Виноградівський районний суд
Закарпатської області
________________________________________________________________________
___________________________
Справа № 299/2725/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2014 року
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області у складі:

головуючий суддя - Рішко Г.І.,

секретар судового засідання Стрижак
О.М.,

за участі представника позивача
ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_4, в інтересах якої діє
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду від імені
ОСОБА_4, інтереси якої представляє на
підставі довіреності, із позовною
заявою до ОСОБА_2, у якій просить суд
стягнути із відповідача на користь
ОСОБА_4 вісім тисяч гривень, оскільки
вважає, що відповідач безпідставно
отримала ці гроші від ОСОБА_1 від імені
ОСОБА_4 за надання адвокатських послуг,
однак несумлінно поставилась до своїх
обов'язків по справі, відмовилася вести
справу у суді, при цьому договору про
правову допомогу між відповідачем та
ОСОБА_4 укладено не було.

01.10.2014 року позивач подав додаткові
письмові пояснення (а.с.24-27), у яких
повідомив, що 27.07.2013 року між ним та
адвокатом ОСОБА_2 в інтересах позивачки
ОСОБА_4 було укладено усну угоду про
надання правової допомоги в цивільній
справі №703/5219/12. За надання правової
допомоги він перерахував через
банківську установу 8 тисяч гривень -
суму, вказану адвокатом. Проте, в
установленому порядку ні з ним, ні з
ОСОБА_4 не було підписано угоди. Тому
адвокат безпідставно брала участь у
справі. Позивач вважає, що докази, про
витребування яких клопотала адвокат, є
неіснуючі; відповіді різних установ на
запити суду були неповні і
необґрунтовані. Він на прохання
адвоката погодився на призначення
судової експертизи по справі і оплатив
її вартість. Розгляд справи
затягувався.

ОСОБА_2 подала до суду заперечення на
позовну заяву, у якому оспорює доводи
позивача та просить відмовити у
задоволенні позову повністю. Позиція
відповідача полягає у тому, що 27.07.2013
року ОСОБА_1, діючи в інтересах та від
імені ОСОБА_4 на підставі довіреності,
звернувся до адвоката ОСОБА_2 по
правову допомогу по цивільній справі
№703/5219/12 у Виноградівському районному
суді. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було
погоджено умови договору про надання
правової допомоги, розмір гонорару
адвоката (8000 грн.), а також
відшкодування витрат на пальне та
технічну амортизацію транспортного
засобу адвоката на дорогу до
Виноградівського районного суду.

Адвокат вручила ОСОБА_1 корінець угоди
№58 від 27.07.2013 року про оплату гонорару у
визначеному угодою розмірі (8000 грн.) за
представлення інтересів ОСОБА_4 у
Виноградівському районному суді. 29.07.2013
року ОСОБА_4 не з'явилася в судове
засідання до Виноградівського
районного суду, представник ОСОБА_5
повідомив, що причиною неявки
позивачки є її хвороба. Тому ОСОБА_2 у
новому форматі договору вказала особу,
яка фактично звернулася до неї за
правовою допомогою - ОСОБА_1. Оригінал
договору ОСОБА_1 особисто, в
присутності ОСОБА_6, підписав. Тоді
адвокат одразу заповнила ордер
адвоката, у якому зазначила дату
укладення договору - 29.07.2013 року.

21.08.2013 року адвокат ознайомилася із
основними матеріалами цивільної
справи та з'ясувала, що у матеріалах
справи відсутні правовстановлюючі
документи на земельну ділянку,
генеральний план на земельну ділянку,
тощо. З метою забезпечення належних та
допустимих доказів адвокат -
відповідач - складала адвокатські
запити до Боржавської сільської ради,
до ДЗІП, а також повторний адвокатський
запит до ДЗІП від 17.09.2013 року, на які не
отримала відповіді, а 02.09.2013 року в
судовому засіданні за згодою та за
присутності ОСОБА_1 заявила клопотання
про витребування доказів із
Виноградівського БТІ, органу
землеустрою та Боржавської сільської
ради, а також про призначення судової
земельно-технічної експертизи.
Клопотання про витребування доказів
було задоволено судом, проте залишено
без розгляду клопотання про
призначення експертизи. 03.09.2013 року
адвокат заявила клопотання про
витребування доказів із
Закарпатського ДАБК, суд задовольнив
клопотання. Оскільки ухвали про
витребування доказів виконані не були,
суд надіслав зобов'язаним установам
нагадування. 30.10.2013 року в судовому
засіданні за згодою та за присутності
ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 заявила
клопотання про витребування
додаткового доказу із Закарпатського
державного інституту «Дніпромісто»,
клопотання задоволено. 18.11.2013 року
ОСОБА_1, не узгодивши із ОСОБА_2, подав до
суду заяву про відвід головуючого
судді у справі. Відвід адвокат не
підтримала, оскільки для цього не було
передбачених законом підстав, через що
ОСОБА_1 заявив адвокату ряд претензій.

22.01.2014 року ОСОБА_1 прибув до офісу
адвоката, де адвокат була відсутня, був
присутній стажер, який віддав на вимогу
ОСОБА_1 адвокатське досьє разом із
оригіналом договору-угоди про надання
правової допомоги по цивільній справі
№703/5219/12 від 27.07.2013 року. ОСОБА_1 при
цьому запевнив стажера, що про його
приїзд адвокату відомо. 04.02.2014 року
ОСОБА_1 подав до суду заяву про відвід
адвоката ОСОБА_2 у зв'язку із поданням
ним скарги на неї до КДКА Закарпатської
області. Суд залишив без задоволення
заяву про відвід адвоката. Ухвалою
Виноградівського районного суду від
04.02.2014 року було задоволено клопотання
про призначення судової
земельно-технічної експертизи.
Проведення експертизи доручено
судовому експерту Корчинському Р.Б.

Відповідач вважає, що є доведеним, що
вона в присутності та за згодою ОСОБА_1
надавала правову допомогу по цивільній
справі №703/5219/12 позивачці ОСОБА_4
Стверджує, що виконала всі обов'язки за
угодою від 29.07.2013 року, оскільки
надавала кваліфіковану правову
допомогу позивачці ОСОБА_4 у
присутності ОСОБА_1, який діяв на
підставі довіреності в інтересах
позивача. Тому має право на отримання
гонорару та відшкодування витрат на
переїзди, на листування з установами
щодо видачі правовстановлюючих
документів, тощо, відшкодування
упущеної вигоди через втрачені 20 годин
робочого часу (через переїзд з
м.Ужгорода до м.Виноградова в судові
засідання та на зворотню дорогу).

Відповідач визначила грошову суму, яка
належить сплаті за договором, виходячи
із розміру встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу по
складанню процесуальних документів та
приймала участь у судових засіданнях. В
загальному оплата за надання правової
допомоги по вказаній цивільній справі
становить 7742,25 грн.

Відшкодуванню підлягають і витрати на
пальне, що становить 1188 грн.

Відшкодуванню підлягає і упущена
вигода за 20 годин витраченого на дорогу
робочого часу.

Відповідач у письмовому запереченні
пояснила, що відмова її від подальшого
ведення цивільної справи була
викликана неадекватною поведінкою та
неправомірними діями щодо неї ОСОБА_1,
який звинувачував адвоката у тому, що
судові вимоги про витребування

доказів не виконуються, а із
Боржавської сільської ради надійшли
сфальсифіковані сільським головою та
землевпорядником документи.

ОСОБА_1 заявляв безпідставні відводи
судді, адвокату, писав необґрунтовані
скарги на секретаря судового
засідання.

25.12.2013 року ОСОБА_1 подав до КДКА
Закарпатської області скаргу на
відповідача як адвоката. Рішенням
Дисциплінарної палати КДКА
Закарпатської області від 21.02.2014 року в
порушенні дисциплінарної справи
відносно адвоката відмовлено у зв'язку
із відсутністю в її діях
дисциплінарного проступку. 21.03.2014 року
ОСОБА_1 подав скаргу до Вищої КДК
адвокатури України. Рішенням від 19.06.2014
року рішення дисциплінарної палати
Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури Закарпатської області від
21.02.2014 року було залишено без змін.

Разом із тим, поданій ним скарзі ОСОБА_1
зазначив, що між ним, що діяв на
підставі довіреності від імені ОСОБА_4,
та адвокатом ОСОБА_2 було укладено
угоду про надання правової допомоги
позивачці ОСОБА_4 від 27.07.2013 року.

21.03.2014 року ОСОБА_1 подав скаргу до Вищої
КДК адвокатури України. Рішенням від
19.06.2014 року рішення дисциплінарної
палати Кваліфікаційно-дисциплінарної
комісії адвокатури Закарпатської
області від 21.02.2014 року було залишено
без змін.

ОСОБА_1 подав скаргу до Ужгородського
МВ УМВС України в Закарпатській
області, у якій звинуватив адвоката у
шахрайстві. 27.08.2014 року перед будівлею
ОДА в м.Ужгороді привселюдно, в
присутності друзів та знайомих
адвоката кричав на її адресу негідні
принизливі слова, висував
звинувачення. В селі Боржавське
Виноградівського району поширював
щодо адвоката неправдиву інформацію
принизливого характеру.

Тому відповідач стверджує, що її
відмова від представлення інтересів
ОСОБА_4 була зумовлена необ'єктивними
звинуваченнями ОСОБА_1 Неправомірні
дії ОСОБА_1 неодноразово принижували
честь, гідність та ділову репутацію
адвоката.

Крім того відповідач звертає увагу
суду, що повідомлений позивачем факт
перерахування грошових коштів у сумі
8000 грн на її рахунок як оплата за
адвокатські послуги не підтверджено
належними доказами, оскільки поданий
позивачем чек від 27.07.2013 року відсутні
прізвища ОСОБА_4 та ОСОБА_1 а також мета
поповнення рахунку.

Від позивача ОСОБА_4 до суду 22.10.2014 року
надійшла письмова заява, у якій позивач
просить розглядати справу за її
відсутності, дії ОСОБА_1 підтримує.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав обставини,
повідомлені у позовній заяві. Розповів,
що 19.06.2013 року ВССУ направив на новий
розгляд до Виноградівського районного
суду цивільну справу №703/5219/12 за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_8, ОСОБА_6, третя
особа Боржавська сільська рада про
визначення межі між двома суміжними
земельними ділянками. Він виступав
представником у вказаній цивільній
справі на підставі довіреності
інтересів своєї тещі ОСОБА_4, оскільки
вона є людиною похилого віку. За
правовою допомогою у даній цивільній
справі він звернувся до адвоката
ОСОБА_2 27.07.2013 року адвокат погодилася
представляти інтереси ОСОБА_4 у суді.
Стверджує, що оплатив адвокату 8000 грн.
за надання правової допомоги, що
підтверджує корінцем угоди від 27.07.2013
року та чеком №1218 від 27.07.2013 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив
суду, що він та відповідач склали усну
угоду. Він мав довіреність укладати
угоди від імені ОСОБА_4 Відповідач дала
йому корінець угоди. Однак він нічого
не підписував, тому договір не
укладено. Тому позивач вважає, що кошти
відповідач отримала безпідставно.
Вважає, що відповідач за відсутності
договору про надання правової допомоги
представляла інтереси ОСОБА_4 у
Виноградівському районному суді, однак
не довела справу до кінця, несумлінно
поставилась до своїх обов'язків по
справі, заплутала справу і в подальшому
взагалі відмовилася приймати участь у
судових засіданнях. Позивач вважає, що
генеральні плани, про витребування
яких у справі заявляла клопотання
відповідач, не потрібні. У цивільній
справі була призначена експертиза і
справа направлена експерту на
проведення експертизи.

Заявив, що оплачував відповідачу
дорогу до суду і в зворотному напрямку
по 400 грн.

Він декілька разів приїжджав до офісу
адвоката у м.Ужгород і в останній раз
забрав усі документи.

Обґрунтовуючи підставу звернення та
вимоги позову позивач заявив, що
оскільки договору про надання правової
допомоги адвокатом ОСОБА_2 не було
укладено ні з ОСОБА_4, ні з ним, ОСОБА_1,
то відповідно до ч.1, 2 ст.1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події. Посилаючись на цю норму, як на
підставу своєї позовної вимоги,
позивач просить суд задовольнити
вимоги позовної заяви, поданої 31.07.2014
року, повністю: стягнути із відповідача
на користь ОСОБА_4 8000 грн.

У судових дебатах позивач усно заявив
додаткову вимогу, у якій просив суд
визнати недійсним договір про надання
правової допомоги.

В судовому засіданні відповідач
розповіла, що до 27.07.2013 року ОСОБА_1
неодноразово приїжджав до її офісу та
просив надати йому правову допомогу.
27.07.2013 року вона ознайомилася із
документами і прийняла пропозицію
ОСОБА_1 надавати правову допомогу
позивачці ОСОБА_4 у вказаній цивільній
справі у суді на умовах оплати за
надання послуг грошових коштів у
розмірі 8000 грн, на що ОСОБА_1 погодився.
При цьому ОСОБА_1 пояснив, що є зятем
ОСОБА_4 Тому вона у тексті угоди
замовником послуг записала ОСОБА_4
ОСОБА_1 цю угоду не підписував. Вона
видала йому корінець угоди на оплату
послуг. 29.07.2013 року прибула у судове
засідання у Виноградівський районний
суд, був і ОСОБА_1, та на її запитання, чи
буде присутня у суді ОСОБА_4, він
відповів, що ні.

Тому вона склала інший текст договору,
де замовником послуг записала ОСОБА_1 і
виписала ордер.

Угоду, виписану за зверненням ОСОБА_4,
вона передала головуючому у справі
помилково.

Головуючий у справі прийняв угоду і
ордер і допустив її до участі у справі.

21.08.2013 року за заявою відповідач
ознайомилася із матеріалами справи, в
ході ознайомлення з'ясувала, що у
справі не було достатньо доказів для
призначення експертизи. Тому
зверталася із адвокатськими запитами
до відповідних установ, в тому числі до
Боржавської сільської ради , однак
станом на 02.09.2013 року належно оформлені
запитувані документи не були надані.
Тоді вона зробила запит у
«Дніпромісто», а у судовому засіданні -
клопотання про витребування доказів.
Клопотання про витребування доказів
заявлялися 03.09.2013 року, 30.10.2013 року.
18.11.2013 року ОСОБА_1 без її згоди заявив
відвід головуючому судді. 22.01.2014 року
ОСОБА_1 прибув до її офісу у м.Ужгород і
за її відсутності (відповідач
перебувала у м.Києві) забрав із рук
стажиста усі документи адвокатського
досьє без її згоди та відому. 04.02.2014 року
ОСОБА_1 подав до суду заяву про відвід
адвоката у справі - відповідача ОСОБА_2

Відповідач заперечила ту обставину, що
ОСОБА_1 оплачував їй витрати на дорогу у
розмірі по 400 грн. В травні 2014 року їй
стало відомо про те, що біля ОДА
привселюдно ОСОБА_1 зводить на неї
наклепи щодо нібито низької якості
надання адвокатських послуг у справі.
Тоді вона написала листа ОСОБА_4 про
відмову від ведення справи через
некоректну поведінку ОСОБА_1

Відповідач звернула увагу суду на те,
що подана позивачем квитанція про
оплату послуг не містить інформації
про платника та призначення оплати,
тому даний доказ є сумнівним.

ОСОБА_1 не звертався до неї з вимогою
про розірвання укладеної угоди.

На підставі повідомлених обставин та
поданих на їх підтвердження письмових
доказів, а також доводів, викладених у
письмовому запереченні, відповідач
просила відмовити у задоволенні позову
повністю.

Заслухавши пояснення, дослідивши
подані сторонами письмові докази,
дослідивши матеріали цивільної справи
№703/5219/12, оцінивши досліджені докази у
їх сукупності, суд дійшов наступних
висновків.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про
стягнення із відповідача 8000 грн
позивач

посилається на те, що ці гроші сплачені
ним на рахунок відповідача за надання
правової допомоги у вказаній цивільній
справі, а відповідач отримала ці гроші
безпідставно, оскільки, як стверджує
позивач, договору про надання правової
допомоги у вказаній цивільній справі
ні ОСОБА_4, ні він із відповідачем не
підписували, до цього часу договір не
укладено, такий відсутній. Відповідач
представляла інтереси ОСОБА_4 за
відсутності договору.

Разом із тим позивач, всупереч власним
твердженням про неукладення
(відсутність) договору про надання
правової допомоги, вважає, що
відповідач все ж таки несла обов'язки
по цивільній справі як представник
інтересів ОСОБА_4, які виконувала
несумлінно, заплутала справу і
відмовилася приймати в подальшому
участь у судових засіданнях.

Відповідно до ст.638 ЦК України, договір
є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди. Договір укладається
шляхом пропозиції однієї сторони
укласти договір (оферти) і прийняття
пропозиції (акцепту) другою стороною.

Оцінивши подані сторонами та
досліджені судом докази, суд встановив
наступні обставини.

Суд вважає встановленою ту обставину,
що 27.07.2013 року між ОСОБА_1, який діяв від
імені та в інтересах ОСОБА_4 на підставі
довіреності від 16.07.2014 року, та
адвокатом ОСОБА_2 було в усній формі
досягнуто домовленості - усно укладено
договір про надання правової допомоги
у цивільній справі, за умовами якого
адвокат ОСОБА_2 погодилася на
пропозицію ОСОБА_1 надавати правову
допомогу ОСОБА_4 у Виноградівському
районному суді у цивільній справі
№703/5219/12 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_8,
ОСОБА_6, третя особа - Боржавська
сільська рада Виноградівського району
Закарпатської області, про визначення
межі між двома суміжними земельними
ділянками, а ОСОБА_1 погодився із умовою
оплати за надання послуг із
представництва інтересів позивачки у
суді грошових коштів у розмірі 8000 грн.
На підставі цієї угоди адвокат 27.07.2013
року склала Договір про надання
правової допомоги за зверненням
ОСОБА_4, виписала корінець до угоди про
оплату послуг.

Дані обставини визнані та підтверджені
сторонами спору у судовому засіданні
та підтверджується сукупністю інших
доказів, зібраних та досліджених судом.

Так, Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19.06.2013 року
(а.с.8-9 зв) цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_8, ОСОБА_6, третя особа -
Боржавська сільська рада
Виноградівського району Закарпатської
області, про визначення межі між двома
суміжними земельними ділянками за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Виноградівського районного суду
Закарпатської області від 25.12.2012 року
та рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 12.02.2013 року -
направлено на новий розгляд до
Виноградівського районного суду.

У цивільній справі визначено
головуючим суддю Левка Т.Ю.

Представництво інтересів ОСОБА_4 у
вказаній цивільній справі було
покладено нею на ОСОБА_1, її зятя, на
підставі довіреності, посвідченої
16.07.2014 року у м.Іршава Закарпатської
області приватним нотаріусом
Іршавського районного нотаріального
округу ОСОБА_9(а.с.15).

Встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово до
27.07.2013 року приїжджав до офісу адвоката
ОСОБА_2, де просив адвоката надати
правову допомогу у вирішенні
цивільно-правового спору за позовом
ОСОБА_4 у вказаній вище цивільній
справі.

27.07.2013 року адвокат ОСОБА_2 прийняла
пропозицію ОСОБА_1

Зі змісту корінця угоди, виданого 27.07.2013
року адвокатом ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_4,
с.Боржавське, вул.Зелена, 24
Виноградівського району, вбачається,
що корінець видано на підставі
укладеної угоди про надання юридичної
допомоги по справі №703/5219/12 про
визначення меж земельної ділянки.
Юридична допомога оплачена в сумі 8000
грн.(а.с.10).

Зі змісту поданого позивачем чеку
№1218 від 27.07.2013 року 11:12:18
встановлено, що картковий рахунок
ОСОБА_2 було поповнено через термінал в
м.Виноградів по вул.Станційній, 1, на
суму 8000,00 грн.(а.с.11).

Перевіряючи доводи позивача про те, що
відповідач за відсутності договору про
надання правової допомоги
представляла інтереси ОСОБА_4 у
цивільній справі №703/5219/12, суд дослідив
матеріали цивільної справи №703/5219/12 за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_8, ОСОБА_6, третя
особа - Боржавська сільська рада
Виноградівського району Закарпатської
області, про визначення межі між двома
суміжними земельними ділянками.

Встановлено, що 12.07.2013 року до суду із
ВССУ надійшла вказана цивільна справа,
повернута за Ухвалою ВССУ від 19.06.2013
року на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Головуючим у справі визначено суддю
Левка Т.Ю., судове засідання призначено
на 29.07.2013 року.

29.07.2013 року адвокат ОСОБА_2 подала до
справи письмове клопотання, у якому
просила допустити її до участі у справі
на підставі договору про представлення
інтересів позивача ОСОБА_4, до
клопотання додала ордер, угоду-договір,
копію свідоцтва про зайняття
адвокатською діяльністю, які були
долучені головуючим до справи, а
адвоката ОСОБА_2 на їх підставі
допущено до участі у справі (справа
№703/5219/12 а.с. 110-114).

З пояснень відповідача, які
підтверджені матеріалами цивільної
справи №703/5219/12 (справа №703/5219/12 а.с.110-114,
а.с.218-219), встановлено, що 29.07.2013 року
позивач ОСОБА_4 до суду не прибула. Тому,
оскільки договір про надання правової
допомоги, що укладався від імені ОСОБА_4
її представником ОСОБА_1, позивачем
ОСОБА_4 підписаний не був, адвокат у
присутності та за згоди ОСОБА_1 склала
інший договір (№58), де замовником
виступив ОСОБА_1, представник ОСОБА_4,
договір замовником послуг підписано.
Після підписання договору адвокат
виписала ордер №58 від 29.07.2013 року, який
подала суду. Проте, до матеріалів
справи 29.07.2013 року помилково було
подано примірник договору від 27.07.2013
року. Тому 11.11.2014 року адвокат клопотала
про приєднання до матеріалів справи
належного примірника договору про
надання правової допомоги №58 від 29.07.2013
року за зверненням ОСОБА_1 про надання
послуг із зібрання доказів, складання
процесуальних документів,
представлення інтересів у суді
позивачки ОСОБА_4 за її позовом до
ОСОБА_8, ОСОБА_6 про визначення меж між
суміжними земельними ділянками.

Суд вважає встановленою ту обставину,
як таку, що визнана сторонами, що ОСОБА_1
забрав із офісу адвоката адвокатське
досьє із оригіналом договору про
надання правової допомоги №58 від 29.07.2014
року без згоди та всупереч волі ОСОБА_2,
яка була відсутня в офісі.

Тому, дослідивши подану відповідачем
копію Договору №58 від 29.07.2013 року,
вірність якої засвідчена адвокатом,
суд оцінює даний доказ як належний та
допустимий на підтвердження тієї
обставини, що 29.07.2013 року між адвокатом
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що діяв від імені та в
інтересах ОСОБА_4 на підставі
довіреності, було укладено договір про
надання правової допомоги, а саме
представництво інтересів у суді
позивача ОСОБА_4 за її позовом до
ОСОБА_8, ОСОБА_6 про визначення меж між
суміжними земельними ділянками,
зібрання доказів, складання
процесуальних документів. У договорі
зазначено обумовлений сторонами
розмір плати за надання правової
допомоги у сумі 8000 грн. Договір
підписано сторонами. (справа №703/5219/12
а.с.219).

Суд відхиляє доводи позивача про те, що
підпис, проставлений від його імені у
вказаному договорі від 29.07.2013 року, йому
не належить, оскільки це твердження не
підтверджено жодним належним та
допустимим доказом, що б міг бути
взятий до уваги судом при перевірці
повідомленої позивачем обставини.

Крім того діяльність адвоката ОСОБА_2 у
вказаній цивільній справі як
представника інтересів позивача, була
перевірена дисциплінарною палатою
КДКА Закарпатської області та ВКДКА
України за скаргою ОСОБА_1

Дослідивши зміст рішень вказаних
установ та подані суду матеріали
перевірки суд констатує, що
обґрунтовуючи підставу звернення зі
скаргою як до КДКА Закарпатської

області, так і до ВКДКА України ОСОБА_1
стверджував, що між ним, як
представником ОСОБА_4, та адвокатом
ОСОБА_2 було укладено угоду-договір про
надання правової допомоги та існували
договірні правовідносини (справа
№703/5219/12 а.с.72, 104,109).

Оцінивши зібрані докази у їх
сукупності суд дійшов висновку, що не
знайшли підтвердження повідомлені
позивачем обставини про те, що
відповідач за відсутності укладеного
договору надавала у справі правову
допомогу (представляла інтереси
позивача у судових засіданнях,
складала процесуальні документи,
вживала заходи щодо зібрання доказів
тощо).

Натомість встановлено, що 29.07.2013 року
між адвокатом ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що діяв
від імені та в інтересах ОСОБА_4 на
підставі довіреності, було укладено
договір про надання правової допомоги,
а саме представництво інтересів у суді
позивача ОСОБА_4 за її позовом до
ОСОБА_8, ОСОБА_6 про визначення меж між
суміжними земельними ділянками,
зібрання доказів, складання
процесуальних документів, на умовах
оплати адвокату за надання послуг
грошових коштів у розмірі 8000 грн.

Суд констатує, що в силу ч.3 ст.27 Закону
України «Про адвокатуру та адвокатську
діяльність», на правовідносини за
договором про надання правової
допомоги поширюються загальні вимоги
договірного права, зокрема, положення
глави 63 ЦК України «Послуги. Загальні
положення».

Відповідно до ст.901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

Відповідно до ст.907 ЦК України, договір
про надання послуг може бути
розірваний, у тому числі шляхом
односторонньої відмови від договору, в
порядку та на підставах, встановлених
цим Кодексом, іншим законом або за
домовленістю сторін. Порядок і
наслідки розірвання договору про
надання послуг визначаються
домовленістю сторін або законом.

Отже право на односторонню відмову від
договору про надання послуг
встановлено ст.907 ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст.651 ЦК України, у разі
односторонньої відмови від договору у
повному обсязі або частково, якщо право
на таку відмову встановлено договором
або законом, договір є відповідно
розірваним або зміненим.

Відповідно до ч.4 ст.653 ЦК України,
сторони не мають права вимагати
повернення того, що було виконане ними
за зобов'язанням до моменту зміни або
розірвання договору, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Перевіряючи викладені у позовній заяві
доводи позивача стосовно сумлінності
виконання відповідачем обов'язків з
представництва інтересів позивача у
судовій справі, відмови надалі
приймати у справі участь, суд дослідив
Рішення дисциплінарної палати
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури Закарпатської області від
21.02.2014 року за результатами розгляду
скарги ОСОБА_1 на діяння ОСОБА_2,
адвоката, що надавала правову допомогу
ОСОБА_4 у вказаній цивільній справі, а
також матеріали перевірки (а.с.72-110).

Зі змісту Рішення КДКА Закарпатської
області, дисциплінарна палата за
результатами перевірки доводів скарги
прийшла до висновку, що адвокат ОСОБА_2
належним чином надає правову допомогу
ОСОБА_4 у згідній цивільній справі,
приймаючи участь у всіх судових
засіданнях, що визнається самим ОСОБА_1,
та вчиняючи необхідні процесуальні
дії. Натомість відсутня її вина у
невиконанні протягом тривалого часу
відповідними установами вимог суду про
надання доказів. Ознаки
дисциплінарного проступку у діяннях
адвоката ОСОБА_2 відсутні. Вина
адвоката у невиконанні протягом
тривалого часу певними установами
вимогу суду про надання доказів
відсутня.(а.с.47, 47зв).

Рішенням Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури України від 19.06.2014 року за
результатами розгляду скарги ОСОБА_1 на
рішення КДКА Закарпатської

області від 21.02.2014 року, яким йому було
відмовлено в порушенні дисциплінарної
справи стосовно адвоката ОСОБА_2,
скаргу ОСОБА_1 залишено без
задоволення, Рішення дисциплінарної
палати КДКА Закарпатської області від
21.02.2014 року - залишено без змін.

За результатами розгляду скарги ВКДКА
України прийшла до висновку, що
підстави для порушення дисциплінарної
справи стосовно адвоката ОСОБА_2
відсутні.

Матеріалами справи №703/5219/12
підтверджені ті обставини, що з 27 липня
2013 року по цивільній справі № 703/5219/12
адвокатом ОСОБА_2 за договором про
надання правової допомоги позивачу
ОСОБА_4 у вказаній справі із відома та
згоди ОСОБА_1 виконано наступні дії.

27 липня 2013 року проведено попередній
аналіз наданих ОСОБА_1 матеріалів, а
саме: проаналізовано позовну заяву
ОСОБА_4 до ОСОБА_8, ОСОБА_6, Третя особа:
Боржавська сільська рада
Виноградівського району Закарпатської
області про визнання меж між двома
суміжними земельними ділянками,
рішення Виноградівського районного
суду від 25.12.2013 pоку рішення
апеляційного суду Закарпатської
області та ухвалу Вищого
спеціалізованого суду від 19 червня 2013
p.,тощо.

Надано правову консультацію ОСОБА_1 по
суті позовної заяви, роз'яснено
положення ряду норм земельного
законодавства.

29.07.2013 року адвокат прибула на судове
засідання у справі до Виноградівського
районного суду, склала клопотання про
ознайомлення з матеріалами цивільної
справи № 703/5219/12 (справа №703/5219/12 а.с.110).

30 липня 2013 року адвокатом складено та
скеровано до Боржавської сільської
ради запит про витребування первинних
правовстановлюючих документів.

16 серпня 2013 року складено три
клопотання про витребування доказів із
КП «БТІ м. Виноградів» - оригінали
інвентарної справи на
будинковолодіння АДРЕСА_1; із
Боржавської сільської ради - земельно -
облікової книжки та із
Виноградівського держземагенства -
генеральний план земельних ділянок
АДРЕСА_1.

16 серпня 2013 року складено клопотання
про призначення земельно-технічної
експертизи.

17 серпня 2013 року складено запит до ДЗК
(ЗДІ «Дніпромісто»).

21 серпня 2013 року адвокат прибула до
Виноградівського районного суду та
ознайомилася із матеріалами цивільної
справи у Виноградівському районному
суді в повному обсязі.

02 вересня 2013 року прийняла участь в
судовому засіданні Виноградівського
районного суду.

17 вересня 2013 року складено повторний
запит до Державного інституту
проектування «Закарпатдніпромісто».

17 жовтня 2013 року адвокат прийняла
участь в судовому засіданні
Виноградівського районного суду.

30 жовтня 2013 року складено клопотання
про витребування доказу із
Закарпатського «Дніпромісто» про
надання схеми плану забудови.

18 листопада 2013 року спільно з ОСОБА_1
прийняла участь в судовому засіданні
Виноградівського районного суду.

04 лютого 2014 року прийняла участь в
судовому засіданні Виноградівського
районного суду.

Таким чином твердження позивача про те,
що відповідач неналежно виконувала
обов'язки з представництва інтересів
позивача у судовій справі, також
спростовані.

Окрім того, на кожен переїзд із міста
Ужгород до Виноградівського районного
суду, адвокат витрачала 2 години в одну
сторону та 2 години у зворотному
напрямку, тобто - 4 години часу кожного
переїзду.

Тому, виходячи із розміру встановленої
законом мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу по
складанню процесуальних документів та
приймала участь у судових засіданнях,
суд приходить до

висновку, що розмір отриманого
адвокатом гонорару відповідає об'єму
наданих адвокатом та спожитих
замовником послуг, а також понесеним
витратам на дорогу. До аналогічного
висновку дійшла і дисциплінарна палата
КДКА Закарпатської області, Рішення
якої залишено без змін ВКДКА України,
за результатами розгляду скарги ОСОБА_1
на адвоката ОСОБА_2

Дослідивши зміст листа адвоката ОСОБА_2
до ОСОБА_4 від 12.05.2014 року про відмову
адвоката від договору про надання
правової допомоги, враховуючи, що
повідомлені адвокатом обставини
підтверджуються дослідженими судом
доказами, суд прийшов до висновку, що
адвокат ОСОБА_2 обґрунтовано
використала надане їй цивільним
законодавством право на відмову від
договору, маючи для цього достатні
підстави.

Ні до початку, ні в ході судового
розгляду справи позивач не навів інших
доводів на обґрунтування своїх вимог,
не заявив суду у порядку та строки,
встановлені цивільним процесуальним
законом, про інші правові підстави для
пред'явлення вимоги про повернення
сплачених за надання послуг грошових
коштів.

Щодо додаткової позовної вимоги
позивача, що заявлена ним усно у
судових дебатах (про визнання
недійсним договору про надання
правової допомоги), суд зазначає, що
первісну позовну вимогу про повернення
коштів позивач заявив на тій підставі,
що із адвокатом не було укладено
відповідного договору, тому кошти
набуті безпідставно. Отже, додаткова
вимога про визнання недійсним договору
про надання правової допомоги є по суті
зміною підстави позову, і за своїм
змістом ця вимога не є збільшенням чи
зменшенням розміру позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.31 ЦПК України, крім
прав та обов'язків, визначених у статті
27 цього Кодексу, позивач має право
протягом усього часу розгляду справи
збільшити або зменшити розмір позовних
вимог, відмовитися від позову, а
відповідач має право визнати позов
повністю або частково. До початку
розгляду судом справи по суті позивач
має право шляхом подання письмової
заяви змінити предмет або підставу
позову, а відповідач - пред'явити
зустрічний позов.

Таким чином, в силу ч.2 ст.31 ЦПК України
суд не приймає до розгляду заявлену
позивачем усно у судових дебатах
вимогу про визнання недійсним договору
про надання правової допомоги.

Отже, розглянувши цивільну справу за
позовом ОСОБА_4, від імені якої та в
інтересах якої діє на підставі
довіреності ОСОБА_1, у межах заявлених
позивачем вимог, на підставі поданих
сторонами доказів, проаналізувавши у
сукупності підтверджені доказами
фактичні обставини та відповідні їм
норми матеріального права, суд вирішив,
що у задоволенні позову слід відмовити,
оскільки повідомлені позивачем
обставини, якими він обґрунтував
підставу звернення із вимогою про
повернення грошових коштів, не знайшли
підтвердження у суді належними та
допустимими доказами.

Керуючись ст.ст.10, 11, 27, 31, 60, 212-215 ЦПК
України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2
про стягнення коштів - відмовити
повністю.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Закарпатської області через
Виноградівський районний суд. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

ГоловуючийГ. І. Рішко