У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючого           судді
Бондаренко О. В.

при секретарі           Приймак Л. А.

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради
Білоцерківського району Київської
області, сільського голови ОСОБА_2
сільської ради Білоцерківського
району Київської області ОСОБА_3, про
стягнення заборгованості по
заробітній платі та середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 15.09.2014 року звернулась до суду в
порядку цивільного судочинства з
позовом до ОСОБА_2 сільської ради
Білоцерківського району Київської
області, сільського голови ОСОБА_2
сільської ради Білоцерківського
району Київської області ОСОБА_3, про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні
мотивуючи тим, що відповідно до
розпорядження сільського голови № 40
від 05.09.2011 року її було прийнято на
роботу на посаду спеціаліста –
землевпорядника ОСОБА_2 сільської ради
Білоцерківського району Київської
області, відповідно до розпорядження
від 04.02.2013 року № 1-к її було звільнено
із займаної посади за власним бажанням
за ст. 38 КЗпП України. В день звільнення
відповідач був зобов’язаний видати їй
належним чином заповнену трудову
книжку та виплатити розрахункові кошти
в сумі 443,20 грн., яка складається з суми
заробітної плати за лютий 2013 року та
суми компенсації за невикористану
відпустку з урахуванням утриманих
податків та обов’язкових платежів.
Однак, порушуючи ст.ст. 47,116 КЗПп
України, відповідач 04.02.2013 року не
виплатив розрахункові кошти в розмірі
443,20 грн., а 06.03.2013 року виплатив
заборгованість по заробітній платі в
сумі 55,20 грн. та 29.04.2013 року –
компенсацію за невикористану
відпустку в сумі 387 грн. Згідно ст.117
КЗПпУкраїни, відповідач повинен
сплатити їй середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні по
день фактичного розрахунку. Отже, окрім
прямої заборгованості в розмірі 443,20
грн. відповідач повинен сплатити
компенсацію за затримку в розмірі 1197
грн. із розрахунку на день проведення
розрахунку по заробітній платі та на
день виплати компенсації за
невикористану відпустку в сумі 3311,70
грн., всього 4508,70 грн. Оскільки
відповідач до теперішнього часу не
виплатив дану суму коштів, у
відповідності до ст. 117 КЗПп України він
зобов’язаний сплатити компенсацію за
затримку проведення розрахунку у сумі
24 857,70 грн. на момент звернення до суду з
даним позовом. Позивач просить
зобов’язати відповідача ОСОБА_2
сільську раду Білоцерківського району
Київської області, сільського голову
ОСОБА_2 сільської ради
Білоцерківського району Київської
області ОСОБА_3 сплатити їй ОСОБА_1
середній заробіток за час затримки
розрахунку в сумі 24857,70 грн. та
звільнити її від сплати судового збору.

02.10.2014 року позивач подала до суду
уточнену позовну заяву до ОСОБА_2
сільської ради Білоцерківського
району Київської області, сільського
голови ОСОБА_2 сільської ради
Білоцерківського району Київської
області ОСОБА_3, про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні в якій крім
зазначених у першій заяві обставин,
зазначила, що оскільки відповідач до
теперішнього часу не виплатив усі
належні суми відповідно до ст.117 КЗПп
України він зобов’язаний сплатити
компенсацію за затримку проведення
розрахунку в сумі 25 089,38 грн. на момент
подання позову, яка складається з 1147,00
грн. – штатний оклад за місяць + 50 грн. –
доплата за ранг на місяць=1197,00 грн.
заробітна плата в місяць. Відповідач в
день звільнення 04.02.2013 року не провів
розрахунок, а розрахувався частково
06.03.2013 року, а потім 29.04.2013 року, а
компенсацію за затримку розрахунку не
сплатив до теперішнього часу, таким
чином на 06.10.2014 року = 608 – кількість
календарних днів затримки. Суми
нараховані працівникам за час затримки
розрахунку при звільненні не належать
до фонду оплати праці і тому не є
об’єктом для нарахування податків та
обов’язкових платежів і в повній мірі
належать до виплати. З метою захисту
порушених прав відповідачем вона
вимушена була звернутись за наданням
юридичної допомоги адвоката ОСОБА_4, з
яким було укладено відповідний
договір, за надання правової допомоги,
а також за участь адвоката в розгляді
справи нею було сплачено 5000 грн.
Позивач просить зобов’язати
відповідача ОСОБА_2 сільську раду
Білоцерківського району Київської
області, сільського голову ОСОБА_2
сільської ради Білоцерківського
району Київської області ОСОБА_3
сплатити їй ОСОБА_1 середній заробіток
за час затримки розрахунку в сумі 25 089,38
грн., 5000 грн. судових витрат пов’язних з
оплатою правової допомоги адвоката,
всього 30 089,38 грн. та звільнити її від
сплати судового збору.

22.10.2014 року позивач подала до суду
уточнену позовну заяву в якій крім
викладених в попередніх заявах
обставин зазначила, що сума заробітної
плати за лютий 2013 року складає 56,20 грн.,
компенсація за невикористану
відпустку з 05.09.2012 року по 04.02.2013 року –
за 155 календарних днів, а відповідно за
12 днів невикористаної відпустки
складає 513,84 грн. ( 42,82 грн. –
середньоденна заробітна плата * 12 днів).
Отже відповідач у день звільнення
повинен був виплатити їй розрахункові
кошти в сумі 570, 04 грн. ( 56,20 – заробітна
палат за лютий 2013 року та 513,84 грн. -
компенсація за невикористану
відпустку). З врахуванням виплачених
сум 06.03.2013 року та 29.04.2013 року в розмірі
387,92 грн. відповідач мав ще виплатити
125,97 грн. Отже, окрім прямої
заборгованості 9 570,09 грн.) повинен
сплатити їй компенсацію за затримку
розрахунку за ст.117 КЗПп України з 04.02.
по 29.04.2013 року, що становить 84 дні,
загальна сума середнього заробітку за
час затримки розрахунку буде становити
35 96,88 грн. Загалом відповідач повинен
був 29.04.2013 року виплатити розрахункову
суму коштів в розмірі 4166,92 грн., яка
складається із заробітної плати за
лютий 2013 року ( 56,20 грн.) та суми
компенсації за невикористану
відпустку( 5134,84) та суми середнього
заробітку за час затримки розрахунку –
3596,88 грн. Дані суми до теперішнього часу
відповідачем не виплачено, отже
загальна сума середнього заробітку за
час затримки розрахунку на 22.10.2014 року
становить 23165,62 грн. Позивач просить
стягнути з ОСОБА_2 сільської ради
Білоцерківського району Київської
області на свою користь заборгованість
по заробітній платі в сумі 125,97 грн.,
компенсацію за затримку проведення
розрахунку ( за період з 04.02.2013 року по
29.04.2013 року) в сумі 3596,88 грн., компенсацію
за затримку проведення розрахунку ( за
період з 29.04.2013 року по 22.10.2014 року) в
сумі 23165,672 грн., всього 26 888,47 грн. та
судові витрати, пов’язані з оплатою
правової допомоги адвоката в сумі 5000
грн. а всього стягнути з відповідачів
на її користь 31888,47 грн. та звільнити її
від сплати судового збору.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
обставини викладені в позовних заявах
підтримала в повному обсязі.

Представник позивача, адвокат за
договором ОСОБА_4 в судовому засіданні
позов підтримав.

Представник відповідача сільський
голова ОСОБА_2 сільської ради
Білоцерківського району Київської
області ОСОБА_3 в судовому засіданні
позов визнав в частині сплати
середнього заробітку за весь час
затримки розрахунку при звільненні по
дань фактичного розрахунку ( 30.04.2013
року) в сумі 3682,52 грн., надав до суду
письмові заперечення проти позову.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач ОСОБА_1 перебувала у трудових
відносинах із відповідачем ОСОБА_2
сільською радою Білоцерківського
району Київської області. Так,
відповідно до розпорядження
сільського голови № 40 від 05.09.2011 року
позивача було прийнято на роботу на
посаду спеціаліста – землевпорядника
ОСОБА_2 сільської ради
Білоцерківського району Київської
області, 05.09.2011 року вона прийняла
присягу посадової особи місцевого
самоврядування, відповідно до ст.11 ЗУ
«Про службу в органах місцевого
самоврядування», та за розпорядженням
сільського голови їй було присвоєно 15
ранг державного службовця. Відповідно
до розпорядження від 04.02.2013 року № 1-к
ОСОБА_1 була звільнена із займаної
посади за власним бажанням за ст. 38 КЗпП
України, що підтверджено записами в
трудовій книжці ( а.с. 6-7), матеріалами
справи № 2- а/357/119/13 та не заперечується
сторонами.

Згідно ст.15 ЦПК України, суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

П. 2 ч.2 ст.17 КАС України передбачено, що
компетенція адміністративних судів
поширюється на спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби.

Публічна служба, як зазначено у п.15 ч.1
ст.3 КАС України, це діяльність на
державних політичних посадах,
професійна діяльність суддів,
прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна
служба, служба в органах влади
Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування.

В судовому засіданні представник
позивача зазначив, що відповідно до
процесуального законодавства розгляд
даного спору має відбуватись за
правилами адміністративного
судочинства, що з’ясувалось після
огляду в судовому засіданні справи за
позовом позивача про поновлення на
роботі та підготовки до даного
судового засідання, тому дана справа
підлягає закриттю.

Позивач та представник відповідача в
судовому засіданні заперечень щодо
закриття провадження у справі не
заявили.

Отже, враховуючи зазначені вище
обставини, суд прийшов до висновку, що
між сторонами виник спір з приводу
належних до виплати грошових сум при
проходженні позивачем ОСОБА_1
публічної служби в органі місцевого
самоврядування - ОСОБА_2 сільській раді
Білоцерківського району Київської
області, який відповідно до наведених
вимог процесуального закону належить
до компетенції адміністративних судів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України
суд закриває провадження у справі, якщо
справа не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 205, 293 ЦПК України, суд –

У Х В А Л И В :

Закрити провадження у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської
ради Білоцерківського району
Київської області, сільського голови
ОСОБА_2 сільської ради
Білоцерківського району Київської
області ОСОБА_3, про стягнення
заборгованості по заробітній платі та
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом п’яти днів з дня проголошення
ухвали.

Суддя ОСОБА_5