інстанції: Пушкарчук В.П. Провадження №
22-ц/773/1847/14 Категорія: 81 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Подолюка В. А.,

суддів - Киці С.І., Данилюк В.А.,

при секретарі - Захаровій Н.А.,

з участю представника відповідача -
Наумчик О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Пенсійного фонду України у Волинській
області про стягнення коштів за
апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2
на рішення Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 15 жовтня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 15 жовтня 2014 року
в задоволені позову ОСОБА_2 до
Головного управління Пенсійного фонду
України у Волинській області про
стягнення коштів відмовлено повністю.

Не погоджуючись із постановленим
судовим рішенням, позивач ОСОБА_2
подала апеляційну скаргу, в якій,
покликаючись на неповноту з»ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
не з»ясування судом усіх фактичних
обставин справи та не дослідження і не
надання належної оцінки наявним в
матеріалах справи доказам зазначає, що
суд першої інстанції прийшов до
помилкового висновку про відмову у
задоволенні позову. Просила скасувати
оскаржуване нею судове рішення та
ухвалити нове про задоволення позовних
вимог в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника
відповідача Наумчик О.О., яка вважає
апеляційну скаргу безпідставною та
необгрутованою, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та позовних вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню
без змін з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_2 звернулась в суд з
позовом до Головного управління
Пенсійного фонду України у Волинській
області про стягнення інфляційних
витрат за період з липня 2010 року по
серпень 2014 року в сумі 3521 грн. та 3%
річних в сумі 1755 грн, всього 5276 грн., у
зв»язку з несвоєчасним отриманням
грошової допомоги при виході на пенсію
відповідно до Закону України «Про
державну службу».

Судом першої інстанції правильно
встановлені фактичні обставини справи,
що ОСОБА_2 працювала в органах
державної влади понад 20 років, з 1994 року
по 2010 рік в системі органів Пенсійного
фонду України. У 2007 році була визнана
інвалідом 3 групи, а у липні 2010 року
інвалідом 2 групи. У червні 2010 року була
звільнена із органів державної влади з
посади начальника управління ПФУ
Ковельському районі, з липня 2010 року
набула права на виплату грошової
допомоги в зв»язку з виходом на пенсію
по інвалідності, як державний
службовець відповідно до Закону
України «Про державну службу», яка їй
виплачена в серпні 2014 року на підставі
судового рішення Ковельського
міськрайонного суду від 26 листопада 2010
року в сумі 14040 грн. Вказана постанова
суду першої інстанції залишена без
змін ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 12 лютого 2014 року.

Відповідно до частини 1 статті 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відмовляючи в задоволені позову
ОСОБА_2, суд першої інстнції мотивував
свої висновки тим, що отримана
позивачем грошова домога не належить
до фонду оплати праці, має одноразовий
характер, положення ч.2 ст.625 ЦК України
не поширюється на вказані
правовідносини.

Такі висновки, як вважає колегія
суддів, зроблені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
відповідають встановленим обставинам
справи.

Відповідно до ст. 2 Закону України « Про
індексацію грошових доходів
населення» від 07.05.1991 року № 1282,
індексації підлягають грошові доходи
громадян, одержані ними в гривнях на
території України і які не мають
разового характеру: пенсії; стипендії;
оплата праці (грошове забезпечення);
суми виплат, що здійснюються
відповідно до законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування; суми
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, а також суми, що
виплачуються особам, які мають право на
відшкодування шкоди в разі втрати
годувальника. Кабінет Міністрів
України може встановлювати інші
об'єкти індексації, що не передбачені
частиною першою цієї статті. Соціальні
виплати, що мають цільовий і разовий
характер (допомога при народженні
дитини, допомога на поховання,
матеріальна допомога, одноразова
допомога при виході на пенсію тощо), а
також допомога у зв'язку з вагітністю і
пологами індексації не підлягають.

Допомога в розмірі 10 місячних
посадових окладів, відповідно до п. 3.6.
Інструкції зі статистики заробітної
плати, затвердженої Наказом Державного
комітету статистики України від 13.01.2004
року № 5, є одноразовою і така допомога
працівникам, які виходять на пенсію
згідно з діючим законодавством та
колективним договором ( включаючи
грошову допомогу державним службовцям
та науковим ( науково-педагогічним)
працівникам) не належить до фонду
оплати праці.

Крім того, вимоги позивача ОСОБА_2 про
сплату боргу з урахуванням індексу
інфляції на весь час прострочення та
сплату 3 % від простроченої суми,
стосуються виплати грошової допомоги
державному службовцю при виході на
пенсію, що регулюються Законом України
«Про державну службу», а не цивільним
законодавством, норми якого, зокрема
положення ст.625 Цивільного Кодексу
України, не поширюються на вказані
правовідносини, які регулююються
спеціальним законодавством.

Доводи апеляційної скарги щодо
порушення судом зазначених норм
матеріального права та не
відповідності висновків суду
встановленим обставинам справи не
впливають на правильність висновків
суду першої інстанції про відмову в
задоволені позову,оскільки є власним
тлумаченням зазначених норм права та
встановлених обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу позивача слід відхилити, а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін, як таке, що ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 15 жовтня 2014 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий :

Судді: