Номер провадження: 22-ц/785/4619/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Мартинової К.П., Оверіної О.В.,

з участю секретаря судового засідання -
Желєзнова В.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Одеса цивільну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю „ОТП Факторинг
Україна" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитом
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 17.03.2014 року

встановила :

У вересні 2012 року ТОВ „ОТП Факторинг
Україна" звернулось до Приморського
районного суду м. Одеси з позовом до
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення в
солідарному порядку заборгованості за
кредитним договором № МL-509/014/2008 від
24.06.2008 року у загальному розмірі 7964993,72
грн., що в еквіваленті по курсу НБУ
(7,9930грн. за 1,00дол.США) на 03.09.2012 року
становить 347398,15 дол.США ( з яких :
заборгованість за кредитом - 239730,16
дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ
становить 1916163,17 грн. ; заборгованість
по процентам за користування кредитом -
35545,02 дол.США, що в еквіваленті по курсу
НБУ становить 284111,34 грн. ; пеня - 721220,97
дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ
становить 5764719,21 грн.), мотивуючи свої
вимоги невиконанням відповідачами
своїх зобов'язань за цим договором щодо
повернення наданого кредиту та
внесення плати за кредит у розмірі,
строки і на умовах визначених цим
договором.

Рішенням Приморського
районного суду м. Одеси від 17.03.2014 року
позов товариства з обмеженою
відповідальністю „ОТП Факторинг
Україна"задоволено. Стягнуто
з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий
Суворовським РВ ОМУ УМВС України в
Одеській області 08.06.1995 року,
ідентифікаційний номер : НОМЕР_2, що
зареєстрований та проживає за адресою:
АДРЕСА_1, і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_3,
виданий Суворовським РВ ОМУ УМВС
України в Одеській області 12.03.1997 року,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_4, що
зареєстрована та проживає за адресою:
АДРЕСА_2, в солідарному порядку на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю „ОТП Факторинг
Україна" (ідентифікаційний код: 36789421,
п/р 33333 в АТ „ОТП Банк" м.Київ, МФО
300528, адреса місцезнаходження : м.Київ,
вул.Фізкультури, 28д) заборгованість за
кредитним договором № МL-509/014/2008 від
24.06.2008 року у загальному розмірі 7964993
(сім мільйонів дев'ятсот шістдесят
чотири тисячі дев'ятсот дев'яносто три)
грн. 72 коп., що в еквіваленті по курсу
НБУ (7,9930грн. за 1,00дол.США) на 03.09.2012 року
становить 347398 (триста сорок сім тисяч
триста дев'яносто вісім) дол.США 15
центів, з яких: заборгованість за
кредитом - 239730,16 дол.США, що в
еквіваленті по курсу НБУ становить
1916163,17 грн. ; заборгованість по
процентам за користування кредитом -
35545,02 дол.США, що в еквіваленті по курсу
НБУ становить 284111,34 грн. ; пеня - 721220,97
дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ
становить 5764719,21 грн.),
Стягнуто з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий
Суворовським РВ ОМУ УМВС України в
Одеській області 08.06.1995 року,
ідентифікаційний номер : НОМЕР_2, що
зареєстрований та проживає за адресою :
АДРЕСА_1, і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_3,
виданий Суворовським РВ ОМУ УМВС
України в Одеській області 12.03.1997 року,
ідентифікаційний номер : НОМЕР_4, що
зареєстрована та проживає за адресою :
АДРЕСА_2, в рівних частинах судові
витрати в сумі 3219 (три тисячы триста
двісті дев'ятнадцять) грн. 00 коп. на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю „ОТП Факторинг
Україна". Не
погоджуючись із рішенням суду
представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подала
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 17.03.2014 року скасувати і
закрити провадження по справі,
посилаючись на те, що рішення суду
першої інстанції не відповідає вимогам
чинного законодавства, в процесі
розгляду справи судом не було
досліджено докази в повному обсязі, суд
невірно дійшов висновку щодо стягнення
суми.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
в межах позовної заяви та доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних підстав.
Згідно ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
Законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з`ясованих обставин, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
або заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.
Судом встановлено наступні
фактичні обставини на підставі наявних
у матеріалах справи доказів.

Згідно кредитного
договору № МL-509/014/2008 від 24.06.2008 року
закрите акціонерне товариство „ОТП
Банк", назва якого згодом була змінена
на публічне акціонерне товариство
„ОТП Банк", надало ОСОБА_2 кредит в сумі
240000,00 дол.США, із сплатою відсотків за
користування кредитними коштами
відповідно до п.3 Частини № 1 цього
кредитного договору, з погашенням
кредиту та сплатою відсотків за
користування кредитом щомісячними
платежами у розмірі, строки і на умовах
визначених цим договором та Графіком
повернення кредиту та сплати
процентів, який є Додатком № 1 до цього
договору та його невід'ємною частиною,
з кінцевою датою повернення кредиту та
усіх нарахувань за ним - 24.06.2033 року.

Банк виконав свої зобов'язання за
вказаним договором щодо надання ОСОБА_2
кредитних коштів в повному обсязі та в
установлені цим договором строки.
Проте в порушення
умов цього договору ОСОБА_2 не здійснює
повернення частинами кредиту та не
сплачує нараховані за користування
кредитом відсотки у розмірі та строки
передбачені цим договором.

Наданий ОСОБА_2 кредит забезпечений
порукою ОСОБА_3, про що 24.06.2008 року між
банком і поручителем ОСОБА_3 був
укладений договір поруки № SR-509/014/2008.
Згідно п.1.1. цього договору
поруки, поручитель зобов'язується
відповідати за повне та своєчасне
виконання боржником його боргових
зобов'язань перед кредитором за
кредитним договором, в повному обсязі
таких зобов'язань.
Пунктом 1.2. цього
договору поруки встановлено, що
поручитель та боржник відповідають як
солідарні боржники, що означає, що
кредитор може звернутись з вимогою про
виконання боргових зобов'язань як до
боржника, так і до поручителя, чи до
обох одночасно.

У відповідності до п.3.2.
цього договору поруки, поручитель
приймає на себе зобов'язання, у випадку
невиконання боржником боргових
зобов'язань перед кредитором за
кредитним договором, здійснити
виконання боргових зобов'язань в
обсязі, заявленому кредитором,
протягом 3 банківських днів з дати
отримання відповідної письмової
вимоги кредитора.

Відповідно до п.1.9.1. Частини № 2
кредитного договору № МL-509/014/2008 від
24.06.2008 року, банк має право вимагати
дострокового виконання боргових
зобов'язань в цілому або у визначеній
банком частині у випадку невиконання
позичальником та/або поручителем,
та/або майновим поручителем своїх
боргових та інших зобов'язань за
кредитним договором та/або умов
договору поруки. При цьому, виконання
боргових зобов'язань повинно бути
проведено позичальником протягом 30
календарних днів з дати одержання
позичальником відповідної вимоги.

Банком було направлено
рекомендованою поштою на адресу ОСОБА_2
і на адресу ОСОБА_3 письмову досудову
вимогу про погашення заборгованості за
кредитним договором № МL-509/014/2008 від
24.06.2008 року (відповідно за вих.№ 22-3-2/45457
від 08.12.2009 р. та за вих.№ 22-3-2/45458 від
08.12.2009 р.), яка містить вимогу про
дострокове повернення кредиту та
сплати усіх нарахувань за ним в повному
обсязі протягом 30 календарних днів з
дати отримання одержання адресатами
цієї вимоги. Цю вимогу було отримано
24.02.2009 року відповідачем ОСОБА_2 і 11.02.2009
року - відповідачем ОСОБА_3

Однак
відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 залишили
цю вимогу банку без задоволення.

Станом на
03.09.2012 року борг відповідачів перед
банком за кредитним договором №
МL-509/014/2008 від 24.06.2008 року склав 7964993,72
грн., що в еквіваленті по курсу НБУ
(7,9930грн. за 1,00дол.США) на 03.09.2012 року
становить 347398,15 дол.США, з яких:
заборгованість за кредитом - 239730,16
дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ
становить 1916163,17 грн.; заборгованість по
процентам за користування кредитом -
35545,02 дол.США, що в еквіваленті по курсу
НБУ становить 284111,34 грн.; пеня - 721220,97
дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ
становить 5764719,21 грн.
Вирішуючи дану справу, суд
також враховав, що згідно з умовами
договору купівлі-продажу кредитного
портфелю б/н від 26.11.2010 року ПАТ „ОТП
Банк" відступило, а ТОВ „ОТП Факторинг
Україна" прийняло право вимоги за
кредитним договором № МL-509/014/2008 від
24.06.2008 року, отже до позивача перейшли
всі права ПАТ „ОТП Банк" щодо права
вимоги до боржника за кредитним
договором № МL-509/014/2008 від 24.06.2008 року.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти ; за ч.2 цієї статті до
відносин за кредитним договором
застосовуються вимоги закону за
позикою.

Статтею 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Згідно з положеннями
статей 530,612,625 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.
Згідно ст.625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.
Відповідно
до ст.554 ЦК України, у разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України,
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст.1048 цього Кодексу.
Таким чином, аналізуючи
пояснення сторін, надані сторонами
докази, заначенні норми права, суд
першої інстанції дійшов висновку про
наявність підстав для задоволення
позову.

Колегія суду погоджується з таким
висновком районного суду. Оскільки, суд
першої інстанції, з'ясувавши обставини
справи та давши належну оцінку
зібраним доказам, дійшов до
обґрунтованого висновку про
задоволення позову. Вказані висновки
суду відповідають зібраним у справі
доказам, яким судом дана належна
оцінка, правильно визначена юридична
природа правовідносин що виникли і
закон, який їх регулює.
Доводи та
обставини, на які посилається апелянт в
скарзі, були предметом дослідження
судом першої інстанції та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судом були дотримані
норми матеріального і процесуального
права.

Посилання апеллянта, як на підставу в
задоволенні позову, що позивачем вже
використано спосіб захисту, а саме
вчинення виконавчого напису, є не
доведеними належними доказами (в
матеріалах справи відсутня копія
виконавчого напису нотаріуса, наявна
копія постанови про відкриття
провадження не завірена належним
чином, на вимогу суду доказів не подано,
клопотань про забезпечення доказів не
надано) та не можуть бути прийнято з
огляду на пунктом 1.2. договору поруки,
яким встановлено, що поручитель та
боржник відповідають як солідарні
боржники, що означає, що кредитор може
звернутись з вимогою про виконання
боргових зобов'язань як до боржника,
так і до поручителя, чи до обох
одночасно.

Доводи апелянта про неправильність
складення позивачем розрахунку
заборгованості також є
необґрунтованими, оскільки не
підтвердженні доказами та
спростовуються поданим в судді
апеляційної інстанції копією мирової
угоди.
Отже, доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції, обґрунтовано
викладених в мотивувальної частині
оскаржуваного рішення.
Суди розглядають цивільні
справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК
України, тобто в межах заявлених вимог
та на підставі наданих сторонами
доказів.
Згідно ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.
Відповідно до ч. 1
ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
розглянув справу відповідно до ст. 11
ЦПК України: за зверненням фізичних
осіб, в межах заявлених ними вимог та на
підставі наданих ними доказів, доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308, 313, 317 ЦПК
України, судова колегія

ухвалила :

Апеляційну скаргу
представника ОСОБА_5 - ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 17.03.2014 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте може
бути оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий
Ю.І.Кравець

Судді:
О.В.Оверіна

К.П.Мартинова