Провадження №2/521/6378/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
20 листопада 2014 року Малиновський
районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Поліщук І.О.,
при секретарі - Святецькій І.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом Малиновської
районної адміністрації Одеської
міської Ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
Представник Малиновської районної
адміністрації Одеської міської Ради
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про виселення, в якому просить
суд виселити відповідачів із займаного
житлового приміщення за адресою:
АДРЕСА_1 без надання іншого жилого
приміщення; встановити наступний
порядок виконання рішення суду, а саме
зобов'язати відповідачів в
добровільному порядку вчинити певні
дії та звільнити самовільно зайняте
житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1;
у разі невиконання рішення суду в
добровільному порядку застосувати
вимоги ч.2 ст.75 ЗУ «Про виконавче
провадження» щодо примусової
організації виконавчих дій,
спрямованих на звільнення житлового
приміщення за адресою: АДРЕСА_1, а також
стягнути з відповідачів судовий збір у
розмірі 243 гривні 60 копійок. В
обґрунтування своїх позовних вимог
представник позивача посилається на
те, що житловий будинок АДРЕСА_1
перебуває в оперативному управлінні
Малиновської районної адміністрації
Одеської міської ради та
обслуговується КП ЖКС «Черьомушки».
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
проживають в квартирі за адресою:
АДРЕСА_1 без будь-яких підстав та
дозволу на зайняття даної квартири.
Малиновським районним судом м. Одеси
розглядалась цивільна справа за
позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до
Малиновської районної адміністрації
про зобов'язання МРА ОМР укласти з
відповідачами договір найму квартири
та 22.05.2013 року по даній справі було
прийнято рішення, яким у позовних
вимогах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - відмовлено.
Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 04.11.2013 року, рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 22.05.2013 року залишено без змін. Також
представник позивача у своїй позовній
заяві зазначив, що 05.10.1958 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було зареєстровано
шлюб. 09.02.1959 року ОМР депутатів трудящих
ОСОБА_3 була надана в користування
квартира АДРЕСА_2, основним наймачем
якої з 26.02.1959 року був ОСОБА_1. З 03.03.1978
року основним наймачем квартири стала
донька ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - ОСОБА_5, яка
ІНФОРМАЦІЯ_7 року померла. Після смерті
ОСОБА_5 основним наймачем стала онука
ОСОБА_1 - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року. У позовній
заяві вказується, що відповідно до
відмітки в паспортному документі про
місце проживання ОСОБА_1 зазначено, що з
20.07.1994 року відповідач ОСОБА_1
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3.
Також, згідно розпорядження органу
приватизації №123566 від 28.05.1998 року,
квартира за адресою: АДРЕСА_3 була
набута ОСОБА_7 та ОСОБА_3 у власність в
порядку приватизації, згідно з якою
основним наймачем вказаної квартири є
відповідач ОСОБА_1. З свідоцтва про
право власності від 28.05.1998 року
виданого УЖКГ Виконкому ОМР народних
депутатів на підставі розпорядження
органу приватизації №123566 від 28.05.1998
року, зареєстрованому і записаному у
реєстрову книгу за №16-5671, квартира
АДРЕСА_4 належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на
праві приватної власності. Крім того,
згідно паспортного документу
відповідача ОСОБА_2 вбачається, що він
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_9 з
12.12.2003 року по теперішній час. Таким
чином, ні ОСОБА_1, ні ОСОБА_2 поліпшення
житлових умов не потребують, так як
мають місяця реєстрації та проживання
згідно з законами України, спірне
приміщення займають незаконно, на
квартирному обліку у Малиновській
районній адміністрації ОМР не
перебувають. Оскільки квартира за
адресою: АДРЕСА_1 надавалась у 1959 році у
зв'язку з необхідністю поліпшення
житлових умов сім'ї, позивач вважає, що
наданий час необхідність поліпшення
житлових умов відсутня, у зв'язку із чим
він вимушений звернутися з наступним
позовом до суду.
Представник Малиновської районної
адміністрації Одеської міської Ради в
судове засідання не з'явився, надав до
суду заяву в якій вказується, що
позовні вимоги підтримуються в
повному обсязі, просять їх
задовольнити, а також розглянути
справу у відсутності представника МРА
ОМР. В заяві представником позивача
зазначено що вони не заперечують проти
заочного розгляду справи.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судові
засідання не з'являлися, про час та
місце судового засідання повідомлені
належним чином, шляхом надсилання
судових ухвал та повісток на адресу,
зазначену у позовній заяві, про що
свідчать розписки про їх отримання, про
поважність причин відсутності не
повідомили, заперечення на позовну
Зі згоди представника позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст. 224
Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.
Частиною 1 ст.3 ЦПК України встановлено,
що кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизначених або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.
В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 05 жовтня 1958 року
уклали шлюб, після реєстрації
одруження присвоєно прізвище: чоловіку
- ОСОБА_1, дружині - ОСОБА_3 що
підтверджується свідоцтвом про
одруження. Від даного шлюбу
ІНФОРМАЦІЯ_10 року народилась ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про
народження виданого Приморським
райбюро РАГСу 15.02.1959 року.
Як вбачається з ордеру на житлове
приміщення №1385 від 09.02.1959 року Одеської
міської ради трудящих, виданого ОСОБА_3
ОСОБА_3 разом з одним членом сім'ї мала
право вселення на представлену житлову
площу за адресою: АДРЕСА_1 кількість
кімнат одна, розміром 20,8 кв.м..
Згідно довідки (виписки з домової книги
про склад сім'ї та реєстрацію) від 1977
року виданої ОСОБА_1 в тому, що він
постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1
особовий рахунок відкритий на ОСОБА_1,
на даній житловій площі проживають та
зареєстровані 6 осіб: ОСОБА_1 - основний
квартиронаймач, ОСОБА_3 - дружина,
ОСОБА_9 - дочка, ОСОБА_10 - мати.
Відповідно до розпорядження №182
виданого головуючим виконкому
Приморської Райради депутатів
трудящих, на підставі рішення
виконкому Приморської Райради
депутатів трудящих №126 від 03.03.1978 року,
відкритий особовий рахунок гр. ОСОБА_5,
яка займає житлову площу, що
складається з І кімнати площею 22,23 кв.м.
АДРЕСА_1 з правом укласти договір найму
цієї житлової площі. Сім'я складається
з 2 осіб. Раніше існуючий особовий
рахунок на ім'я гр. ОСОБА_1 закрито. З
зазначених підстав суд приходить до
висновку, що з березня 1978 року основним
наймачем квартири стала донька ОСОБА_1
та ОСОБА_3- ОСОБА_5, яка ІНФОРМАЦІЯ_11 року
- померла. Матеріалами справи
підтверджується, що після смерті
ОСОБА_5 основним наймачем стала онука
ОСОБА_1 - ОСОБА_6, яка ІНФОРМАЦІЯ_12 року
Згідно документів наданих до суду
стороною позивача встановлено, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у 2012 році зверталися
до Малиновського районного суду міста
Одеси з позовом до Малиновської
районної адміністрації Одеської
міської Ради про зобов'язання укласти
договір найму. Як вбачається з рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 22 травня 2013 року справа №1519/3315/2012,
провадження №2/521/536/13, в задоволені
позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Малиновської
районної адміністрації Одеської
міської ради про зобов'язання укласти
договір найму відмовлено. Ухвалою
Апеляційного суду Одеської області від
04.11.2013 року рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 22 травня 2013
року залишено без змін.
Як вбачається з паспорту ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5, на сторінці № 11 вказаного
документу зазначено місце його
реєстрації: АДРЕСА_3 реєстрація з 20.07.1994
З свідоцтва про право власності на
житло від 28.05.1998 року вбачається, що
УЖКГ міськвиконкому Одеської міської
Ради народних депутатів свідчить, що
квартира, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_3 дійсно належить на праві
загальної часкової власності ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 в рівних долях. Свідоцтво видане
згідно розпорядження від 28 травня 1998
року №123566.
Як вбачається з паспорту ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_6, на сторінці № 11 вказаного
документу зазначено місце його
реєстрації: АДРЕСА_9, реєстрація з 12.12.2003
Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах загальності сторін. Сторони та
інші особи, що беруть участь у справі,
мають рівні права щодо подання доказів,
їх дослідження та доведення перед
судом їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, як на підставу своїх
вимог і заперечень. Доказування не можу
гуртуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.1 ст. 58 ЖК України на
підставі рішення про надання жилого
приміщення в будинку державного або
громадського житлового фонду
виконавчий комітет районної, міської,
районної в місті, селищної, сільської
Ради народних депутатів видає
громадянинові ордер, який є єдиною
підставою для вселення в надане жиле
Згідно ст. 61 ЖК УРСР, користування
жилими приміщеннями у будинках
державного і громадського житлового
фонду здійснюється відповідно до
договору найму жилого приміщення.
Договір найму жилого приміщення в
будинках державного чи громадського
житлового фонду укладається в
письмовій формі на підставі ордера на
жиле приміщення між наймодавцем -
житлово-експлуатаційною організацією
(а в разі її відсутності - відповідним
підприємством, установою,
організацією) і наймачем -
громадянином, на ім'я якого видано
Відповідно до ст. 42 ЖК УРСР, жилі
приміщення надаються тільки
громадянам, які перебувають на обліку
потребуючих поліпшення житлових умов
та внесені до єдиного державного
реєстру громадян, які потребують
поліпшення житлових умов, крім
випадків, передбачених статтею 46,
частинами першою і другою статті 54,
частиною першої статті 90, частиною
шостою статті 101, статтями 102, 110,
частиною першою статті 114
цього Кодексу, а також інших випадків,
передбачених законодавством Союзу РСР
Порядок взяття на облік громадян, що
потребують поліпшення житлових умов
передбачений ст.39 ЖК УРСР та Правилами
обліку громадян, які потребують
поліпшення житлових умов, і надання їм
жилих приміщень в Український РСР,
затвердженими постановою Ради
Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11
грудня 1984 року №470.
В силу ст. 43 ЖК УРСР громадянам, які
перебувають га обліку потребуючих
поліпшення житлових умов, жилі
приміщення надаються в порядку
Згідно вимог ст. 6 ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», кожна особа
повинна зареєструватися за місцем
Відповідно до ст. 65 ЖК УРСР Наймач
вправі в установленому порядку за
письмовою згодою всіх членів сім'ї, які
проживають разом з ним, вселити в
ним жиле приміщення свою дружину,
дітей, батьків, а також інших осіб. На
вселення до батьків їх неповнолітніх
дітей зазначеної згоди не потрібно.
Особи, що вселилися в жиле приміщення
як члени сім'ї наймача, набувають
рівного з іншими членами сім'ї права
приміщенням, якщо при вселенні між
цими особами, наймачем та членами
його сім'ї, які проживають з ним, не
було іншої угоди про порядок
користування жилим приміщенням.
Як роз'яснює п.13,14 Правових позицій щодо
розгляду судами окремих категорій
судових справ ( Житлове право)
Верховного суду України від 26 травня 2001
року, оскільки за змістом статей 64,65 ЖК
наймач і члени сімї, що проживають
разом з ним, набувають права
користування одним жилим приміщенням у
будинку державного або громадського
житлового фонду,особа яка вселилась до
наймача як член сімї, не набуває права
користування займаним ним жилим
приміщенням, якщо вона зберігає за
собою право користування іншим жилим
приміщенням у будинку державного чи
громадського житлового фонду або якщо
є інші докази того, що вона при цьому не
змінювала свого постійного місця
проживання. За змістом ст..65 ЖК особою,
яка проживає у наймача жилого
приміщення як член його сімї, не може
бути визнано право користування цим
приміщенням, якщо вона зберігає
постійне місце проживання у
приватизованому нею жилому приміщенні.
Відповідно до вимог ст. 109 ЖК України,
виселення з займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом. Виселення
проводиться добровільно або в судовому
Згідно з частиною 3 статті 116 ЖК України
осіб, які самоправно зайняли жиле
приміщення, виселяють без надання їм
іншого жилого приміщення.
Таким чином, з підстав викладених вище
у мотивувальній частині рішення, з
врахуванням того, що відповідачі по
справі мають постійне місце реєстрації
за іншими адресами, мають нерухоме
майно на праві приватної власності, в
якому проживали до смерті наймачів
квартири АДРЕСА_1, а спірне приміщення
вже зайняли після смерті ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, що підтверджується
документами, а також рішенням
Малиновського районного суду міста
Одеси від 22 травня 2013 року, суд вважає
доведеною і підтвердженою
відповідними документами, правову
позицію сторони Малиновської районної
адміністрації Одеської міської Ради,
про самоправне вселення та незаконне
проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у квартирі
АДРЕСА_1, у зв'язку з чим і задовольняє
позов про їх виселення зі спірного
приміщення за правилами статей 109, 116 ЖК
Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує, у тому
числі питання щодо розподілу між
сторонами судових витрат.
На підставі ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено судове
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 213, 214, 224-226
ЦПК України, ст.ст. 39, 42, 43, 58, 61, 65,108,116 ЖК
УРСР, ст.ст. 47, 48 Конституції України, ст.
6 ЗУ «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Малиновської районної
адміністрації Одеської міської Ради до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про виселення -
задовольнити.

Виселити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із займаного
житлового приміщення за адресою:
АДРЕСА_1 без надання іншого жилого
приміщення.

Встановити наступний порядок
виконання рішення суду, а саме
зобов'язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
добровільному порядку вчинити певні
дії та звільнити самовільно зайняте
житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

У разі невиконання рішення суду в
добровільному порядку застосувати
вимоги ч.2 ст.75 ЗУ «Про виконавче
провадження» щодо примусової
організації виконавчих дій,
спрямованих на звільнення житлового
приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) та ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на
користь Малиновської районної
адміністрації Одеської міської ради
судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок
три) гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що постановив його, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом 10 днів з дня отримання
копії заочного рішення до суду першої
інстанції. Позивачем рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду
Одеської області в загальному порядку
на протязі десяти днів.

В разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
рішення може бути оскаржене сторонами
до апеляційного суду Одеської області
шляхом подання апеляційної скарги на
протязі десяти днів.

Головуючий: