Справа № 466/6730/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 грудня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Львова

в складі головуючого - судді
Едера П.Т.

при секретарі
Репета К.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
моральної шкоди заподіяної злочином,-

у с т а н
о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась в
Шевченківський районний суд м. Львова з
позовом до ОСОБА_2, котрим просила
стягнути з відповідача на її користь
моральну шкоду завдану вчиненим
злочином у розмірі 15 000 гривень.

В обгрунтування позовних вимог
зазначила, що 17 грудня 2013 року
відповідачем було нанесено їй легкі
тілесні ушкодження. Вироком
Шевченківського районного суду від
03.06.2014 року ОСОБА_2 визнано винуватим у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125
КК України.

Протиправними діями відповідача, як
позивач вказала, їй було завдано
значної моральної шкоди. Тілесні
ушкодження, які потягнули за собою
погане самопочуття та больові
відчуття, що мало наслідком дискомфорт,
який тривав понад 3 тижні. Позивач
зазначила, що працює контролером у ПАТ
«Львівгаз». Коли після побиття вона
вийшла на роботу її лице було вкрите
синцями, губа розбита. Через це
відчувала біль при розмові, та дуже
хвилювалась, коли співробітники питали
її що сталося, її було прикро і соромно
перед колегами по роботі та
керівництвом, а також клієнтами
підприємства. Побита нога боліла
протягом 3 тижнів. Позивач зазначила, що
була змушена докладати додаткових
зусиль при ходьбі та часто відпочивати.
Окрім, того була змушена докладати
додаткових зусиль для організації
свого життя, зокрема звертатись в
правоохоронні органи, тратити свій час
на довготривалу судову тяганину.
Протягом усього цього часу відчуває
психологічний дискомфорт, який
проявлявся у вигляді знервованого
стану та пригніченості внаслідок
приниження, яке відчувала протягом
усього часу поки судом не була визнана
вина відповідача у вчинені злочину і
навіть зараз.

Крім того, позивач зазначила, що
завдана моральна шкода полягає також у
приниженні її честі та гідності,
моральних переживаннях у зв'язку з
ушкодженням здоров'я, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, з оточуючими
людьми.

В судовому засіданні позивач та її
уповноважений представник ОСОБА_3
позов підтримали, давши суду пояснення
аналогічні тим, що викладені в поданій
до суду позовній заяві. Додатково
позивач пояснила, що таким позовом
хоче щоб відповідач поніс покарання,
оскільки вважає вирок м'яким і крім
того звільнений від відповідальності
згідно Акту амністії. Також зазначила.
що їй необхідна допомога психолога,
однак до сьогоднішнього часу до
психолога не зверталась. На підставі
чого просили позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання повторно
не з'явилась з невідомих суду причин,
хоча належним чином повідомлявся про
час та місце розгляду справи, що
стверджується відмітками у журналі
реєстрації вихідної кореспонденції,
заперечень на позовну заяву
відповідачем до суду подано не було.
Оскільки в матеріалах справи достатньо
доказів для розгляду справи без його
участі у відповідності до вимог статті
169 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача та її
представника, повно та всебічно
дослідивши матеріали справи, права та
обов'язки сторін суд вважає, що позов
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав та мотивів.

У відповідності до ст.23 Цивільного
кодексу України, особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна
шкода, завдана фізичній особі
неправомірними діями, відшкодовуються
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Вироком Шевченківського суду м. Львова
від 03 червня 2014 р. відповідача ОСОБА_2
визнано винним у вчиненні злочину
передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
обрано йому покарання у виді штрафу у
розмірі 850 гривень та звільнено від
покарання на підставі закону України
«Про амністію». Цим Вироком
встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 17
грудня 2013 року о 15 годині 15 хвилин,
знаходячись по місцю проживання в
приміщенні особняку за адресою
АДРЕСА_1, перебуваючи в стані
алкогольного сп"яніння, на грунті
особистих неприязних відносин, в
результаті словесного конфлікту, наніс
колишній дружині ОСОБА_4 долонею руки
удар в ділянку правої щоки, правого ока
та носа. В подальшому, ОСОБА_2 кулаками
обох рук наніс декілька ударів в
ділянку голови ОСОБА_1 та удари по
різним частинам тіла, спричинивши
відповідно до висновку судово-медичної
експертизи № 224/2013 Від 18.12.2013 року
тілесні ушкодження, які відносяться до
легкого тілесного ушкодження.

У відповідності до ч.3 ст.23 ЦК України,
розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливостей їх реалізації, ступеня
вини особи, яка завдала моральної
шкоди, якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення.

Враховуючи, що судом здобуто докази
того, що саме протиправними діями
відповідача, ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1
спричинено легке тілесне ушкодження,
внаслідок чого позивач зазнала
моральної шкоди, однак беручи до уваги
той факт, що характер та обсяг
емоційно-вольових переживань позивача,
котрими мотивується моральна шкода, є
недостатнім, виходячи із засад
розумності, виваженості та
справедливості, щоб задовольнити її в
заявленому позивачем розмірі, тому суд
вважає, що позов в частині стягнення з
відповідача моральної шкоди слід
задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 23, 1167 ЦК України,
ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 169, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК
України, суд,-

в и р і ш
и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000,
00 грн. (п'ять тисяч гривень)
відшкодування моральної шкоди
заподіяної вчиненим 17.12.2013 року
злочином.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір у розмірі 243, 60 грн. (двісті
сорок три гривні 60 копійок).

Рішення може бути повністю або
частково оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Львівської області через
Шевченківський районний суд м. Львова
шляхом подання в десятиденний термін з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: П. Т. Едер