Справа № 565/825/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2014 року
м. Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської
області -

під головуванням судді
Незнамової І.М.

при секретарі
Нафєєвій Н.В.

з участі позивачки
ОСОБА_1

представника позивачки
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Кузнецовського
міського суду Рівненської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до
ОСОБА_3 про стягнення на її користь на
утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
аліментів в розмірі 1/3 частини
заробітку (доходу) відповідача
щомісячно.

В обґрунтування позову ОСОБА_1
зазначила, що вона з січня 2006 року по
травень 2008 року проживала спільно з
відповідачем ОСОБА_3 без реєстрації
шлюбу. Внаслідок спільного проживання
з відповідачем, вона ІНФОРМАЦІЯ_1
народила дитину, яку зареєструвала у
відділі реєстрації актів цивільного
стану Кузнецовського міського
управління юстиції Рівненської
області із зазначенням відомостей про
батька відповідно до ч.1 ст.135 СК
України. Вказує, що відповідач такий
запис не оспорював в порядку,
визначеному ст.136 СК України, а тому
вона вважає, що ОСОБА_3 таким чином
визнає батьківство і, як наслідок
цього, є батьком дитини, тому просить
стягнути з відповідача аліменти на
утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
покликаючись на норми ст.180, ч.3 ст.181,
ст.182 СК України.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі та пояснила, що в січні 2006 року
познайомилася із ОСОБА_3 і вони почали
зустрічатися. Зустрічі відбувалися у
неї в квартирі. В квітні 2008 року
відповідач переїхав до неї і до травня
2008 року вони спільно проживали без
реєстрації шлюбу, оскільки ОСОБА_3 був
одружений і мав на утриманні двох
дітей. В період сумісного проживання
вона завагітніла і ІНФОРМАЦІЯ_1
народила дочку ОСОБА_5. Так як вона з
ОСОБА_3 не перебувала в шлюбі, то при
реєстрації дочки в органах РАЦСу
батьком дитини, з її слів, було
зазначено ОСОБА_6. Відповідач ОСОБА_3
вказаний запис не оспорював, що
свідчить, на її думку, про те, що він
визнав себе батьком дитини. Після
народження дитини, вона сама несе
витрати по утриманню дочки, відповідач
відмовляється надавати матеріальну
допомогу на її утримання. Вона не може
на належному рівні сама утримувати
дочку, оскільки її заробітна плата є
незначною, тому просить суд стягнути з
ОСОБА_3 на її користь на утримання дочки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі
1/3 частини заробітку відповідача.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3
позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав та
вказав, що він ніяких стосунків з
позивачкою не мав. Вказує, що не є
батьком дитини ОСОБА_4, а тому просить в
задоволенні позову відмовити.

Під час розгляду справи, за клопотанням
позивачки ОСОБА_1, були допитані свідки
ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що вона з
позивачкою проживає в одному будинку і
знає ОСОБА_1 вже доволі тривалий час. Їй
відомо, що ОСОБА_1 декілька років
зустрічалася з ОСОБА_3 і сторони навіть
біля шести місяців проживали разом.
Коли ОСОБА_1 завагітніла, то ОСОБА_3 зник
і позивачка з цього приводу дуже
переймалася і скаржилася їй на
безвідповідальність відповідача.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що вона
знає ОСОБА_1 багато років. Ствердила, що
їй відомо, що позивачка зустрічалася з
відповідачем тривалий час і вони
навіть деякий період сумісно
проживали. Одного разу вона разом із
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 їздила відпочивати на
«Біле Озеро» і бачила як поводилися між
собою сторони. З поведінки ОСОБА_1 та
ОСОБА_3, які між собою обіймалися та
цілувалися, було зрозуміло, що між ними
існують тісні стосунки. Свідок,
покликаючись на свою суб'єктивну думку,
припускає, що батьком малолітньої
ОСОБА_4 є саме ОСОБА_3

Заслухавши та проаналізувавши
пояснення сторін, представника
позивача, показання свідків,
дослідивши інші докази, які є в
матеріалах справи, суд прийшов до
висновку, що в задоволенні позову
ОСОБА_1 слід відмовити.

Підставами для такого висновку суду є
наступне.

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка ОСОБА_1 народила
дочку ОСОБА_4.

Вказана обставина підтверджується
свідоцтвом про народження НОМЕР_1, яке
видане 05.03.2009 року відділом реєстрації
актів цивільного стану Кузнецовського
міського управління юстиції
Рівненської області на ім'я ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, де в графі батьки
зазначено: батько - ОСОБА_6, мати -
ОСОБА_1.

Із витягу з Державного реєстру актів
цивільного стану громадян про
народження із зазначенням відомостей
про батька вбачається, що реєстрація
народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
відбулася відповідно до частини першої
статті 135 Сімейного кодексу України.

Частиною 1 статті 135 СК України
передбачено, що при народженні дитини у
матері, яка не перебувала у шлюбі, у
випадках коли немає спільної заяви
батьків, заяви батька або рішення суду,
запис про батька дитини у Книзі
реєстрації народжень провадиться за
прізвищем матері, а ім'я та по батькові
батька дитини записуються за її
вказівкою.

Частиною 2 статті 125 СК України
встановлено, що якщо мати та батько
дитини не перебувають у шлюбі між
собою, походження дитини від батька
визначається: за заявою матері та
батька дитини; за заявою чоловіка, який
вважає себе батьком дитини; за рішенням
суду.

Порядок визнання батьківства за
рішенням суду визначається частиною 3
статті 128 СК України в якій зазначено,
що позов про визнання батьківства може
бути пред'явлений матір'ю, опікуном,
піклувальником дитини, особою, яка
утримує та виховує дитину, а також
самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів покликаючись на норми ст.180,
ч.3 ст.181, ст.182 СК України.

Стаття 180 СК України передбачає
обов'язок батьків утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Частина 3 статті 181 СК України
передбачає, що за рішенням суду кошти
на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачені
обставини, які враховуються судом при
визначенні розміру аліментів.

Зазначені статті Сімейного
Кодексу застосовуються виключно до
батьків дитини.

Із дослідженого в судовому засіданні
свідоцтва про народження дитини
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та витягу з
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян про народження із
зазначенням відомостей про батька
відповідно до частини першої статті 135
Сімейного кодексу України не
вбачається, що ОСОБА_3 являється
батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом позивачці та її представнику
були роз'яснені норми статтей 125, 128, 135
СК України, однак на запитання суду
ОСОБА_1 категорично зазначила, що з
позовом про встановлення батьківства
до суду вона не зверталася, а
звернулася з позовом про стягнення
аліментів і просила поданий позов
задовольнити.

Слід також зазначити, що в ході
судового розгляду справи ні позивачка
ОСОБА_1, ні її представник ОСОБА_2 не
збільшували позовні вимоги, не
зверталися до суду із заявою про зміну
предмету або підстав позову.

В задоволенні клопотання позивачки
ОСОБА_1 про призначення
судово-генетичної експертизи з
використанням зразків ДНК було
відмовлено, так як дане клопотання не
було пов'язане з предметом спору,
оскільки вимоги про встановлення
батьківства позивачкою не ставилося ні
при подачі позову до суду, ні в ході
судового розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

На підставі вищевикладеного суд
прийшов до висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

На підставі наведеного та керуючись
статтями 8,10,11,60,212-215,294 ЦПК України,
статтями 125,128,180 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів
відмовити через безпідставність.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок
три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, через Кузнецовський
міський суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий: