Справа № 541/2757/14-ц
Провадження №2/541/1262/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 листопада 2014 року
м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд
Полтавської області в складі:

головуючого судді -
Городівського О.А.,

при секретарі -
Ніколаєнко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Миргород
справу за позовом ОСОБА_1 до
Хомутецької сільської ради
Миргородського району Полтавської
області про визнання права на земельну
частку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

23 жовтня 2014 року до Миргородського
міськрайонного суду надійшла позовна
заява ОСОБА_1, в якій вона виклала
прохання визнати за нею в порядку
спадкування за заповітом право не
земельну частку (пай) розміром 4,88
умовних кадастрових гектари, яка
належала ОСОБА_2, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
на підставі сертифікату серії ПЛ №
00576885.

В обґрунтування позовних вимог
позивачка посилається на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2, який мав
право на земельну частку (пай) розміром
4,88 умовних кадастрових гектари із
земель, які перебували у колективній
власності КСП «Славутич».

В листопаді 1997 року ОСОБА_2 склав
заповіт, який посвідчений Хометецькою
сільською радою Миргородського району.
Відповідно до заповіту він заповів
належний йому житловий будинок з
надвірними спорудами, що знаходиться в
с. М.Сорочинці Миргородського району
та все належне йому хатнє майно, що буде
належати йому на день смерті і на що він
по закону буде мати право ОСОБА_1.

На підставі заповіту позивачка
отримала свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на житловий
будинок. У видачі свідоцтва про право
на земельну частку (пай) нотаріусом їй
було відмовлено з підстав того, що із
змісту заповіту не можливо встановити,
чи стосується розпорядження викладене
у заповіті права на земельну частку
пай.

В судовому засіданні позивачка та її
представник, ОСОБА_3, підтримали
позовні вимоги. Суду пояснили, що
померлий ОСОБА_2 являється вітчимом
позивачці. Інших спадкоємців, які б
прийняли спадщину та взагалі
претендували на спадкове майно
відсутні. На їх переконання заповіт
померлого стосується всього майна та
майнових прав, яке залишилось після
смерті останнього.

Голова Хомутецької сільської ради
Миргородського району Полтавської
області надіслав до суду лист, в якому
виклав прохання провести розгляд
справи без участі представника
сільської ради.

В ході судового розгляду встановлено,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. М. Сорочиці
Миргородського району помер ОСОБА_2,
який не являється родичем позивачки, а
був її вітчимом.

18 листопада 1997 року ОСОБА_2 склав та
посвідчив заповіт відповідно якого
«заповів ОСОБА_1 належний йому будинок
з надвірними спорудами, що знаходиться
в с. М. Сорочинці Миргородського району
Полтавської області та все належне
йому хатнє майно, що буде йому належати
на день смерті і на що він буде за
законом мати право»

Після смерті ОСОБА_2 позивачка на
підставі заповіту прийняла в спадок
житловий будинок в АДРЕСА_1, який
належав померлому.

Постановою нотаріуса від 4 серпня 2014
року (а.с. 9) позивачці відмовлено у
видачі свідоцтва про право власності
на право на земельну частку (пай)
розміром 4,88 умовних кадастрових
гектари, яке належало ОСОБА_2 на
підставі сертифікату на право на
земельну частку (пай) серії ПЛ № 0057685 з
підстав того, що розпорядження
викладене у заповіті померлого
стосується житлового будинку та
належного хатнього майна.

Частиною 1 статті 534 ЦК Української
УРСР (який діяв на момент посвідчення
заповіту) визначено, що кожний
громадянин може залишити за заповітом
усе своє майно або частину його (не
виключаючи предметів звичайної
домашньої обстановки і вжитку) одній
або кільком особам як тим, що входять,
так і тим, що не входять до кола
спадкоємців за законом, а також державі
або окремим державним, кооперативним
та іншим громадським організаціям.

Із змісту вищевказаної норми можливо
зробити висновок, що розпорядження у
заповіті може стосуватись як всього
майна так і його частини.

На переконання суду зміст
розпорядження ОСОБА_2 викладеного в
його заповіті стосується частини
належного йому майна, а саме житлового
будинку та предметів домашньої
обстановки та вжитку.

Таким чином суд вважає, що позивачка не
має правових підстав спадкувати інше
майно померлого ОСОБА_2, окрім того яке
визначено померлим у заповіті.

Керуючись ст.ст. 11, 88,130, 174, 213-215, 294,
главою 8 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволення позову ОСОБА_4
про визнання за нею в порядку
спадкування за заповітом право на
земельну частку (пай) розміром 4,88 в
умовних кадастрових гектарах, яке
належало ОСОБА_2, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів з дня його проголошення через
Миргородський міськрайонний суд до
Апеляційного суду Полтавської області.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя:
О.А.Городівський