АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 216/8006/13-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Номер провадження 22-ц/774/1698/К/14
Доповідач - Митрофанова Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року коллегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Остапенко В.О.,
Чорнобука В.І.

при секретарі: Петренко К.І.

за участі: відповідача ОСОБА_2 та її
представника ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 19
червня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
у користуванні житловою площею та
вселення в будинок,-

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2013 року позивач вернувся з
позовом до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні житловою
площею та вселення в будинок.

Свої вимоги обґрунтовуючи тим, що йому
на праві приватної спільної часткової
власності належить 1/4 частина
домоволодіння АДРЕСА_1, у місті Кривому
Розі, на підставі свідоцтва про право
на спадщину за законом, виданого 02.12.2011
року Першою Криворізької державною
нотаріальною конторою.

3/4 частини спірного домоволодіння
належить його тітці, ОСОБА_2, яка
проживає у вказаному будинку, та чинить
перешкоди у користуванні власністю, не
пускає його до будинку, не дає ключів
від вхідних дверей, на дзвінки не
реагує, тому останній вимушений
проживати у знайомих чи у тимчасово
орендованих квартирах, що позначається
на його матеріальному становищі та
психологічному стані. Тому він просить
усунути порушення його права
власності, та вселити його до спірного
будинку.

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 19
червня 2014 року позов задоволено.

Усунуто перешкоди у користуванні
домоволодінням, які чинить ОСОБА_2,
вселено ОСОБА_4 у будинок АДРЕСА_2, у
місті Кривому Розі, Дніпропетровської
області.

В апеляційній скарзі відповідач
ставить питання про скасування рішення
суду та ухвалення нового рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог
позивача, посилаючись на те, що позивач
не довів свої позовні вимоги в частині
того, що вона чинить йому перешкоди у
користуванні спірним домоволодінням.
Судом не враховано, що позивач є
громадянином Росії і забезпечений там
житлом, та не хотів проживати в
спірному домоволодінні.

Також судом не враховано, що ? частина
спірного домоволодіння є замалою, та в
домоволодінні відсутня кімната, яка б
відповідала ? частині домоволодіння, не
враховано, що сторони по справі не є
членами однієї родини, крім того
позивач є молодою людиною, в той час як
відповідач - жінка похилого віку і
фактично проживає в домоволодінні.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених позовних вимог та доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з наявності неправомірних дій
відповідача, які створюють перешкоди
позивачу у здійсненні ним свого права
користування власністю.

Колегія суддів погоджується з
вказаними висновками суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, згідно свідоцтва
про право на спадщину за законом,
посвідченого державним нотаріусом
Першої криворізької державної
нотаріальної контори Шабліян Є.М. від
02.12.2011р., за реєстровим №2-2252, ОСОБА_4
належить на праві приватної спільної
часткової власності 1/4 частка
глинобитного, обкладеного цеглою
житлового будинку А-1, житловою площею
25,6 кв.м., загальною площею 40,4 кв.м.,
господарчими та побутовими будівлями:
цеглова кухня Б, шлаколитовий, 1 стіна
обкладена цеглою сарай В, кам'яний
погріб Г, дощата вбиральня Д, цегловий
сарай Е, цегловий сарай Ж, металевий
гараж К, огорожа 1, ворота/хвіртка 2,
огорожа 3, водо колонка І, вимощення ІІ,
що знаходиться за адресою: місто Кривий
Ріг, АДРЕСА_3.

Вказана частка житлового будинку
розташована на земельній ділянці, яка
переходить у користування ОСОБА_4

Станом на 31.12.2012 року, згідно даних
архівної справи, право власності на
нерухоме майно за адресою:
містоКривий Ріг, АДРЕСА_4,
зареєстровано на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_4,
що сторонами не оспорюється.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Частиною 2 ст.386 ЦК України, власник,
який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобіганню
такому порушенню.

Поясненнями свідків, які були допитані
в суді першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_4 дійсно приходив до ОСОБА_2, яка
мешкає в спірному домоволодінні, однак,
остання не пустила його а ні до двору,
ані до будинку., що свідчить про те, що
остання чинила перешкоди позивачу у
здійсненні ним свого права
користування власністю.

Доводи апеляційної скарги про те, судом
першої інстанції не враховано, що
позивач є громадянином Росії і
забезпечений там житлом, та не хотів
проживати в спірному домоволодінні
колегія суддів не може прийняти до
уваги, оскільки матеріалами справи не
встановлено та сторонами не доведено,
що ОСОБА_4 є громадянином Росії та
забезпечений там житлом. Той факт, що
позивач працює в Російській Федерації,
та те, що він не хотів проживати в
належній йому частині спірного
домоволодіння, не позбавляє його права
користування та володіння належним
йому майном

Принцип непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися та
розпоряджуватися належним йому майном,
на власний розсуд учиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежне від
волі інших осіб закріплений
Конституцією України та Конвенцією про
захист прав людини і основоположних
свобод.

Також не можуть бути підставою для
скасування рішення доводи апеляційної
скарги про те, що судом не враховано, що
? частина спірного домоволодіння є
замалою, та в домоволодінні відсутня
кімната, яка б відповідала ? частині
домоволодіння, не враховано, що сторони
по справі не є членами однієї родини,
крім того позивач є молодою людиною, в
той час як відповідач - жінка похилого
віку і фактично проживає в
домоволодінні оскільки вимог щодо
поділу спадкового майна в натурі чи
визначення порядку користування
спадковим майном, сторонами не
заявлено.

Інші доводи апеляційної скарги не
можуть бути підставою для скасування
законного рішення, оскільки вони
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгодою з висновками суду
по їх оцінці.

Отже, вирішуючи спір, суд першої
інстанції, відповідно до вимог ст.ст.
212-215 ЦПК України, в достатньо повному
обсязі встановив права та обов'язки
сторін, що беруть участь у справі,
перевірив доводи і заперечення сторін,
дав їм належну правову оцінку і ухвалив
обґрунтоване рішення, яке відповідає
вимогам закону, а тому апеляційна
скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного
суду м. Кривого Рогу від 19 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: