Справа
№664/4019/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року

Цюрупинський районний суд

Херсонської області

в складі: головуючого судді

Заславець Н.В.

при секретарі

Бондаревій Т.К.

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Цюрупинську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
будинком, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про про визнання її
втратившою право користування
житловим будинком із зняттям з
реєстрації.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позов підтримала і суду
пояснила, що відповідно до договору про
розподіл майна подружжя їй належить
46/100 частин житлового будинку,
розташованого в АДРЕСА_1, право
власності на який зареєстровано 05.09.2006
року. В належній їй частині житлового
будинку нею зареєстрована ОСОБА_2, яка
ніколи в будинку не проживала, не є
членом її сім*ї, місце її фактичного
проживання чи перебування вона не знає.
Вона працювала в Росії і з метою
перетину кордону їй була необхідна
реєстрація, оскільки чоловік останньої
продав житло і зняв її з

реєстрації. На даний час ОСОБА_2
переїхала до Росії на постійне місце
проживання, отримала паспорт
громадянина Росії і надіслала їй з м.
Красногорськ Московської області
довіреність на її ім'я та паспорт
громадянина України для зняття з
реєстрації, на даний час строк дії
довіреності закінчився і в міграційній
службі їй відмовили у знятті з
реєстрації. Дії посадових осіб вона не
оскаржувала. Догшовір житлового найму
з ОСОБА_2 не укладала, належного їй
майна теж немає, вказана реєстрація є
перешкодою для належного
розпорядження частиною житлового
будинку , тому просить визнати
відповідача такою, що втратила право
користування житловим будинком.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилася, позивач
помилково отримувала від її імені
поштові повідомлення з судовою
повісткою.

Виходячи з наведеного,
відповідно до положень ст. 224 ЦПК
України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який
повідомлений належним чином і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
судом неповажними, суд може ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів, якщо позивач не
заперечує проти такого вирішення
справи.

Свідок ОСОБА_4 показала суду, що вона
живе по сусідству з ОСОБА_1, також
знайома з відповідачем, з якою вони є
земляками і тривалий час підтримували
стосунки проживаючи в м. Цюрупинську.
Від відповідача їй відомо, що та під час
розлучення з чоловіком була з
ініціативи його знята з реєстрації. Для
поїздок на роботу до РФ і їй необхідна
була реєстрація і сусідка
зареєструвала ОСОБА_2 у себе, хоча та
ніколи не проживала в будинку позивача
іі не зберігала ніяких власних речей.
На даний час відповідач проживає
постійно в Росії, договору найму
сторони не укладали.

Заслухавши пояснення позивача,
допитавши свідка та дослідивши
письмові матеріали справи, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судом встановлено, що позивач є
власником 46/100 частин житлового
будинку, в АДРЕСА_1 відповідно до
договору про розподіл майна подружжя
від 05.09.2006 року. Згідно довідки
Цюрупинського РС УДМС України в
Херсонській області від 03.11.2014 р. ОСОБА_2
значиться зареєстрованою у АДРЕСА_1,
однак у вказаному будинку відповідач
не проживає, договір житлового найму
відсутній. Особистих речей відповідача
за місцем проживання позивача немає, що
підтверджено показаннями свідка.
Вказані обставини судом встановлені на
підставі довідки Цюрупинського РС
УДМС України, показань допитаного
свідка, будинкової книги, договором
розділу майна..

Статтею 391 ЦК України закріплено
право захисту власності - власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Відповідно до положень 405 ЦК України
члени сім*ї власника житла , які
проживають разом з ним , мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону.

Відповідно до положень ст. 29 ЦК України
місцем проживання фізичної особи є
житловий будинок, квартира, інше
приміщення, придатне для проживання в
ньому, у відповідному населеному
пункті, в якому фізична особа проживає
постійно, переважно чи тимчасово.

Таким чином, відповідач у спірному
приміщенні не проживає та належним
позивачеві житлом не користуються,
доказів щодо наявності усної
домовленості про збереження за
відповідачем права на користування
жилим приміщенням чи письмового
договору щодо цього, судом не
встановлено, тому підстав бути
зареєстрованою у будинку позивача у
відповідача немає, як і підстави для
проживання відповідача у будинку за
відсутності згоди власника відсутні.
Реєстрація відповідача у будинку
позивача обмежує майнові інтереси
позивача, як власника, які пов'язані з
правом володіння, користування та
розпорядження відповідно до положень
ст.316 ЦК України. Згідно ст.391 ЦК України
власник житла вправі вимагати усунення
перешкод у здійснення свого права
користування та розпорядження своїм
майном. Тому зазначені обставини є
підставою для визнання відповідача
такою, що втратила право користування
належною позивачу частиною житлового
будинку.

Витрати у справі суд вважає за
необхідне віднести на позивача.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 224-228 ЦПК
України, ст. 41 Конституції України,
ст.ст. 29, 391, 405 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що
втратила право користування 46/100
частинами житлового будинку,
розташованого в АДРЕСА_1, належними
ОСОБА_1 на праві власності.

Витрати у справі віднести на позивача.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

На рішення протягом десяти днів
з дня постановлення ухвали про
залишення заяви про його перегляд без
задоволення може бути подано
апеляційну скаргу до апеляційного суду
Херсонської області через
Цюрупинський районний суд.

Суддя
Н.В.
Заславець