Справа № 0306/6669/2012 Головуючий у 1
інстанції: Миронюк М.Г. Провадження №
88-ц/773/5/14 Категорія: 1 Доповідач:
Лівандовської-Кочура Т.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого судді -
Лівандовської-Кочури Т.В.

суддів - Веремчук Л.М., Антонюк К.І..

при секретарі -Губарик К.А.

з участю:

відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за заявою
відповідача ОСОБА_2 про перегляд у
зв'язку з нововиявленими обставинами
рішення апеляційного суду Волинської
області від 13 червня 2013 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, діючої в
своїх інтересах та і інтересах
неповнолітнього ОСОБА_6, треті особи на
стороні відповідача, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору:
Служба у справах дітей Любомльської
районної державної адміністрації,
приватний нотаріус Любомльського
районного нотаріального округу ОСОБА_7,
про визнання договорів дарування
недійсними та витребування майна із
чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із вищевказаним позовом, в
обгрунтування якого покликався на те,
що 21 червня 2002 року приватним
нотаріусом Любомльського районного
нотаріального округу Волинської
області посвідчено договір дарування,
за яким його дружина ОСОБА_4 подарувала,
а син ОСОБА_1 прийняв у дар цілий
житловий будинок з надвірними
будівлями та спорудами, що знаходиться
на АДРЕСА_1, а також земельну ділянку за
цією ж адресою. 22 листопада 2002 року
ОСОБА_1 уклав із ОСОБА_2 договір
дарування, згідно якого ОСОБА_2 та
неповнолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прийняли
в дар від ОСОБА_1 83/100 частин цього ж
будинковолодіння. З огляду на те, що
згоди на дарування будинковолодіння,
який належить подружжю на праві
спільної сумісної власності позивач не
давав, а про наявність такої угоди
дізнався випадково у 2012 році, просив
поновити строк позовної давності,
визнати недійсними щодо житлового
будинку договори дарування від 21.06.2002
року і від 22.11.2002 року та витребувати
його у відповідачів.

Рішенням Ковельського міськрайонного
суду від 19 квітня 2013 року в позові
відмовлено за пропуском строку
позовної давності.

Рішенням апеляційного суду Волинської
області від 13 червня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 вересня 2013 року,
постановлено рішення Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 19 квітня 2013 року в даній
справі скасувати та ухвалити нове
рішення.

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним укладений 21 червня
2002 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 договір
дарування в частині, за якою даритель
подарував, а обдарований прийняв у дар
цілий житловий будинок із надвірними
будівлями, що знаходиться на АДРЕСА_1.

Витребувати у ОСОБА_1, ОСОБА_2, діючої у
своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_5 цілий
житловий будинок із надвірними
будівлями, що знаходиться на АДРЕСА_1,
який належить на праві спільної
сумісної власності ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та
був зареєстрований на ім'я ОСОБА_4 на
підставі свідоцтва про право власності
від 25 червня 2001 року.

Вирішено питання розподілу судових
витрат.

У жовтні 2014 року відповідач ОСОБА_2
подала в суд заяву про перегляд рішення
апеляційного суду Волинської області
від 13 червня 2013 року в даній справі у
зв'язку з нововиявленими обставинами. В
заяві зазначає, що після перегляду
справи у касаційному порядку їй стали
відомі обставини, які існували на час
розгляду справи, однак не були і не
могли бути їй відомі. Зокрема, 29 липня
2014 року старшим слідчим СВ
Любомльського РВ УМВС України у
Волинській області Богданом В.В.
винесено постанову про закриття
кримінального провадження, внесеного
до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000145 від 28
травня 2014 року за фактом підробки
приватним нотаріусом ОСОБА_7 офіційних
документів при посвідченні договору
дарування від 21.06.2003 року житлового
будинку в зв'язку з відсутністю складу
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України.
Позивачу ОСОБА_3 було відомо про
договір дарування спірного житлового
будинку з моменту його укладення і
вказана обставина має вагоме значення
для ухвалення правильного рішення у
справі. Просить скасувати рішення
апеляційного суду Волинської області
від 13 червня 2013 року, прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити у зв'язку з пропуском строку
позовної давності.

Заслухавши доповідь головуючого-судді,
доводи відповідачів, колегія суддів
приходить до висновку, що заяву про
перегляд рішення апеляційного суду
Волинської області від 13 червня 2013 року
за нововиявленими обставинами слід
залишити без задоволення виходячи з
наступного.

Як передбачено ч. 1 ст. 361 ЦПК України
рішення або ухвала суду, якими
закінчено розгляд справи, що набрали
законної сили, а також судовий наказ
можуть бути переглянуті у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України
підставою для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу у
зв'язку з нововиявленими обставинами є
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

Згідно ч. 1 ст. 363 ЦПК України рішення,
ухвала суду чи судовий наказ
переглядаються у зв'язку з
нововиявленими обставинами судом, який
ухвалив рішення, постановив ухвалу або
видав судовий наказ.

Частиною 2 ст. 365 ЦПК України
передбачено, що розгляд заяви
здійснюється судом за правилами,
встановленими цим Кодексом для
провадження у суді тієї інстанції, яка
здійснює перегляд. Розглянувши заяву,
суд може скасувати судове рішення, що
переглядається, і прийняти нове судове
рішення або залишити заяву про
перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами без
задоволення.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у своїй постанові від 30 березня
2012 року № 4 «Про застосування
цивільного процесуального
законодавства при перегляді судових
рішень у зв'зяку з нововиявленими
обставинами», нововиявлені обставини -
це юридичні факти, які мають істотне
значення для розгляду справи та
існували на час розгляду справи, але не
були і не могли бути відомі заявнику, а
також обставини, які виникли після
набрання судовим рішенням законної
сили та віднесені законом до
нововиявлених обставин.

Задовольняючи частково позов
апеляційний суд погодився з висновком
суду першої інстанції про те, що при
укладенні 21 червня 2002 року договору
дарування житлового будинку не було
дотримано вимог ст. 23 КпШС України,
нотаріусом порушено вимоги п.п. 34, 35
діючої на час укладення договору
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 18 червня 1994 року
№ 18/5 - без письмової заяви другого з
подружжя (позивача) про згоду на
відчуження спільного нерухомого майна
посвідчено угоду щодо дарування
житлового будинку з надвірними
будівлями. Апеляційний суд зробив
також висновок, що заява ОСОБА_3 від 21
червня 2002 року не містить відомостей
про згоду на відчуження житлового
будинку, спірний будинок був
зареєстрований не на його ім'я, а на ім'я
дружини ОСОБА_4, відповідачі не надали
доказів про те, що позивач знав про
дарування будинку до 2012 року.

Постановою старшого слідчого СВ
Любомльського РВ УМВС України у
Волинській області Богдана В.В. від 29
липня 2014 року закрито кримінальне
провадження, внесене до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за №
0000145 від 28 травня 2014 року за
фактом підробки приватним нотаріусом
ОСОБА_7 офіційних документів при
посвідченні договору дарування від
21.06.2003 року житлового будинку в зв'язку
з відсутністю складу кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
365-2 КК України.

Обставини, що стали підставою для
закриття кримінального провадження не
є нововиявленими в даній цивільній
справі.

У постанові слідчого не встановлено
факт, що позивачу ОСОБА_3 було відомо
про відчуження житлового будинку в
момент укладення спірного договору
дарування.

Доводи про те, що позивач знав про
дарування житлового будинку
перевірялися судом апеляційної
інстанції і їм дана відповідна правова
оцінка.

На підставі наведеного, колегія суддів
приходить до висновку, що заяву про
перегляд у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішення апеляційного суду
Волинської області від 13 червня 2013 року
в даній справі слід залишити без
задоволення.

Керуючись ст. ст. 361-363, 365 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд
у зв'язку з нововиявленими обставинами
рішення апеляційного суду Волинської
області від 13 червня 2013 року в
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, діючої в
своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_6, треті особи на
стороні відповідача, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору -
Служба у справах дітей Любомльської
районної державної адміністрації,
приватний нотаріус Любомльського
районного нотаріального округу ОСОБА_7,
про визнання договорів дарування
недійсними та витребування майна із
чужого незаконного володіння залишити
без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді