Справа № 487/9807/14-ц
№ 2/487/3235/14
Заводський районний суд міста
УХВАЛА

Іменем України

про відмову ухвалити додаткове рішення

28.11.2014 Заводський районний суд міста
Миколаєва у складі: головуючого судді
Кузьменка В.В., із секретарем судового
засідання Каламурза О.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду в місті Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Центрального відділу Державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції, третя
особа: публічне акціонерне товариства
“Комерційний банк “Приватбанк” про
скасування арешту майна,

встановив:

Рішенням Заводського районного суду
місті Миколаєва, що ухвалено в рамках
справи за позовом ОСОБА_1 до
Центрального ВДВС Миколаївського МУЮ,
третя особа: публічне акціонерне
товариства №Комерційний банк
“Приватбанк” про скасування арешту
майна вимоги позивача задоволено,
арешт, накладений державним виконавцем
Центрального ВДВС Миколаївського МУЮ
ОСОБА_2 в рамках виконавчого
провадження №21933588 на гараж №3, який
знаходиться в гаражному кооперативі
“Піонер”, що розташований по вулиці
Чигрина, 43 в місті Миколаєві скасовано.

25.11.2014 позивач звернулась із заявою в
якій просить ухвалити додаткове
рішення, яким зняти арешт з усього
належного їй майна, припинивши
чинність арешту нерухомого майна за
реєстраційним номером обтяження 10693388.

В судовому засіданні позивач
підтримала вимоги, викладені в заяві,
наполягаючи на її задоволенні та
ухвалені додаткового рішення,
посилаючись на те, що вказана вимога
була заявлена, проте залишена судом
поза увагою.

Відповідач, третя особа своїх
представників в судове засідання не
направили. Їх відсутність, згідно
положень частини 3 статті 220 ЦПК не є
перешкодою для розгляду заяви.

Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши заяву, матеріали справи, в
рамках якої ухвалено рішення, суд
дійшов про відмову в ухваленні
додаткове рішення, з огляду на
наступне.

Частиною 1 статті 220 ЦПК України
встановлено обмежене коло підстав, за
яких суд може ухвалити додаткове
рішення. В тому числі у разі якщо
стосовно якої-небудь позовної вимоги, з
приводу якої сторони подавали докази і
давали пояснення, не ухвалено рішення.
З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 із наданням відповідних
доказів, заявлялась вимога про зняття
арешту з належного їй гаража №3, який
знаходиться в гаражному кооперативі
“Піонер”, що розташований по вулиці
Чигрина, 43 в місті Миколаєві, щодо якої
і ухвалено 27.10.2014 рішення.

Жодних інших вимог позивачем не
заявлялося, що свідчить про те, що судом
при розгляді справи були з'ясовані усі
обставини, тож підстав для ухвалення
додаткового рішення в рамках вказаної
справи не має.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 208-210 Цивільного
процесуального кодексу України,

ухвалив:

В ухваленні додаткового рішення в
рамках справи за позовом ОСОБА_1 до
Центрального відділу Державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції, третя
особа: публічне акціонерне товариства
№Комерційний банк “Приватбанк” про
скасування арешту майна відмовити.

Ухвала про відмову ухвалити додаткове
рішення, згідно пункту 11 частини 1
статті 293 ЦПК України може бути
оскаржена в апеляційному порядку до
апеляційного суду Миколаївської
області через Заводський районний суд
міста Миколаєва шляхом подачі в
п’ятиденний строк з дня проголошення
ухвали апеляційної скарги, а у разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

СУДДЯ
В.В. КУЗЬМЕНКО