Справа № 463/210/14
Головуючий у 1 інстанції: Нор Н.В.
Провадження № 22-ц/783/5899/14
Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого:
Шандри М.М.

суддів: Струс
Л.Б., Шумської Н.Л.

з участю
секретаря: Бадівської О.О.

та з участю представника ОСОБА_2
ОСОБА_3, представника Личаківської
районної адміністрації ОСОБА_4,

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Личаківського районного суду
м. Львова від 5 червня 2014 року у справі
за позовом Личаівської районної
адміністрації Львівської міської ради
до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_5,
Львівська міська рада про демонтаж
самочинно здійсненої прибудови,

встановила:

Рішенням Личаківського районного суду
м. Львова від 05.06.2014 року
вищезазначений позов задоволено.
Зобов»язано ОСОБА_2 привести квартиру
АДРЕСА_1 до попереднього стану, який
відповідає поверховому плану першого
поверху будинку АДРЕСА_1, виготовленому
ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 18.05.1988 року, шляхом
демонтажу самочинно здійсненої
прибудови розміром 3 х 4 м. Вирішено
питання стягнення судового збору.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2 В
апеляційній скарзі вважає рішення
суду незаконним та необґрунтованим,
ухваленим з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Вважає, що вчинення дій по знесенню
самочинно збудованих об»єктів
покладається на органи державного
архітектурно-будівельного контролю, та
вчинення дій по знесенню самочинно
збудованих об»єктів не відноситься
до компетенції Личаківської районної
адміністрації Львівської міської ради.
Права позивача жодним чином не є
порушені. Просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до ст. 10, 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше
як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог
і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків
встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК
України, рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обгрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з»ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким
вимогам відповідає.

Районним судом установлено, що ОСОБА_2
є власником квартири АДРЕСА_1. Будинок
знаходиться на балансі ЛКП № 504.

З матеріалів справи вбачається, що
перевіркою Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області встановлено факт
самовільного здійснення ОСОБА_6
реконструкції квартири АДРЕСА_1
шляхом будівництва одноповерхової
прибудови до квартири розміром 3 х 4 м
на першому поверсі без документу на
право виконання будівельних робіт.
Постановою № 14/227 від 05.07.2013 року
ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.7 ст. 96 КУпАП (а.с.21-22).

Як установлено судом, земельна
ділянка ОСОБА_2 під забудову не
виділялася, що визнав представник
відповідача у засіданні апеляційної
інстанції.

Розпорядженням Личаківської районної
адміністрації Львівської міської
ради № 305 від 15.07.2013 року затверджено
висновок міжвідомчої комісії від
11.06.2013 року, визнано, що прибудова до
будинку АДРЕСА_1 розміром 3 х 4м
здійснена самовільно, з порушенням
ст. 8 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», в зв»язку з
чим прибудова підлягає демонтажу
(а.с.6,7)

Дане розпорядження доведено до відома
відповідача, нею не оскаржене, тому в
силу ч.1 ст. 73 Закону України «Про
місцеве самоврядування» є
обов»язковим для виконання.

Доводи апеляційної скарги про те, що
вчинення дій по знесенню самочинно
збудованих об»єктів не відноситься до
компетенції позивача не заслуговують
на увагу, оскільки згідно із п.4.3.5.
Положення про Личаківську районну
адміністрацію Львівської міської ради
та її структури, затвердженого
рішенням виконавчого комітету
Львівської міської ради від 06.01.2012 року
№ 6 до повноважень районної
адміністрації належить розгляд та
вжиття заходів у встановленому
виконавчим комітетом, департаментом
містобудування порядку щодо фактів
самочинного будівництва.

Висновки суду достатньо мотивовані і
підтверджені доказами, наявними в
матеріалах справи.

Рішення суду відповідає вимогам
процесуального та матеріального
права, обставинам справи, доводи
скарги висновків суду не спростовують,
тому колегія суддів підстав для
скасування рішення не вбачає.

Керуючись ст. 307 ч.1 п.1, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Личаківського районного суду
м. Львова від 5 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий
М.М.Шандра

Судді:
Л.Б.Струс

Н.Л.Шумська