Дата документу 26.11.2014
ЄУ № 420/1234/14-ц
Провадження №2/420/528/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року
Новопсковський районний суд
Луганської області

у складі: головуючого судді

Тарасова Д.С.

при секретарі
Виходцевій А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Новопсков
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до
відповідача, у якому просить розірвати
шлюб, зареєстрований між ними 12.12.1998
року Танюшівською сільською радою
Новопсковського району Луганської
області, актовий запис № 10. В
обґрунтування позовних вимог
зазначила, що вони з відповідачем
перебувають у шлюбі, від якого мають
неповнолітніх доньок – Ангеліну,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та Єлізавету, ІНФОРМАЦІЯ_2.
З відповідачем сумісно не проживають.
Причиною розірвання шлюбу стало те, що
вони з відповідачем не сумісні в
психологічному плані, через що в сім’ї
почали виникати сварки та скандали, які
привели до того, що спільне життя стало
не можливим, подальше подружнє життя
суперечить її інтересам. Спору про
майно немає. Після розірвання шлюбу
донька Ангеліна буде проживати з нею,
Єлізавета – з батьком.

В судове засідання позивач не
з’явилася, надала заяву про розгляд
справи без її участі, на позовних
вимогах наполягає, просить їх
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з’явився, надав заяву про розгляд
справи без його участі, з позовом
згоден.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі
визнання відповідачем позову за
наявності для того законних підстав
суд ухвалює рішення про задоволення
позову.

Дослідивши наявні у справі письмові
докази, зважаючи на те, що визнання
відповідачем позову ґрунтується на
законних підставах, не суперечить
закону та не порушує прав, свобод чи
інтересів інших осіб, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного
Кодексу України, шлюбом є сімейний союз
чоловіка і жінки, зареєстрований у
органі державної реєстрації актів
цивільного стану. Шлюб ґрунтується на
вільній згоді чоловіка і жінки.

Судом встановлено, що сторони з 12.12.1998
року перебувають у шлюбі, що
підтверджується свідоцтвом про
одруження серії І-ЕД № 016431, виданим
12.12.1998 року Танюшівською сільською
радою Новопсковського району області,
актовий запис № 10.

Від спільного шлюбу мають
неповнолітніх дітей: доньку Ангеліну,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку Єлізавету,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
свідоцтвами про народження серії І-ЕД
№ 093509 та І-ЕД № 201663, виданими
Танюшівською сільською радою
Новопсковського району Луганської
області 01.07.1999 року та 16.08.2002 року
відповідно.

Згідно позовної заяви, донька Ангеліна
після розірвання шлюбу буде проживати
з матір’ю ОСОБА_1, а донька Єлізавета –
з батьком ОСОБА_2.

Позивач ОСОБА_2 (до шлюбу Дронова)
ОСОБА_3 після розірвання шлюбу бажає
залишити прізвище, отримане після
реєстрації шлюбу - «Губаренко».

Частинами 3 та 4 ст. 56 Сімейного Кодексу
України встановлено, що кожен з
подружжя має право припинити шлюбні
відносини, примушування до збереження
шлюбних відносин є порушенням права
дружини, чоловіка на особисту свободу і
може мати наслідки, встановлені
законом.

Статтею 105 Сімейного Кодексу України
визначено, що однією з підстав для
припинення шлюбу є його розірвання за
позовом одного з подружжя на підставі
рішення суду відповідно до ст.110
Сімейного Кодексу України.

У чинність ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу
України, суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечить
інтересам одного з них.

Вивчивши матеріали справи, зважаючи, що
позивач наполягала на розірванні
шлюбу, з часу знаходження позовної
заяви в суді примирення між сторонами
не відбулося, розірвання шлюбу
відповідає дійсній волі позивача, а
відповідач на розірвання шлюбу згоден,
суд вважає, що є усі підстави для
розірвання шлюбу, оскільки подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу буде суперечити інтересам
позивача, а також положенням ст. 51
Конституції України, відповідно до
яких шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки і чоловіка.

Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу
України, рішення суду про розірвання
шлюбу після набрання ним законної сили
надсилається судом до органу державної
реєстрації актів цивільного стану за
місцем ухвалення рішення для внесення
відомостей до Державного реєстру актів
цивільного стану громадян та
проставлення відмітки в актовому
записі про шлюб.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного
Кодексу України, документом, що
засвідчує факт розірвання шлюбу
судом, є рішення суду про розірвання
шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, ч. 4 ст. 174,
ст.ст. 212-215, 223 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу задовольнити
повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (до
шлюбу – Дроновою) ОСОБА_3,
зареєстрований 12 грудня 1998 року
Танюшівською сільською радою
Новопсковського району Луганської
області, актовий запис № 10.

Після розірвання шлюбу залишити за
ОСОБА_1 прізвище отримане після
реєстрації шлюбу «Губаренко».

Копію рішення суду після набрання ним
законної сили надіслати до Відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Новопсковського районного управління
юстиції у Луганській області.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути
подано апеляційному суду Харківської
області через Новопсковський районний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: