Ухвала

01 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Дем'яносова М.В.,
Леванчука А.О.,

Ступак О.В.,
Юровської Г.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 01 вересня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Регул», третя особа -
Відділ Держземагентства в
Апостолівському районі
Дніпропетровської області, про
визнання недійсним договору оренди
землі, скасування його реєстрації та
зобов'язання повернути земельну
ділянку власникові,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Апостолівського районного
суду Дніпропетровської області від 05
червня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 29 липня
2014 року рішення Апостолівського
районного суду Дніпропетровської
області від 05 червня 2014 року залишено
без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 01 вересня 2014
року у відкритті касаційного
провадження в зазначеній справі за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Апостолівського районного суду
Дніпропетровської області від
05 червня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 29 липня 2014 року відмовлено
на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 вересня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме:
ст. 15 Закону України «Про оренду
землі», ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Як на приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що, на думку
заявника, потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник посилається
на постанови Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду
України від 25 грудня 2013 року та від 06
лютого 2012 року.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно з постановою пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» (далі - постанова) під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з'ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень означає, що суд (суди) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ за подібних правовідносин при
однаковому їх матеріально-правовому
регулюванні дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків.

Водночас, відповідно до п. 9 постанови
судовими рішеннями, на які заявник
посилається на підтвердження підстави,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК, можуть бути рішення:
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ; Вищого адміністративного суду
України; Вищого господарського суду
України; Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України,
ухвалені як судом касаційної
інстанції; апеляційних судів загальної
юрисдикції як судів касаційної
інстанції в цивільних справах, яким
право на перегляд у касаційному
порядку цивільних справ було надано
Законом «Про внесення змін до Закону
України «Про судоустрій України щодо
забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ» від 22 лютого 2007 року №
697-V.

Зазначений перелік таких судових
рішень є вичерпним.

Обов'язковою є умова, щоб цими
рішеннями, які набрали законної сили,
вирішено спір по суті, та в них судом
(судами) касаційної інстанції
неоднаково застосовано одні й ті самі
норми матеріального права.

З огляду на вищевикладене постанови
Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України від 25 грудня 2013
року та від 06 лютого 2012
року не є тими судовими рішеннями, на
які може здійснюватися посилається на
підтвердження підстави, передбаченої
п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК.

Із урахуванням вищевказаного колегія
суддів дійшла висновку, що у допуску до
провадження Верховного Суду України
справи необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Регул», третя особа -
Відділ Держземагентства в
Апостолівському районі
Дніпропетровської області, про
визнання недійсним договору оренди
землі, скасування його реєстрації та
зобов'язання повернути земельну
ділянку власникові відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді:
М.В. Дем'яносов

А.О. Леванчук

О.В. Ступак

Г.В. Юровська