Справа № 203/6970/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року Кіровський
районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Маймур
Ф.Ф.,

при секретарі - Авраменко А.М.,

за участю: заявника - ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи -
Сизової А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу
окремого провадження за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа - Головне
управління Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області, про
встановлення факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2014 року до Кіровського
районного суду м. Дніпропетровська
звернулась заявник із вищевказаною
заявою окремого провадження, в якій
просила суд встановити, що померлий
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 за був чоловіком
заявника. В обґрунтування своєї заяви
ОСОБА_1 послалась на те, що після смерті
її чоловіка ОСОБА_3, який був
військовослужбовцем, вона звернулась
до ГУПФ України в Дніпропетровській
області для оформлення собі пенсії у
зв'язку із втратою годувальника,
надавши для цього повний пакет
документів. Однак, в оформленні такої
пенсії заявнику пенсійний фонд
відмовив, оскільки в паспорті
померлого та свідоцтві про одруження
вказаний різний рік народження ОСОБА_3 -
1928 та 1929 роки відповідно. Натомість
заявнику було запропоновано пенсійним
фондом звернутись до суду для
врегулювання даної обставини.
Посилаючись на те, що зазначення різних
років є наслідком помилки при
оформленні документів на ім'я ОСОБА_3,
що підтверджується наданими суду
доказами та можуть підтвердити свідки,
заявник просила суду задовольнити її
заяву.

В судовому засіданні заявник вимоги
своєї заяви підтримала, просила
задовольнити.

Представник заінтересованої особи
проти задоволення заяви не
заперечувала, підтвердивши, що
встановлення факту, що має юридичне
значення, зумовлене неможливістю
оформлення заявником пенсії у зв'язку
із втратою годувальника.

Вислухавши пояснення учасників
розгляду справи, допитавши свідка та
дослідивши матеріали цивільної справи
окремого провадження, суд приходить до
наступного висновку на підставі
нижчевикладеного.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 86 років помер
ОСОБА_3, про що ІНФОРМАЦІЯ_2 складено
відповідний актовий запис №4896 та
видано свідоцтво про смерть серії
НОМЕР_1 (а.с.5).

У вересні 2014 року заявник на підставі
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» звернулась до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області із
відповідною за явою та пакетом
документів для призначення їй пенсії у
зв'язку із втратою годувальника -
смертю її чоловіка ОСОБА_3. Однак,
заявнику вказаним територіальним
органом пенсійного фонду відмовлено в
оформленні пенсії із посиланням на
наявні розбіжності в поданих
документах - різні роки народження
ОСОБА_3 в його паспорті та свідоцтві про
одруження із заявником. В наявності
такої розбіжності пересвідчився і суд
при розгляді справи. (а.с.6-8)

Разом з тим, як вбачається зі змісту
копії паспорту заявника (відмітка про
її сімейний стан) 05 червня 1955 року
органом РАЦС було зареєстровано шлюб
заявника із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. При
цьому, дата та орган реєстрації шлюбу, а
також прізвище, ім'я та по-батькові
чоловіка, зазначені у вказаній
відмітці у паспорті повністю
збігаються із такими ж даними у
свідоцтві про реєстрацію шлюбу
заявника, де дата народження чоловіка
вказана як 1929 рік. (а.с.4-зворот, 7).

Відповідно до довідки Кіровського РВ у
м. Дніпропетровську ГУДМС України в
Дніпропетровській області 28 листопада
2007 року ОСОБА_3, тобто за його життя,
було видано новий паспорт громадянина
України серії НОМЕР_2 замість того, що
він отримав 29 квітня 1996 року. Причиною
заміни паспорту стало уточнення дати
народження вказаної особи з
ІНФОРМАЦІЯ_4 на ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.9)

Також 06 липня 2007 року ОСОБА_3 відділом
РАЦС по Лозівському району Лозівського
міськрайонного управління юстиції
Харківської області ОСОБА_3 видано
повторно свідоцтво про його
народження, в якому датою народження
вказано ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Крім того, допитаний в судовому
засіданні в якості свідка син заявника
ОСОБА_5, підтвердив суду, що померлий
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, на ім'я якого також
видавалось свідоцтво про шлюб із
зазначенням помилкової дати
народження 1929 рік замість 1928 року, був
його батьком та чоловіком заявника
ОСОБА_5, тобто фактично є однією і тією ж
особою, на ім'я якої видані свідоцтво
про шлюб із датою народження 1929 рік та
інші документи, що посвідчують особу,
де така дата народження ОСОБА_3 вказана
вірно як 1928 рік. (а.с.20-22)

Необхідність встановлення факту, що
має юридичне значення, - факту родинних
відносин заявника та померлого ОСОБА_3
(дружина та чоловік відповідно)
зумовлена бажанням заявника оформити
собі пенсію у зв'язку із втратою
годувальника (а.с.6).

Згідно до ст.124 ч.2 Конституції України
юрисдикція судів поширюється на всі
правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст.234 ч.2 ЦПК України суд
розглядає в порядку окремого
провадження справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення.

Нормою ст.256 ЦПК України закріплено
перелік таких юридичних фактів, що
підлягають встановленню в порядку
окремого провадження, де серед іншого
зазначено, що суд розглядає справи про
встановлення факту родинних відносин
між фізичними особами.

За змістом ст.ст.6, 29-31, 48 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» непрацездатна
дружина померлого пенсіонера з числа
військовослужбовців має право на
призначення їй пенсії у зв'язку із
втратою годувальника. Для реалізації
такого права особа, що має право на
пенсію, подає до територіального
органу Пенсійного фонду України
відповідну заяву та передбачений
законом пакет документів, що має
доводити таке право, зокрема, родинний
зв'язок між померлим пенсіонером з
числа військовослужбовців та особою,
яка звернулась для призначення їй
пенсії.

Оцінюючи дослідженні в судовому
засіданні докази в їх сукупності, суд
вважає їх належними, допустимими та
достатніми для прийняття рішення у
справі по суті.

Аналізуючи встановлені судом на
підставі таких доказів фактичні
обставини в контексті наведених норм
законодавства, приймаючи до уваги, що
дата та місце реєстрації шлюбу
заявника із померлим ОСОБА_3, прізвище,
ім'я та по-батькові останнього як
чоловіка заявника, число та місяць його
народження повністю збігаються із
відповідними даними, що вказані у
досліджених судом доказах - документах,
які посвідчують особу ОСОБА_3, його
громадянський стан (відмітка копії
паспорту заявника про її сімейний стан,
копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3,
копія свідоцтва про шлюб заявника та
ОСОБА_3, копія виданого повторно
свідоцтва про народження ОСОБА_3), а
наявна в паспорті ОСОБА_3 та свідоцтві
про шлюб із заявником розбіжність в
році народження ОСОБА_3 (1928 рік та 1929 рік
відповідно) зумовлена отриманням
ОСОБА_3 за життя нового паспорту із
уточненням вірного року його
народження - з 1929 на 1928 рік, в той час як
свідоцтво про шлюб не замінювалось, а
відтак досі містить інший, помилковий
рік народження ОСОБА_3, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
ім'я якого 28 листопада 2007 року видано
паспорт громадянина України серії
НОМЕР_2 Кіровським РВ ДМУ УМВС України в
Дніпропетровській області, свідоцтво
народження серії НОМЕР_3 від 06 липня 2007
року (повторне) та свідоцтво про смерть
серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2, а також
ОСОБА_3, 1929 року народження, на ім'я
якого 05 червня 1955 року видано свідоцтво
про шлюб НОМЕР_4 із заявником, є однією і
тією ж особою. За таких обставин, доводи
заявника про те, що померлий
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 був її чоловіком, є
обґрунтованими та повністю доведеними,
а отже заява про встановлення факту
родинних відносин підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 212, 213, 215, 256, 259 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Встановити факт, що померлий
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 (свідоцтво про
смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2),
був чоловіком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3
(паспорт громадянина України серії
НОМЕР_5, виданий Кіровським РВ у м.
Дніпропетровську ГУ ДМС України в
Дніпропетровській області).

Рішення суду набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст.223 ЦПК
України.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Кіровський районний м.
Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Ф.Ф.
Маймур