Справа №: 398/2137/14-цРІШЕННЯ
"12" листопада 2014 р. Олександрійський
міськрайонний суд Кіровоградської
області в складі головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Олександрія
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права
власності на спадкове майно, -
ОСОБА_2 (надалі позивач) 25 березня
2014 року звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_3 (надалі відповідач) про визнання
за нею права власності на спадкове
майно, мотивуючи свої вимоги тим, що
після смерті її батька ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2, залишилася
спадщина, а саме: 1/2 частина житлового
будинку разом з надвірними будівлями,
що розташований в АДРЕСА_1. Після
смерті її батька вона звернулася із
заявою про прийняття спадщини до
нотаріуса, однак отримати свідоцтво
про право на спадщину не може через
відсутність реєстрації
правовстановлюючого документу на
житловий будинок за спадкодавцем, про
що свідчить постанова нотаріуса про
відмову у вчиненні нотаріальної дії
від 13 лютого 2014 року. Відповідно даних
Олександрійського МБТІ вказаний
житловий будинок не значиться за
померлим, про що вказано і в письмовій
відмові нотаріуса. Зважаючи на
викладене вона змушена звертатися до
суду.
В судовому засіданні позивач та
представник позивача на позовних
вимогах наполягають, посилаючись на
викладенні обставини. Просять суд
врахувати, що частина будинку була
подарована спадкодавцем своїй дружині,
однак за ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 18 грудня 2013 року рішення
апеляційного суду Кіровоградської
області від 18 вересня 2013 року
залишилось без змін, за цим рішенням
суду було визнано недійсною
довіреність від 19 вересня 2007 року, за
якою ОСОБА_4 уповноважував ОСОБА_5
подарувати належну йому частину
будинку з господарськими спорудами по
АДРЕСА_1 ОСОБА_3, посвідчену 19 вересня
2007 року приватним нотаріусом та
зареєстровану в реєстрі за № 3253. Також
визнано недійсним договір дарування
частини домоволодіння від 25 січня 2008
року, за яким ОСОБА_5 на підставі
довіреності посвідченої 19 вересня 2007
року приватним нотаріусом та
зареєстрованої в реєстрі за № 3253 від
імені ОСОБА_4 безоплатно подарував
ОСОБА_3 1/2 частину житловому будинку з
господарськими спорудами по АДРЕСА_1,
зареєстрованого в реєстрі за № 318.
Інтереси позивача в суді
представляла адвокат ОСОБА_8
Відповідач в судове засідання не
з'явилася, будучи належним чином
повідомленою про дату, місце та час
розгляду справи, в заяві до суду
просить розглянути справу без її
участі. Заперечень проти позовних
вимог не має, визнає, що і вона, як
дружина померлого, і його донька -
позивач у справі мають рівні частки у
Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши докази у сукупності з
іншими матеріалами справи, з'ясувавши
обставини, на які позивач посилається
як на підставу своїх вимог, оцінивши
досліджені в судовому засіданні
докази, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню.
За змістом ст. 10 ЦПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу свої вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
кодексу, в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.
Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК
України суди розглядають в порядку
цивільного судочинства справи про
захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також з інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства.
За змістом ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
кодексу. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Правовідносини сторін врегульовані
ст. ст. 3-11, 15, 16, 22, 181, 182, 328, 392, 657, 1217 - 1222,
1226, 1258, 1261, 1268,1269, 1270-1275 ЦК України.

Cтаттею 15 ЦК України передбачено
право кожної особи на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа також має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного судочинства. Отже,
об'єктом захисту є порушене, невизнане
або оспорюване право чи цивільний
інтерес, саме вони є підставою для
звернення особи за захистом свого
права із застосуванням відповідного
способу захисту. Такі способи захисту
передбачені відповідно статтею 16 ЦК
України.

За змістом ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1217 ЦК
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за законом або за
заповітом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1261 ЦК України позивач
та відповідач є спадкоємцями першої
черги спадкування за законом після
смерті спадкодавця.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у
віці 82 роки помер батько позивача -
ОСОБА_4, що підтверджується копією
свідоцтва про його смерть та копіями
свідоцтв про народження та про шлюб
позивача. Після його смерті залишилося
спадкове майно, яке до цього часу не
успадковане.

За змістом ст. 1261 ЦК України
позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 -
дружина померлого є спадкоємцями
першої черги спадкування за законом
після смерті ОСОБА_4.иЧастки у
спадщині кожного із спадкоємців за
законом є рівними.

Позивач ОСОБА_2 також є спадкоємцем
першої черги спадкування за заповітом
після смерті її матері ОСОБА_6, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідно до
Свідоцтва про право на спадщину за
заповітом,

оскільки за життя спадкодавець
склала та посвідчила заповіт, за яким
своє майно - саме 1/2 частину житлового
будинку з будівлями по АДРЕСА_1
заповідала в рівних частинах своїм
двом донькам. Згодом сестра позивача у
справі свою частку у спадщині, яка
припадала на неї, за договором
дарування від 06 грудня 2001 року
подарувала ОСОБА_2 Тобто, ОСОБА_2 -
позивач у справі є власником 1/2 частини
житлового будинку з будівлями по
АДРЕСА_1.

Судом також встановлено, що
відповідно до ст. 1268 ЦК України і
позивач, і відповідач є спадкоємцями за
законом після смерті спадкодавця і
вони є такими, що прийняли спадщину,
оскільки після відкриття спадщини
вони звернулися до нотаріальної
контори із заявами про прийняття
спадщини, що підтверджується
письмовими відмовами нотаріуса, за
змістом яких відсутність факту
державної реєстрації майна в МБТІ м.
Олександрії за померлим перешкоджає
позивачу та відповідачу оформити свої
спадкові права в нотаріальній конторі.

Суд приймає до уваги, що за ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 18 грудня 2013 року рішення
апеляційного суду Кіровоградської
області від 18 вересня 2013 року
залишилось без змін. За цим рішенням
суду було визнано недійсною
довіреність від 19 вересня 2007 року, за
якою ОСОБА_4 уповноважував ОСОБА_5
подарувати належну йому частину
будинку з господарськими спорудами по
АДРЕСА_1 ОСОБА_3, посвідчену 19 вересня 2007
року приватним нотаріусом та
зареєстровану в реєстрі за № 3253. Також
за цим рішенням було визнано недійсним
договір дарування частини будинку від
25 січня 2008 року, за яким ОСОБА_5 на
підставі довіреності посвідченої 19
вересня 2007 року приватним нотаріусом
та зареєстрованої в реєстрі за № 3253 від
імені ОСОБА_4 безоплатно подарував
ОСОБА_3 1/2 частину житловому будинку з
господарськими спорудами по АДРЕСА_1,
зареєстрованого в реєстрі за № 318.

Про те, що померлий за життя
користувався та володів житловим
будинком по АДРЕСА_1, разом із
господарськими будівлями, що
знаходяться на присадибній земельній
ділянці свідчать такі докази:

- Свідоцтво про право власності
від 07 грудня 2007 року на 1/2 частину
житлового будинку та прибудов, що
знаходиться по АДРЕСА_1 та
зареєстровано в реєстрі за № 52-51;

- технічний паспорт на житловий
будинок індивідуального житлового
фонду, інвертарний номер 7668.

Суд приймає до уваги, що житловий
будинок АДРЕСА_1 має господарські
будівлі та споруди, які призначені для
обслуговування будинку, про що є
відмітка в технічному паспорті на
будинок.

Суд приймає до уваги, що позивач,
своєчасно звернувшись до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини, отримати свідоцтво про право
на спадщину не може через відсутність
реєстрації нерухомого майна за
померлим, про що свідчить відмовний
лист державного нотаріуса.

Інші спадкоємці до нотаріальної
контори із заявами про прийняття
спадщини не звертались, про що свідчить
копія спадкової справи.

Суд також приймає до уваги, що
відповідно даних Олександрійського
МБТІ вказаний житловий будинок не
значиться за померлим що
підтверджується довідкою
Олександрійського МБТІ від 19
листопада 2013 року №1207.

Зазначені обставини вказують на те,
що відповідно до вимог ст.ст. 181, 392 ЦК
України та відповідно до вимог ст.ст.
1217-1222 ЦК України є наявним право
позивача про визнання за нею права
власності на 1/4 частину житлового
будинку - спадкового домоволодіння,
яке, як установлено судом, було
зареєстрованим в Олександрійському
МБТІ як нерухоме майно за померлим з 21
грудня 2007 року.

Оскільки позивач в іншій спосіб,
крім звернутися з позовом до суду про
визнання за нею права власності в
порядку спадкування за законом на 1/4
частину житлового будинку, захистити
своє порушене право не може, тому суд
вважає за можливе визнати за нею право
власності в порядку спадкування за
законом на частину житлового будинку
з надвірними будівлями АДРЕСА_1

Оціночна вартість житлового будинку
із надвірними спорудами складає 54 158
грн., що підтверджується даними БТІ та
відповідно до цієї суми і сплачений
судовий сбір позивачем при зверненні
до суду вартості 1/4 частини житлового
будинку.

Викладене є підставою для суду
встановити право власності позивача за
законом на частину спадщини, що
залишилася після смерті батька
позивача.

Судові витрати суд покладає на
позивача.

Враховуючи викладені обставини та
керуючись ст.ст. 3-11, 15, 16, 22, 181, 182, 328, 392,
657, 1217 - 1222, 1226, 1258, 1268,1269, 1270-1275 ЦК України,
ст.ст. 3 - 11, 15, 57-60, 84-88, 212-215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш
И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
порядку спадкування за законом після
смерті її батька ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/4
частину житлового будинку АДРЕСА_1, що
раніше значилася за померлим.

Копію рішення надіслати
відповідачу.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Кіровоградської області через
Олександрійсьий міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя Олександрійського

міськрайонного суду
Л.М. Тимченко