Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1892/14-ц

02 грудня 2014 року
м. Надвірна

Надвірнянський районний суд
Івано-Франківської області

в cкладі головуючої-судді:
Міськевич О.Я.

секретаря: Боєчко
О.Р.

з участю представника позивача:
Новосад С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Надвірна
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства "Банк "Фінанси
та кредит" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про звернення стягнення на
предмет іпотеки, виселення та визнання
осіб такими, що втратили право на
користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

05.08.2014 р. ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит"
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення
стягнення на предмет іпотеки,
виселення та визнання осіб такими, що
втратили право на користування
житловим приміщенням.

В обґрунтування вимог позивач
посилається на те, що 11.06.2007 р. між ПАТ
«Банком «Фінанси та Кредит», надалі
правонаступник ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» та ОСОБА_3 укладено договір про
відкриття відновлювальної кредитної
лінії № 22/07-МК-17 на підставі якого Банк
відкрив позичальнику відновлювальну
кредитну лінію на умовах
забезпеченості, повернення,
терміновості, платності у розмірі 35 000,00
доларів США з оплатою по процентній
ставці 15 % річних.

На виконання даного кредитного
договору укладена додаткова угода №
01/22/07-МК-17 до Кредитного договору
№22/07-МК-17 від 11.06.2007р. Згідно п.1 даної
додаткової угоди, сторони дійшли згоди,
що Банк надає Позичальнику протягом
двох банківських днів з моменту
укладення цієї Додаткової угоди до
Договору транш кредитних коштів у
розмірі 15 000,00 доларів США, зі строком
користування до 10 червня 2022 року.

26.06.2007р. укладена додаткова угода
№22/07-МК-17 до Кредитного договору
№22/07-МК-17 від 11.06.2007р. Згідно п.1 даної
додаткової угоди, сторони дійшли згоди,
що Банк надає Позичальнику протягом
двох банківських днів з моменту
укладення і Додаткової угоди до
Договору транш кредитних коштів у
розмірі 20 000,00 доларів США, зі строком
користування до 10 червня 2022 року.
Пунктом 4.1.1. кредитного договору
передбачено, що позичальник сплачує
банку проценти за користування
кредитними ресурсами у валюті кредиту
по відсотковій ставці 15% річних.

Додаткової угодою №2 від 29.08.2008р.
змінено процентна ставка за
користування кредитом починаючи з
29.08.2008р. в розмірі 17 процентів річних.

Позичальником не виконано
вищенаведеної вимоги кредитного
договору та порушено графік повернення
основної суми кредиту та відсотків за
користування кредитом.

В результаті чого за ОСОБА_3 рахується
заборгованість по кредитному договору,
яка станом на 22.09.2014р. становить :

-сума строкової заборгованості по
основному боргу кредиту-26851.64 дол. США ,
що еквівалентно- 360617,53грн.

-сума простроченої заборгованості по
основному боргу кредиту-7026,76дол. США, що
еквівалентно - 94369,39 грн.

-сума строкової заборгованості по
відсоткам - 719,92дол. США, що
еквівалентно-9 668,53 грн.

-сума простроченої заборгованості по
відсоткам- 15723,16дол. США, що
еквівалентно- 211162,04грн.

-пеня за прострочення заборгованості
по основному боргу кредиту та
відсоткам -683 075,34грн.

Загальний розмір заборгованості за
кредитним договором № 22/07-МК-17 від
11.06.2007р. становить 1 358 892,83 грн. (один
мільйон триста п»ятдесят вісім тисяч
вісімсот дев»яносто дві грн..83коп).

В забезпечення виконання зобов'язань,
що випливають з умов Договору про
відкриття відновлювальної кредитної
лінії № 22/07-МК-17 від П.06.2007р., між ОСОБА_3
та АТ «Банк «Фінанси та Кредит»
укладено Договір іпотеки, посвідчений
11.06.2007р. приватним нотаріусом
Надвірнянського нотаріального округу -
ОСОБА_7 зареєстрованим у реєстрі за №
2223, згідно якого в іпотеку передано
нерухоме майно, а саме:

- квартира, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, що складається, з трьох
житлових кімнат, загальною площею 66,6
(шістдесят шість цілих шість десятих)
кв. м., житловою - 3 7,6(тридцять сім цілих
шість десятих) кв.м.

Згідно договору іпотеки, позичальник-
ОСОБА_3 є іпотекодавцем, а ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_5 -майновими поручителями.

Згідно п. 2.2. договору іпотеки -предмет
іпотеки належить в рівних долях ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на праві
приватної власності, на підставі
Свідоцтва про право власності, на
житло, виданого Івано-Франківськім
ОБТІ 11.05.199Зр.

В результаті неналежного виконання
умов кредитного договору утворилася
заборгованість в сумі 1 358 892,83 грн. яку
боржник та його поручителі, незважаючи
на вимоги, не погасили, що є підставою
для звернення стягнення на предмет
іпотеки.

На виконання вимог ч.2 ст. 40 Закону
України «Про іпотеку», 12.06.2014р. Банком
направлено відповідачам вимоги про
добровільне звільнення квартири, що
перебуває в іпотеці Банку. Однак такі
вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»
залишені відповідачами без
задоволення, незважаючи на те, що вони
отримані 18.06.2014р. повідомлення про
вручення надаються.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримала позовні вимоги із
урахуванням уточнених позовних вимог
просила звернути стягнення на предмет
іпотеки на квартиру, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, що складається, з
трьох житлових кімнат, загальною
площею 66,6 кв. м., житловою - 3 7,6 кв.м., в
рахунок погашення 1 358 892 грн.83 коп.
заборгованості боржника ОСОБА_3 за
вказаним кредитним договором шляхом
проведення прилюдних торгів із
початковою ціною, встановленою на
рівні не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій, а також примусово
виселити мешканців: ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, які проживають у квартирі
АДРЕСА_1 та визнати ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 такими, що втратили право на
користування житловим приміщенням.

Відповідачі в судове засідання не
з»явилися, про день та час розгляду
справи повідомлявся належним чином,
про що свідчать відповідні поштові
відправлення, про причини неявки в
судове засідання не повідомили,
письмових заяв чи клопотань до суду не
надавали.

У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК
України суд прийняв рішення про
розгляд справи на підставі наявних у
справі доказів в порядку заочного
розгляду.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши письмові докази,
надані на виконання вимог ст.ст.56, 60 ЦПК
України, і які є достатніми для
обгрунтування і заперечення позовних
вимог, прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи,
11.06.2007р. між ПАТ «Банком «Фінанси та
Кредит», надалі правонаступник ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3
укладено договір про відкриття
відновлювальної кредитної лінії №
22/07-МК-17 на підставі якого Банк відкрив
позичальнику відновлювальну кредитну
лінію на умовах забезпеченості,
повернення, терміновості, платності у
розмірі 35 000,00 доларів США з оплатою по
процентній ставці 15 % річних.(а.с.4).

На виконання даного кредитного
договору була укладена додаткова угода
№ 01/22/07-МК-17 до Кредитного договору
№22/07-МК-17 від 11.06.2007р. Згідно п.1 даної
додаткової угоди, сторони дійшли згоди,
що Банк надає Позичальнику протягом
двох банківських днів з моменту
укладення цієї Додаткової угоди до
Договору транш кредитних коштів у
розмірі 15 000,00 доларів США, зі строком
користування до 10 червня 2022 року.(а.с.13).

26.06.2007р. укладена додаткова угода
№22/07-МК-17 до Кредитного договору
№22/07-МК-17 від 11.06.2007р. Згідно п.1 даної
додаткової угоди, сторони дійшли зго,
що Банк надає Позичальнику протягом
двох банківських днів з моменту
укладення і Додаткової угоди до
Договору транш кредитних коштів у
розмірі 20 000,00 доларів США, зі строком
користування до 10 червня 2022 року.(а.с.11).

Пунктом 4.1.1. кредитного договору
передбачено, що позичальник сплачує
банку проценти за користування
кредитні ресурсами у валюті кредиту по
відсотковій ставці 15% річних.

Додаткової угодою № 2 від 29.08.2008р. було
змінено процентна ставка за
користування кредитом починаючи з
29.08.2008р. в розмірі 17процентів річних(
а.с.92).

В забезпечення виконання зобов'язань,
що випливають з умов Договору про
відкриття відновлювальної кредитної
лінії № 22/07-МК-17 від П.06.2007р., між ОСОБА_3
та АТ «Банк «Фінанси та Кредит»
укладено Договір іпотеки, посвідчений
11.06.2007р. приватним нотаріусом
Надвірнянського нотаріального округу -
ОСОБА_7 за реєстрованим у реєстрі за №
2223, згідно якого в іпотеку передано
нерухоме майно, а саме:

- квартира, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 що складається, з трьох
житлових кімнат, загальною площею 66,6кв.
м., житловою - 3 7,6 кв.м.

Згідно договору іпотеки, позичальник-
ОСОБА_3 є іпотекодавцем, а ОСОБА_4.
ОСОБА_6. ОСОБА_5 -майновими поручителями.

Також п. 2.2. договору іпотеки -предмет
іпотеки належить в рівних долях ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на праві
приватної власності, на підставі
Свідоцтва про право власності, на
.житло, виданого Івано-Франківськім
ОБТІ 11.05.199Зр.(а.с.74).

Судом встановлено, що зобов'язання за
кредитним договором ОСОБА_3 належним
чином не виконує. В зв'язку з чим згідно
розрахунку Банку станом на 22.09.2014р.
заборгованість становить:

-сума строкової заборгованості по
основному боргу кредиту-26851.64 дол. США ,
що еквівалентно- 360617,53грн.

-сума простроченої заборгованості по
основному боргу кредиту-7026,76дол. США ,
що еквівалентно - 94369,39 грн.

-сума строкової заборгованості по
відсоткам - 719,92дол. США , що
еквівалентно-9 668,53 грн.

-сума простроченої заборгованості по
відсоткам- 15723,16дол. США, що
еквівалентно- 211162,04грн.

-пеня за прострочення заборгованості
по основному боргу кредиту та
відсоткам -683 075,34грн.

Загальний розмір заборгованості за
кредитним договором № 22/07-МК-17 від
11.06.2007р. становить 1 358892,83 грн. (один
мільйон триста п»ятдесят вісім тисяч
вісімсот дев»яносто дві грн.83коп).(а.с.58
-59).

Із змісту частини 1 та 3 статті 33 Закону
України «Про іпотеку» слідує, що у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Враховуючи вищенаведені обставини суд
прийшов до висновку, що через неналежне
виконання умов кредитного договору
утворилася заборгованість, для
погашення якої банк має право звернути
стягнення на предмет іпотеки.

Однак на день ухвалення рішення у даній
справі набрав чинності Закон України
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», який встановлює заборону
відчуження спірного майна без згоди
власника і є підстави та умови для його
застосування.

Згідно п.1 ч. 1 Закону України №1304 - УП
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті «не може бути примусово
стягнуте (відчужене без згоди власника)
нерухоме житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із статтею 4
Закону України "Про заставу" та/або
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України "Про іпотеку", якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що: таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно; загальна площа
такого нерухомого житлового майна
(об'єкта незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна) не
перевищує 140 кв. метрів для квартири та
250 кв. метрів для житлового будинку.

Цей закон набирає чинності з дня його
опублікування та втрачає чинність з
дня набрання чинності законом, який
врегульовує питання особливостей
погашення основної суми
заборгованості, вираженої в іноземній
валюті, порядок погашення (урахування)
курсової різниці, що виникає у
бухгалтерському та/або податковому
обліку кредиторів та позичальників, а
також порядок списання пені та штрафів,
які нараховуються (були нараховані) на
таку основну суму заборгованості (ч.3
Закону №1304 - УП).

Днем опублікування Закону №1304- УП є 7
червня 2014 року («Голос України» №109).

Даний закон встановлює як заборону
ухвалення рішення про звернення
стягнення на житлове майно, яке є
предметом іпотеки, так і заборону
відчуження такого майна за рішенням
суду, яке було ухвалено до набрання
чинності цим Законом.

Копії договору іпотеки та кредитного
договору, копії паспортів відповідача ,
копії письмової вимоги Банку до
відповідачів 12.06.2014р., розписок про
отримання повісток свідчать, що у
вказаній квартирі постійно проживають
та зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6(а.с.74,4-7,16,27-30,75,76-79,82-83,87-90)

Згідно вимог ст. 10, 60 ЦПК України
позивачем не надано суду доказів про
відсутність підстав та умов для
застосування Закону України №1304 - УП
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», крім того, позивач не
звертався до суду з клопотанням про
з'ясування цих обставин чи про
витребування відповідних доказів.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що до спірних правовідносин
слід застосувати Закон №1304 - УП, який
на дату постановлення цього рішення
набрав законної сили. А оскільки
відсутня згода відповідачів як
іпотекодавця та майнових поручителів
на відчуження спірної квартири, яка є
предметом іпотеки як забезпечення
зобов'язання ОСОБА_3 - громадянина
України за споживчим кредитом, кредит
надано кредитною установою -
резидентом України в іноземній валюті,
предмет іпотеки використовується
майновим поручителем, як місце
постійного проживання та реєстрації, у
власності майнового поручителя іншого
нерухомого майна не має, іпотечне майно
не перевищує загальної площі у 140 кв. м,
то в задоволенні вимоги банка про
звернення стягнення на предмет іпотеки
слід відмовити.

На підставі 546, 549, 572, 590, ЗУ »Про
іпотеку», Закону України №1304- УП «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті»,
керуючись ст.ст.10 , 11, , 60, 110, 118-119, 213-215, 218
ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В позові Публічного акціонерного
товариства "Банк "Фінанси та кредит" до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, виселення та визнання осіб
такими, що втратили право на
користування житловим приміщенням
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду Івано-Франківської області через
Надвірнянський районний суд шляхом
подання в десятиденний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку

Суддя
Міськевич О.Я.

Повний текст рішення виготовлено 05.12.2014
року