Номер провадження: 22-ц/785/6277/14
Головуючий у першій інстанції Пучкова
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Гірняк Л.А., Доценко Л.І.,

за участю секретарів - Феленко В.В.,
Орлової С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення
аліментів на дитину, за апеляційною
скаргою ОСОБА_5 на рішення Київського
районного суду м. Одеси від 06 червня 2014
року,

встановила:

У грудні 2012 р. ОСОБА_4 звернулася до
суду з вищезазначеним позовом, в якому
просила стягнути з відповідача
аліменти на утримання доньки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у
розмірі - 4 000 грн..

В позові ОСОБА_4 посилалася на те, що з
1998 р. вона знаходиться з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі, від якого
народилася донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.
З 2012 р. вони однією сім'єю не проживають.
Після її звернення до суду з позовом
про розірвання шлюбу відповідач
перестав надавати матеріальну
допомогу на утримання доньки. Донька
проживає разом з нею. Відповідач працює
на посаді помічника капітана, отримує
заробітну плату в розмірі не менше - 2 883
долара США, має можливість надавати
матеріальну допомогу на утримання
доньки.

Рішенням Київського районного суду
м. Одеси від 06.06.13 р. стягнуто з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_4 аліменти на утримання
малолітньої доньки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у сумі - 2 000 грн. щомісяця,
починаючи з 24.12.12 р. до досягнення
донькою повноліття.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 25.12.13 р. рішення Київського
районного суду м. Одеси від 06.06.13 р.
змінено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_4 аліменти на утримання
неповнолітньої доньки у твердій
грошовій сумі в розмірі - 700 грн.
щомісяця.

Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16.04.14 р. рішення
апеляційного суду Одеської області від
25.12.13 р. скасовано, справу передано на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 оскаржує
рішення суду першої інстанції в
частині визначення розміру аліментів.
Просить рішення суду першої інстанції
в цій частині змінити. Стягнути з нього
аліменти на утримання доньки в розмірі
- 625 грн.. Посилається на те, що рішення в
оскарженій частині ухвалено при
неповному з'ясуванні обставин, що мають
значення для справи, невідповідності
висновків суду обставинам справи, з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

ОСОБА_7, представник апелянта, в
судовому засіданні підтримала доводи
та вимоги, які викладені в апеляційній
скарзі.

ОСОБА_4 в письмових запереченнях на
скаргу вважала необхідним скаргу
відхилити, рішення залишити без змін.
Посилалася на те, що надання
відповідачем матеріальної допомоги
матері та сестрі не звільняє
останнього від обов'язку з утримання
доньки. Сплачуючи аліменти на матір,
ОСОБА_5 намагається ухилитися від
сплати аліментів на доньку. Відповідач
працює на посаді другого помічника
капітана, має можливість сплачувати
аліменти у запропонованій ній сумі.

В судове засідання ОСОБА_4 не
з'явилася. Про час і місце розгляду
справи сповіщені належним чином.
Надала заяву про розгляд справи за її
відсутністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України,
неявка сторін, належним чином
сповіщених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК колегія
суддів перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши осіб, які прийняли участь у
судовому засіданні, обговоривши доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, дослідивши матеріали цивільної
справи, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при ухваленні рішення, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Статтями 213, 214 ЦПК передбачено, що
рішення суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилалися як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд
вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; 2) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 3) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Визначаючи розмір аліментів у
твердій грошовій сумі в розмірі - 2 000
грн., суд першої інстанції виходив з
того, що відповідач є дипломованим
моряком, працював третім помічником
капітану судна із заробітком - 2 900
доларів США. Доказів про те, що на час
ухвалення рішення відповідач не
працює, не має доходу і можливості
сплачувати аліменти у сумі більше ніж
625 грн. не надано. Мати та сестра
відповідача отримують пенсії (а. с. 64).

Колегія суддів, вважає, що суд першої
інстанції, на підставі наданих
сторонами і досліджених судом доказів,
дійшов правильного висновку про
необхідність стягнення аліментів в
твердій грошовій сумі. Висновки суду в
цій частині відповідають обставинам
справи, вимогам ст. ст. 180, 181, 184 СК
України, ст. ст. 10, 11, 60, 179, 213, 214 ЦПК
України.

Разом з тим, ухвалене судом першої
інстанції рішення в частині визначення
розміру аліментів вимогам ст. ст. 181 - 184
СК України не відповідає. Погодитися з
висновком суду в цій частині не можна.
Цього висновку суд дійшов з порушенням
вищевказаних норм матеріального та
процесуального права, доводи апелянта
в цій частині є частково
обґрунтованими. Визначений судом
першої інстанції розмір аліментів на
утримання доньки необхідно змінити.

Визначаючи інший розмір аліментів на
утримання доньки, апеляційний суд
враховує, що відповідно до ч. 4 ст. 338 ЦПК
України висновки і мотиви касаційного
суду, з яких скасовані рішення є
обов'язковими для суду апеляційної
інстанції при новому розгляді справи.

Між сторонами склалися
правовідносини щодо стягнення
аліментів на утримання дитини за
рішенням суду.

За правилами, передбаченими ст. ст. 181
- 184 СК України, за рішенням суду кошти
на утримання дитини (аліменти)
присуджуються в частці від доходу її
матері, батька, і (або) у твердій
грошовій сумі. При визначенні розміру
аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення. Частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом. Якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Частиною 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України
передбачено, що цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони мають рівні права щодо надання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених законом. Суд
сприяє всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи.

Стаття 213 ЦПК України вимагає від
суду повно та всебічно з'ясувати
обставини, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, дослідити всі докази в їх
сукупності.

Суд першої інстанції не в повній мірі
врахував вимоги вищевказаних норм
матеріального та процесуального права.

В ухвалі Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16.04.14 р. вказано,
що стягуючи аліменти у розмірі - 700 грн.,
апеляційний суд не звернув уваги на те,
що ОСОБА_5 згідно з послужною книжкою
моряка від 08.10.08 р. є моряком,
неодноразово перетинав державний
кордон України за контрактами,
укладеними з ним як з моряком, у зв'язку
з чим не перевірив, чи отримує
відповідач доходи та дійсний дохід
ОСОБА_5. Зменшуючи розмір аліментів до
700 грн., суд не обґрунтував належними і
допустимими доказами такий висновок,
оскільки такий розмір аліментів є
меншим прожиткового мінімуму для дітей
віком від 6 до 18 років. Крім того, суд не
перевірив обставин та доказів, що на
утриманні відповідача знаходяться
йогом мати та сестра.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до трудової книжки
відповідач звільнений з роботи у 2002 р.
(а. с. 35 - 36). Однак, протягом 2010 - 2011 р. р.
працював на посаді третього помічника
капітану із заробітною платою - 2 557
доларів США та 2 109 доларів США (а. с. 46, 56 -
60). Відповідач протягом цього періоду
неодноразово перетинав державний
кордон (а. с. 55). Доказів щодо
працевлаштування відповідача протягом
2012 - 2014 р. р., отриманих ним доходів суду
не надано. Клопотань з приводу
перевірки цих обставин до апеляційного
суду не надійшло. Разом з тим, з
інформації від Державної прикордонної
служб України (а. с. 181), наданої на
вимогу апеляційного суду, вбачається,
що відповідач перетинав державний
кордон протягом 2012 - 2014 р. р.. Відповідно
до рішень Київського районного суду м.
Одеси від 16.05.13 р. (а. с. 50) та рішення
цього ж суду від 12.09.13 р. (а. с. 89 - 90, 208 - 209)
з відповідача стягуються аліменти на
утримання його матері в розмірі - 500
грн.. Рішення Київського районного суду
м. Одеси від 12.09.13 р. є чинним. Інших
доказів щодо матеріального стану
сторін, стану їх здоров'я матеріали
справи не містять.

Відповідно до Закону України «Про
державний бюджет України на 2014 рік»
прожитковий мінімум на дітей віком від
6 до 18 років з 1 грудня становить - 1 286
грн..

Виходячи з встановлених обставин по
справі, враховуючи висновки і мотиви
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, колегія суддів вважає, що розмір
аліментів на утримання доньки ОСОБА_6
необхідно визначити в твердій грошовій
сумі у розмірі прожиткового мінімуму
для дитини віком від 6 до 18 років - 1 286
грн. Таким чином, доводи апелянта в
частині визначення розміру аліментів є
частково обґрунтованими, оскільки
визнаний відповідачем розмір
аліментів у сумі - 625 грн. не
підтверджений належними та
допустимими доказами.

Доводи апелянта про те, що він ніде не
працює, не отримує постійного доходу не
знайшли свого підтвердження належними
та допустимими доказами, а тому
підстави для їх прийняття відсутні.

Доводи апелянта про знаходження на
його утриманні матері та сестри
колегія суддів сприймає критично,
виходячи з наступного. Відповідно до
пенсійного посвідчення (а. с. 18) та
наданих апеляційному суду відомостей з
Управління ПФУ в Малиновському районі
м. Одеси (а. с. 205) мати відповідача -
ОСОБА_8 є пенсіонеркою за віком, отримує
пенсію у розмірі - 1 210,05 грн., проживає за
адресою - АДРЕСА_1 (а. с. 193). Відповідно
до довідки до акту огляду МСЕК серії 10
ААА (а. с. 19) та відомостей з Управління
ПФУ в Малиновському районі м. Одеси (а.
с. 204) сестра відповідача - ОСОБА_9 є
інвалідом І гр. безстроково, потребує
стороннього догляду, отримує пенсію у
розмірі - 1 161,96 грн.. Проживає ОСОБА_9 за
адресою - АДРЕСА_2 (а. с. 192). Разом з тим, у
вищевказаних довідках Управління ПФУ в
Малиновському районі м. Одеси (а. с. 204,
205) вказано, що ОСОБА_8 і ОСОБА_9
проживають за однією адресою - АДРЕСА_3,
тобто за місцем проживання матері.
Відповідач зареєстрований за адресою -
АДРЕСА_4 (а. с. 16). Таким чином, хоча мати і
сестра відповідача є непрацездатними
особами, разом з тим кожна з них отримує
відповідну пенсію, проживають окремо
від відповідача. Доказів спільного
проживання відповідача з матір'ю та
сестрою суду не надано. Таким чином,
доводи відповідача про знаходження на
його утриманні матері та сестри не
знайшли свого підтвердження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст.
309 ЦПК за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право змінити рішення суду першої
інстанції. Підставою для змінити
рішення суду є невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального або
процесуального права. Норми
матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
рішення, якщо це порушення призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 -
задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 06 червня 2014 року - змінити.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Одеси (номер картки
фізичної особи-платника податків -
НОМЕР_1), на користь ОСОБА_4 (номер картки
фізичної особи-платника податків -
НОМЕР_2) аліменти на утримання
неповнолітньої доньки - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі в
розмірі - 1 286 (одна тисяча двісті
вісімдесят шість) грн. 00 коп. щомісяця,
починаючи з 24 грудня 2013 року і до
досягнення донькою повноліття, тобто
до - ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий суддя:
А. П. Заїкін

Судді:
Л. А. Гірняк

Л. І. Доценко