2014 р.
м.
Черкаси

Суддя судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Черкаської
області Бородійчук В. Г., розглянувши
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Смілянського міськрайонного суду
Черкаської області від 06 травня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про витребування майна з чужого
незаконного володіння та за зустрічним
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на рухоме майно за
набувальною давністю, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1 про витребування
майна з чужого незаконного володіння.

До початку розгляду справи по суті,
ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічною
позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання
права власності на рухоме майно за
набувальною давністю.

Рішенням Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 06 травня 2014
року позов ОСОБА_2 задоволено повністю.

Витребувано з незаконного володіння
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 належний
ОСОБА_2 автомобіль марки HYUNDAI ACCENT 2008
року випуску, кузов НОМЕР_2, колір
чорний, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 724
грн. витрат по сплаті судового збору та
1 000 грн. витрат, пов'язаних з оплатою
правової допомоги адвоката.

В зустрічному позові ОСОБА_1
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1
оскаржив вказане рішення в
апеляційному порядку до суду
апеляційної інстанції. Також, 17
листопада 2014 року ОСОБА_1 подав до суду
заяву про поновлення процесуального
строку на оскарження рішення
Смілянського міськрайонного суду
Черкаської області від 06 травня 2014
року, в якій просив поновити пропущений
строк на оскарження, оскільки вважав,
що пропустив його з поважних причин.

Ухвалою судді апеляційного суду
Черкаської області від 26 листопада 2014
року апеляційна скарга ОСОБА_1 на
рішення Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 06 травня 2014
року залишена без руху, оскільки
визнано, що в заяві про поновлення
строку апелянт не надав суду ніяких
обгрунтованих та документально
підтверджених доводів, передбачених
чинним законодавством для поновлення
строку на апеляційне оскарження.
Апелянту надано строк для усунення
недоліків апеляційної скарги, а саме
надання вмотивованої заяви про
поновлення строків апеляційного
оскарження ухвали та було роз'яснено,
що в разі невиконання цієї ухвали в
зазначений термін з підстав ч. 3 ст. 297
ЦПК України буде відмовлено у
відкритті провадження.

Відповідно до повідомлення про
вручення поштового відправлення, копію
ухвали суду про залишення апеляційної
скарги без руху, ОСОБА_1 отримав
особисто 29 листопада 2014 року.

На виконання ухвали суду про залишення
апеляційної скарги без руху, ОСОБА_1 11
грудня 2014 року надав суду нову заяву
про поновлення строку на апеляційне
оскарження рішення суду.

В обгрунтування причин пропуску
строку, ОСОБА_1 у своїй заяві вказав, що
резолютивну частину рішення суду
проголошено 06 травня 2014 року, в якому
його представник ОСОБА_3 була відсутня,
оскільки перебувала в пологовому
будинку, так як 04 травня 2014 року в них
народився син, а повний текст рішення
надано 13 травня 2014 року. Вважає, що
перебування його представника ОСОБА_3 в
пологовому будинку та її стан
післяпологового періоду є поважною
причиною пропуску апелянтом строку на
апеляційне оскарження рішення суду, а
тому строк такого оскарження повинен
бути поновлений.

Вивчивши матеріали заяви про
поновлення строку та враховуючи наявні
матеріали справи, вважаю, що заява
задоволенню не підлягає і ОСОБА_1
повинно бути відмовлено у відкритті
провадження з слідуючих підстав.

З матеріалів справи, а саме журналу
судового засідання (а.с. 95-97) вбачається,
що ОСОБА_1 був присутнім в судовому
засіданні 06 травня 2014 року під час
проголошення рішення суду і йому було
роз'яснено його право на оскарження
даного рішення до суду апеляційної
інстанції шляхом подачі на нього
апеляційної скарги.

В клопотанні про поновлення строку на
апеляційне оскарження від 17 листопада
2014 року (а.с. 124) ОСОБА_1 також не
заперечує факту про те, що він знав про
наявність судового рішення, однак не
оскаржував його, оскільки вважав, що
після вирішення справи сторони дійдуть
згоди щодо виконання рішення суду.

21 липня 2014 року представник ОСОБА_1 -
ОСОБА_3 зверталася до суду з заявою про
перегляд судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами в порядку
статті 364 ЦПК України (а.с. 104-105).

Згідно журналу судового засідання від
02 вересня 2014 року (а.с. 109) ОСОБА_1 02
вересня 2014 року був присутнім в
судовому засіданні під час розгляду
заяви про перегляд рішення в зв'язку з
нововиявленими обставинами, а ОСОБА_3
була присутня 23 вересня 2014 року, що
підтверджується журналом судового
засідання від 23 вересня 2014 року (а.с. 113).
Крім того, 28 жовтня 2014 року під час
останнього судового засідання та
проголошення ухвали і ОСОБА_1, і ОСОБА_3
були разом присутні в судовому
засіданні, що підтверджується журналом
судового засідання від 28 жовтня 2014 року
(а.с. 120-121). Апелянтом не надано суду
доказів, що ним та його представником
подавалися зауваження на журнал
судового засідання, відсутні такі
докази і в матеріалах справи, а отже
апеляційний суд вважає, що відомості
внесені в журнали судових засідань
визнані сторонами достовірними та
правильними.

З огляду на вищевикладені обставини,
суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_3 достовірно
знали про наявність рішення суду, крім
того матеріалами справи підтверджено,
що ОСОБА_1 був присутнім в судовому
засіданні 06 травня 2014 року під час
проголошення вступної та резолютивної
частини рішення і йому було роз'яснено
порядок оскарження такого рішення до
суду апеляційної інстанції. Посилання
на родовий та післяродовий стан його
представника ОСОБА_3 та в зв'язку з цим
неможливість подачі апеляційної
скарги, як на поважність причин
пропуску строку апеляційного
оскарження поважними визнані не можуть
бути, оскільки з вищевстановлених
обставин вбачається, що і апелянт і
його представник брали участь в
судових засідання у вересні та жовтні
2014 року. Крім того ОСОБА_3 21 липня 2014
року надавалася суду заява про
перегляд рішення суду за
нововиявленими обставинами. Дані
обставини є встановленими,
підтвердженими матеріалами справи, а
тому спростовують доводи заяви про
поновлення строку апеляційного
оскарження про неможливість подачі
апеляційної скарги з цих підстав.

Будь-яких інших вмотивованих доводів
поважності строку на апеляційне
оскарження ОСОБА_1 суду не надав.

Тому, враховуючи, що апелянт був
присутнім в судовому засіданні під час
проголошення рішення суду і йому було
роз'яснено його право на оскарження
даного рішення до суду апеляційної
інстанції шляхом подачі на нього
апеляційної скарги, доводи поважності
пропуску строку приведені ним в заявах
від 17 листопада 2014 року та від 11 грудня
2014 року визнані необґрунтованими й
крім того спростовуються наявними
матеріалами справи, вважаю, що ОСОБА_1
повинно бути відмовлено у відкритті
провадження за його апеляційною
скаргою з підстав ч. 3 ст. 297 ЦПК України.

Керуючись ст. 297 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті
апеляційного провадження за його
апеляційною скаргою на рішення
Смілянського міськрайонного суду
Черкаської області від 06 травня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про витребування майна з чужого
незаконного володіння та за зустрічним
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на рухоме майно за
набувальною давністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту
винесення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Суддя:
В. Г.
Бородійчук