Справа № 361/6749/14-ц
Провадження № 2/361/2580/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2014 року

м. Бровари

Броварський міськрайонний суд
Київської області в складі:

головуючого судді
- Пухної О.М.

при
секретарі - Якименко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1,
Відділу державної виконавчої служби
Броварського міськрайонного
управління юстиції у Київській області
про звільнення майна з-під арешту, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2014 року ПАТ «Дельта Банк»
звернулося до суду з позов до ОСОБА_1,
Відділу державної виконавчої служби
Броварського міськрайонного
управління юстиції у Київській області
про звільнення майна з-під арешту, а
саме скасувати арешт нерухомого майна -
двокімнатної квартири АДРЕСА_1,
загальною площею 52,20 кв.м., накладений
на підставі постанови Відділу
державної виконавчої служби
Броварського міськрайонного
управління юстиції у Київській області
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 09
жовтня 2009 року, власником якого є
ОСОБА_1.

В обґрунтування позовних вимог, ПАТ
«Дельта Банк» посилалося на те, що 14
березня 2008 року між Акціонерним
комерційним інноваційним банком
«УкрСиббанк», найменування якого на
підставі рішення Загальних зборів
акціонерів від 27 жовтня 2009 року змінено
на Публічне акціонерне товариство
«УкрСиббанк», та відповідачем ОСОБА_1
укладено договір про надання
споживчого кредиту № 0,
відповідно до умов якого ОСОБА_1 було
надано кредит в розмірі 109 000, 00 дол. США,
зі строком повернення до 14 березня 2029
року або достроково зі сплатою
процентів за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання
грошових зобов'язань за вказаним вище
кредитним договором ОСОБА_1 на підставі
договору іпотеки № 79826 від 14 березня 2008
року передав в іпотеку нерухоме майно,
а саме: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 52,20 кв.м.

08 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» та
ПАТ «Дельта Банк» уклали договір
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами, на підставі якого позивач
набув права вимоги до ОСОБА_1 за
договором про надання споживчого
кредиту № 0.

Порушуючи умови договору, позичальник
свої зобов'язання належним чином не
виконав, внаслідок чого утоворилася
заборгованість, яка станом на 27 березня
2014 року складає 1 513 228 грн. 54 коп.

Проте, між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1
досягнуто згоди щодо добровільного
продажу предмету іпотеки в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором № 0 1) від 14
березня 2008 року.

Разом з цим, 15 серпня 2014 року позивачу
стало відомо, що під час виконання
виконавчого листа № 3-3710, виданого 24
липня 2009 року Дніпровським районним
судом міста Києва, про стягнення з
ОСОБА_1 суми боргу, державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби Броварського
міськрайонного управління юстиції
Київської області було винесено
постанову № 617 від 09 жовтня 2009 року про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, таким
чином було арештоване й іпотечне майно,
іпотекодержателем якого є ПАТ «Дельта
Банк».

У зв'язку з вищевикладеним та
враховуючи, що позивач має вищий
пріоритет на предмет іпотеки, в тому
числі на його реалізацію в рахунок
погашення боргу перед іншими
кредиторами, ПАТ «Дельта Банк»
звернулося до суду та просило зняти
згадане вище обтяження нерухомого
майна, яке належить відповідачу ОСОБА_1

У судовому засіданні представник
позивача Бояринцева В.В. надала
пояснення, аналогічні викладеному
вище, позовні вимоги підтримала та
просила їх задовольнити в повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 проти зняття арешту
з належного йому нерухомого майна не
заперечував, просив задовольнити
вимоги ПАТ «Дельта Банк».

Представник Відділу державної
виконавчої служби Броварського
міськрайонного управління юстиції у
Київській області Свистанюк Ю.Г.
позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» також
підтримала, проти зняття арешту не
заперечувала.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, суд дійшов висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 14 березня 2008 року
між Акціонерним комерційним
інноваційним банком «УкрСиббанк»,
найменування якого на підставі рішення
Загальних зборів акціонерів від 27
жовтня 2009 року змінено на Публічне
акціонерне товариство «УкрСиббанк», та
відповідачем ОСОБА_1 укладено договір
про надання споживчого кредиту №
0, відповідно до умов якого він
отримав кредит в розмірі 109 000, 00 дол.
США, зі строком повернення до 14 березня
2029 року або достроково зі сплатою
процентів за користування кредитом
(а.с. 7-15).

Згідно з п. 1.4 кредитного договору
кредит надавався позичальнику для його
особистих потреб, а саме на придбання
квартири, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

З метою забезпечення виконання
грошових зобов'язань за вказаним вище
кредитним договором, 14 березня 2008 року
АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 уклали
договір іпотеки № 79826, згідно з яким
відповідач передав в іпотеку нерухоме
майно, а саме: двокімнатну квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 52,20 кв.м. (а.с.
18-21).

З матеріалів справи вбачається, що 08
грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк»
відступило ПАТ «Дельта Банк» право
вимоги до ОСОБА_1 за договором про
надання споживчого кредиту № 0,
про що свідчить копія договору
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами (а.с. 25-27).

Проте, позичальник свої зобов'язання
належним чином не виконав, внаслідок
чого утоворилася заборгованість, яка
станом на 27 березня 2014 року становить 1
513 228 грн. 54 коп., про що свідчить довідка
від 27 березня 2014 року (а.с. 23).

Судом також з'ясовано, що у процесі
досудового вирішення спору ПАТ «Дельта
Банк» та ОСОБА_1 досягли домовленості
щодо добровільного продажу предмету
іпотеки в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 0 1) від 14 березня 2008 року.

Разом з цим, звернувши до Відділу
державної виконавчої служби
Броварського міськрайонного
управління юстиції у Київській
області, позивачу стало відомо, що 28
серпня 2009 року на виконання до відділу
надійшов виконавчий лист № 3-3710,
виданий 24 липня 2009 року Дніпровським
районним судом міста Києва, про
стягнення з ОСОБА_1 на користь держави
штрафу у розмірі 170 грн. 00 коп. Вказані
обставини засвідчуються копією листа
Відділу державної виконавчої служби
Броварського міськрайонного
управління юстиції у Київській області
№ 29970 від 15 серпня 2014 року (а.с. 47).

Як з'ясувалося, постановами
Дніпровського районного суду міста
Києва від 17 березня 2009 року, 24 липня 2009
року та 18 травня 2012 року з відповідача
ОСОБА_1 на користь держави стягнуто
штрафи у розмірі по 170 грн. 00 коп. (а.с.
86-87).

У судовому засіданні також
встановлено, що постановою Відділу
державної виконавчої служби
Броварського міськрайонного
управління юстиції у Київській області
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, 617 дв-20 від
09 жовтня 2009 року накладено арешт на
нерухоме (невизначене) майно ОСОБА_1, в
межах суми боргу, виконавчого збору та
можливих витрат в розмірі 170 грн. 00 коп.,
про що свідчить витяг з Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна у порядку доступу нотаріусів №
73963207 від 22 жовтня 2014 року.

26 листопада 2014 року відповідач ОСОБА_1
сплатив на користь держави суму
штрафів у розмірі 510 грн. 00 коп., що
підтверджується копіями квитанцій №
NOW3359030, № NOW3359149, № NOW3360222 (а.с. 85).

У ст. 41 Конституції України закріплено,
що кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу (ст. 16 ЦК України).

За змістом ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено, що в
випадках незавершеного виконавчого
провадження арешт з майна чи коштів
може бути знятий за рішенням суду.

Оцінивши наявні письмові докази,
враховуючи, що арешт нерухомого майна,
накладений на все належне ОСОБА_1 майно
в межах суми боргу, виконавчого збору
та можливих витрат в розмірі 170 грн. 00
коп., й те, що відповідач сплатив у
повному обсязі штрафи, накладені на
підставі постанов Дніпровського
районного суду міста Києва від 17
березня 2009 року, 24 липня 2009 року та 18
травня 2012 року, суд вважає, що позов ПАТ
«Дельта Банк» підлягає задоволенню,
оскільки підстав для подальшого
перебування під обтяженням спірного
майна судом не встановлено.

Згідно із ч. 2 ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження» в разі
прийняття судом рішення про зняття
арешту з майна, арешт з майна
знімається за постановою державного
виконавця не пізніше наступного дня,
коли йому стало відомо про такі
обставини.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Скасувати арешт нерухомого майна,
накладений на підставі постанови
Відділу державної виконавчої служби
Броварського міськрайонного
управління юстиції у Київській області
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, 617 дв-20,
09.10.2009, об'єкт обтяження: невизначене
майно, все майно в межах суми боргу,
виконавчого збору та можливих витрат в
розмірі 170 грн. 00 коп., власником якого
вказаний ОСОБА_1, реєстраційний номер
обтяження: 9144316.

Копію рішення суду направити до
Реєстраційної служби Броварського
міськрайонного управління юстиції
Київської області та Відділу державної
виконавчої служби Броварського
міськрайонного управління юстиції.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
через Броварський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.М. Пухна