Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Сливка І. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в м. Біла Церква цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з даним
позовом, мотивуючи тим, що з
відповідачем мають доньку ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина знаходиться на
утриманні та виховується позивачем
одноособово. Відповідач проживає
окремо, не надає належної матеріальної
допомоги на утримання дитини, не
виконує свого обов'язку щодо виховання
та утримання дитини, а тому позивач
просить суд стягнути з відповідача
аліменти на утримання дитини ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 1000 грн. щомісяця і до
досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судовому засіданні
позов підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача позов не
визнав, подав письмово викладені
заперечення на позов.

Заслухавши пояснення учасників
судового процесу, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов не підлягає
до задоволення.

В судовому засіданні встановлено,
що сторони по справі є батьками ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_2 Наведене підтверджується
свідоцтвом про народження, Серія
НОМЕР_2, актовий запис № 789 від 17.11.2000р.
(а.с.3)

Згідно довідки КП Білоцерківської
міської ради ЖЕК №1 за № 957 від 01.10.2014 р.
ОСОБА_1 має на утриманні доньку ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.2 )

Заперечуючи позов, представником
відповідача надано суду розписки від
11.10.2013 року про отримання ОСОБА_1 від
відповідача майна загальною вартістю
160 000 грн. в рахунок сплати ОСОБА_2
аліментів на дитину до досягнення нею 23
років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5. Позивач
зобов'язалася не вимагати аліментів на
утримання дитини. (а.с.37,38). Представник
відповідача зазначив, що між сторонами,
фактично було укладено договір про
сплату аліментів на їхню дитину і
відповідач виконав умови договору.
Крім того, на утриманні відповідача
перебуває ще одна донька від першого
шлюбу ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, яка
навчається на платній основі за
договором і це навчання оплачує ОСОБА_2
На даний час відповідач зареєстрований
як ФОП, але не має доходу, перебуває в
скрутному становищі.

Позивач суду пояснила, що не
перебувала в шлюбі з ОСОБА_2, не мала
спільного майна з відповідачем,
ніякого поділу майна не відбувалося, а
розписки написала під тиском і
примусом, із застосуванням до неї
фізичної сили, про що свідчить довідка
з міської лікарні від 11.10.2013 року де
зафіксовані у ОСОБА_1 тілесні
пошкодження (забій тканин обличчя,
лівого ліктьового суглобу). Звернення
за медичною допомогою збігаються з
датою складання розписок (а.с. 39).
Позивач зазначила, що ніяких коштів на
утримання дитини не отримувала, а
відповідач має дохід, за останні три
роки тричі змінив власні автомобілі, а
його старша донька ОСОБА_4 в червні 2014
року вже закінчила навчання та не
потребує допомоги батька.

При вирішенні даної справи суд
виходив з наступного.

Згідно ст.180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. Обов'язок
утримувати дитину є рівною мірою
обов'язком як матері так і батька.

Відповідно до ч.1 ст.181 СК України,
способи виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними.

Отже, відповідно до ч.3ст.181 СК
України, за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Відповідно до ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Згідно ст. 189 СК України батьки
мають право укласти договір про сплату
аліментів на дитину, у якому визначити
розмір та строки виплати. Умови
договору не можуть порушувати права
дитини, які встановлені цим Кодексом.

Договір укладається у
письмовій формі і нотаріально
посвідчується.

Також, відповідно до пункту 16
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 15 травня 2006 року за № 3 "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів", згiдно з ч. 1 ст. 181
СК способи виконання батьками
обов'язку утримувати дитину
визначаються за домовленiстю мiж ними.
Частиною 1 ст. 189 цього Кодексу батькам
надано право укласти договiр про сплату
алiментiв на дитину, умови якого (про
розмiр алiментiв, строки їх виплати тощо)
не повиннi порушувати її права. При
цьому розмiр алiментiв сторони
визначають за домовленiстю мiж собою,
але за жодних обставин вiн не може бути
меншим вiд передбаченого у ч. 2 ст. 182 СК.
Якщо розмiр алiментiв визначено у
твердiй грошовiй сумi, до договору треба
включати умови про iндексацiю, як
вимагає ч. 2 ст. 184 того ж Кодексу.
Договiр має бути укладений письмово та
пiдлягає нотарiальному посвiдченню. У
разi невиконання батьком (матiр'ю) свого
обов'язку за договором стягнення
алiментiв здiйснюється не за судовим
рiшенням, а на пiдставi виконавчого
напису нотарiуса органом державної
виконавчої служби.

Отже, даючи аналіз наданим
доказам та вищезазначеним правовим
нормам, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає до задоволення. Є
недоведеною позиція відповідача у
справі, оскільки надані ним розписки не
підтверджують укладення між сторонами,
як батьками ОСОБА_3, договору про сплату
аліментів. Законом чітко визначено, що
такий договір має бути нотаріально
посвідчений. Також, неправомірним є
порівняння правової природи розписок
ОСОБА_1 від 11.10.2013 року з положеннями ст.
1047 ЦК України, якою врегульовано форму
договору позики. Так, на підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника, однак дане не стосується
інших договорів, зокрема, договору про
сплату аліментів. Положення щодо
договору про сплату аліментів на
дитину врегульовано нормами статті 189
СК України.

Крім того, є неприпустимою
умова договору (розписки) про
зобов'язання ОСОБА_1 не звертатися до
суду. Згідно ч.3ст.3 ЦПК України відмова
від права на звернення до суду за
захистом є недійсною.

Таким чином, оцінюючи подані
докази в їх сукупності, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи, з
урахуванням обставин, які передбачені
ст. 182 СК України, суд дійшов висновку,
що заявлені позивачем вимоги
підлягають до задоволення та можливо
стягнути з відповідача аліменти на
утримання його доньки в твердій
грошовій сумі - 1000 грн., щомісяця і до
досягнення дитиною повноліття.
Відповідач є приватним підприємцем,
має мінливий дохід, та обставин, що
мають істотне значення чи підстав для
звільнення відповідача від сплати
аліментів не виявлено.

З відповідача підлягає
стягненню на користь держави сума
судових витрат у справі, що складаються
з судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст.180,181,182,184,189,191 СК
України, постановою Пленуму ВС України
від 15 травня 2006 року за № 3 "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів", ст.ст. 3,10, 11, 60, 88,
213 - 215, 294, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 (ід.
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання дитини ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в
розмірі 1000 грн. (одна тисяча гривень),
щомісяця і до досягнення дитиною
повноліття, починаючи з 02.10.2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 (ід.
номер НОМЕР_1) на користь держави
судовий збір 243 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене
до Апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
його проголошення апеляційної скарги.

Суддя О. Я. Ярмола