Єдиний унікальний номер 205/944/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого судді
Мовчан Д.В.

при секретарі
Волкобоєвої О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом Кредитної
спілки «Дніпропетровська ощадна
кредитна спілка» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення суми заборгованості за
кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Кредитна спілка «Дніпропетровська
ощадна кредитна спілка» (далі - Позивач)
звернулась до Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська з позовом до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми
заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 28.04.2006 року між Кредитною
спілкою «Дніпропетровська ощадна
кредитна спілка» та ОСОБА_1 (далі -
Відповідач) було укладено Кредитний
договір за № 4026-Д, згідно умов якого
позивач надав відповідачу кредит у
розмірі 6 000 (шість) грн. 00 коп. терміном
на 12 місяців до 28.04.2007 року з виплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 40 % річних, а відповідач
зобов'язалася їх прийняти, належним
чином використовувати та повернути у
строк та на умовах, передбачених
договором. Для забезпечення повного і
своєчасного виконання зобов'язань за
кредитним договором між ОСОБА_2 (далі -
Відповідач -2) та позивачем було
укладено Договір поруки № 4026-Д(п) від
28.04.2006 року (далі - Договір поруки),
відповідно умов якого, Відповідач -2
прийняла на себе зобов'язання
відповідати за повне та своєчасне
виконання Відповідачем -1 всіх боргових
зобов'язань перед позивачем за
Кредитним договором. Однак,
відповідач-1 свої зобов'язання щодо
повернення кредиту та сплати процентів
не виконала, що призвело до виникнення
заборгованості, розмір якої склав 20 106
(двадцять тисяч сто шість) грн. 00 коп. У
зв'язку з чим, позивач звернувся до суду
із заявою про видачу судового наказу
про стягнення заборгованості по
кредитному договору з відповідача-1 -
ОСОБА_1. 04 вересня 2008 року Ленінським
районним судом м. Дніпропетровська по
справі за № 2н-1840/2008 року був виданий
судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 по
Кредитному договору за № 4026-Д від 28.04.2006
року заборгованість у розмірі 20 106
(двадцять тисяч сто шість) грн. 00 коп. та
судові витрати у розмірі 115 (сто
п'ятнадцять) грн. 53 коп., всього разом 20
221 (двадцять тисяч двісті двадцять одна)
грн. 53 коп. на користь заявника. Далі
позивач зазначає, що на виконання
зазначеного рішення суду
відповідачем-1 - 14.04.2011 року був
здійснений платіж у розмірі 600 (шістсот)
грн. 00 коп., тобто сума додаткових
відсотків при несвоєчасному
поверненні боргу. Оскільки відповідачі
своїх зобов'язань за договором не
виконали і після видачі судового
наказу, то позивач має право стягнути з
них суми, передбачені ч.2 ст. 625 ЦК
України. Таким чином, за час з дня
подачі позивачем заяви про видачу
судового наказу про стягнення боргу по
Кредитному договору за № 4026-Д від 28.04.2006
року, тобто з 28.04.2007 року по 31.12.2013 року
сума відсотків за користування
кредитом становить у розмірі 8 524 (вісім
тисяч п'ятсот двадцять чотири) грн. 00
коп. і 4 414 (чотири тисячі чотириста
чотирнадцять) грн. 00 коп. сума боргу з
урахуванням індексу інфляції, всього
сума заборгованості у розмірі 12 938
(дванадцять тисяч дев'ятсот тридцять
вісім) грн. 00 коп.

У зв'язку з вищевикладеним, позивач
змушений звернутися до суду та просити
стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2
заборгованість за Договором № 4026-Д
від 28.04.2006 року у розмірі 12 938
(дванадцять тисяч дев'ятсот тридцять
вісім) грн. 00 коп. та судовий збір у
розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

10 жовтня 2014 року до суду надійшла заява
від представника позивача, в якій він
просить справу розглядати без його
участі, позовні вимоги підтримує в
повному обсязі і просить їх
задовольнити (а.с.72).

Відповідач -1 - ОСОБА_1 у судове
засідання не з'явилася, про день та час
розгляду справи повідомлялася
належним чином, про що свідчить судова
повістка (а.с. 63) та поштове
відправлення яке повернулось до суду
із відміткою «закінчення терміну
зберігання» (а.с. 68), про причини неявки
в судове засідання не повідомила,
ніяких письмових заяв чи клопотань до
суду не надходило. З наведеного
вбачається, що не зважаючи на
повідомлення поштового відділення, про
надходження судового листа, зазначене
поштове відправлення відповідачем
отримано не було. Відсутність такого
відповідача за зазначеною адресою та
неотримання поштового відправлення
(його повернення за закінченням
терміну зберігання) слід розцінювати
як належне повідомлення про день та час
розгляду справи по суті такої особи.

Відповідач - 2 - ОСОБА_2, також, в судове
засідання не з'явилася, надала суду
заяву, в якій просить суд розглянути
справу у її відсутність, та відмовити у
задоволені позовних вимог у зв'язку з
припиненням договору поруки.

Суд, з'ясувавши обставини справи,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню
по наступних підставах.

Судом встановлено, що 28.04.2006 року між
Кредитною спілкою «Дніпропетровська
ощадна кредитна спілка» та ОСОБА_1
було укладено Кредитний договір за №
4026-Д, згідно умов якого позивач надав
відповідачу кредит у розмірі 6 000 (шість)
грн. 00 коп. терміном на 12 місяців до
28.04.2007 року із виплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 40 %
річних, а відповідач зобов'язалася їх
прийняти, належним чином
використовувати та повернути у строк
та на умовах, передбачених договором
(а.с.6).

Судом також встановлено, що з метою
забезпечення повного і своєчасного
виконання зобов'язань за кредитним
договором між ОСОБА_2 та позивачем було
укладено Договір поруки № 4026-Д(п) від
28.04.2006 року, відповідно умов якого,
Відповідач -2 прийняла на себе
зобов'язання відповідати за повне та
своєчасне виконання Відповідачем -1
всіх боргових зобов'язань перед
позивачем за Кредитним договором
(а.с.7).

Як вбачається із матеріалів
справи, отримання коштів ОСОБА_1 по
Кредитному договору № 4026-Д від 28.04.2006
року у розмірі 6 000 (шість) грн. 00 коп.
підтверджується видатковим касовим
ордером № 451 від 28.04.2006 року (а.с.10).

Із матеріалів справи також вбачається,
що 04 вересня 2008 року Ленінським
районним судом м. Дніпропетровська
було видано судовий наказ за № 2-н-1840/2008
року про стягнення з ОСОБА_1 на користь
Кредитної спілки «Дніпропетровська
Ощадна Кредитна Спілка»
заборгованості по кредитному договору
у розмірі 20 106 грн. 00 коп. судові
витрати , а саме: судового збору у
розмірі 100 грн. 53 коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення у
розмірі 15 грн. 00 коп. (а.с.8).

Однак в порушення умов кредитного
договору, відповідач-1 свої
зобов'язання та вимоги за судовим
наказом не виконала, допустила
прострочення повернення кредитних
коштів, внаслідок чого за нею, ОСОБА_1,
за період з 28.04.2007 року по 31.12.2013 року
утворилась заборгованість, яка була
позивачем облікована у розмірі 12 938
(дванадцять тисяч дев'ятсот тридцять
вісім) грн. 00 коп., що складається із
суми відсотків за користування
кредитом у розмірі 8 524 (вісім тисяч
п'ятсот двадцять чотири) грн. 00 коп. і 4 414
(чотири тисячі чотириста чотирнадцять)
грн. 00 коп. суми боргу з урахуванням
індексу інфляції (а.с.12).

В силу п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Як було встановлено судом, за
вищеозначеним кредитним договором
позивач передав відповідачу ОСОБА_1
обумовлену такими сторонами грошову
суму, про що свідчать матеріали справи,
отже, вказаний правочин, у розумінні ст.
1054 ЦК України, було укладено.

В силу ч.1 ст.14 ЦК України
цивільні обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

За змістом ст.526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
потрібним чином згідно з умовами
договору та вимогами цього кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а при відсутності таких умов та вимог -
за звичаями ділового обороту або інших
вимог, які звичайно пред'являються.

Згідно ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно вимог ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до п.1.1 Кредитного договору
№ 4026-Д від 28.04.2006 року, передбачено
сплату відповідачем ОСОБА_1 за
користування кредитом у розмірі 40%
річних щомісячно протягом дії
договору, тобто у період з 28.04.2006 року
по 28.04.2007 року.

З наведеного вбачається, що обов'язок
боржника сплатити відсотки в розмірі 40%
річних був встановлений лише до 28.04.2007
року, після чого суд має правові
підстави стягнути лише 3% річних та суму
за індексом інфляції.

Однак у своєму розрахунку цих
складових заборгованості, позивач
наводить 8 524 грн. 00 коп. суму
заборгованості за відсотками за
ставкою 40% річних, за період з 28.04.2007
року по 31.12.2013 року, нараховуючи
інфляційні витрати на зазначені
відсотки, що не відповідає
вищевказаним вимогам матеріального
закону та суперечить умовам кредитного
договору.

Розглядаючи позовні вимоги у межах
заявлених позовних вимог, суд вважає,
що з відповідача підлягають стягненню
3% річних та сума встановленого індексу
інфляції у заявлений позивачем період
з 28.04.2007 року по 31.12.2013 року, виходячи із
суми неповернутого кредиту в розмірі 8
524 грн. 00 коп. за вказаний період, тобто
2710 днів: 8 524 грн. 00 коп. х 2 441 / 365 Х 3 /100 = 1 710
грн. 17 коп.

Інфляційні витрати за цей період
згідно офіційного індексу інфляції
помісячно з жовтня по грудень 2006 року
склали: 8524 х 102,6%=87 грн. 45 коп. (грн. за
жовтень), 8524 грн. 00 коп. х 101,8% = 86 грн. 77
коп. (грн. за листопад); 8524 грн. 00 коп. х
100,9% = 86 грн. 00 коп. (грн. за грудень).
Всього за жовтень - грудень 2006 року сума
інфляційних складає: 87,45+86,77+86,00=260 грн. 22
коп.

Інфляційні витрати за 2007 рік склали 8 524
грн. 00 коп. х 116,6%= 993 грн. 89коп.

Інфляційні витрати за 2008 рік склали 8 524
грн. 00 коп. х 122,3%= 1042 грн. 48 коп.

Інфляційні витрати за 2009 рік склали 8 524
грн. 00 коп. х 112,3%= 957 грн. 24 коп.

Інфляційні витрати за 2010 рік склали 8 524
грн. 00 коп. х 109,1%= 929 грн. 96 коп.

Інфляційні витрати за 2011 рік склали 8 524
грн. 00 коп. х 104,6%= 891 грн. 61 коп.

Інфляційні витрати за 2012 рік не
підлягають нарахуванню, оскільки
індекс інфляції за цей рік склав 99,8%.

Інфляційні витрати за 2013 рік склали 8 524
грн. 00 коп. х 100,5%= 585 грн. 31 коп.

Таким чином, за означений спірний
період сума до стягнення з урахуванням
встановленого індексу інфляції разом
становить: 260 грн. 22 коп. + 993 грн. 89коп . +
1042 грн. 48 коп. + 957 грн. 24 коп. +929 грн. 96
коп. +891 грн. 61 коп. +585 грн. 31 коп. = 5 660 грн.
71 коп.

Що стосується вимог, заявлених до
ОСОБА_2, як до поручителя, то відповідно
до ч.4 ст. 559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя. Якщо строк основного
зобов'язання не встановлений або
встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Як зазначалось судом вище строк
основного зобов'язання був погоджений
сторонами як 28.04.2007 року. При цьому,
позовні вимоги до ОСОБА_2, як до
поручителя були заявлені лише у 2014
році, тобто після спливу строків,
передбачених ч.4 ст. 559 ЦК України,
внаслідок чого договір поруки слід
вважати припиненим, у зв'язку з чим
відсутні правові підстави для
стягнення коштів з ОСОБА_2.

Таким чином, аналізуючи здобуті у
справі докази, суд приходить до
висновку про те, що з відповідача
ОСОБА_1 підлягає стягненню за
Кредитним договором № № 4026-Д від 28.04.2006
року 3% річних у розмірі - 1 710 грн. 17 коп.
та сума за індексом інфляції у розмірі
5 660 грн. 71 коп., які утворились станом на
31.12.2013 року. В задоволенні іншої частині
позовних вимог необхідно відмовити
оскільки вони суперечать вищевказаним
вимогам матеріального закону.

Також на підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідача ОСОБА_1 слід стягнути на
користь позивача судові витрати, що
були ним понесені, пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог, а
саме: судового збору у розмірі 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 526, 527, 530, 541, 559, 610, 611, 625, 1050, 1054 ЦК
України, ст.ст. 4- 8, 10, 11, 18, 57- 61, 88, 208, 209, 212-
215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Кредитної
спілки «Дніпропетровська ощадна
кредитна спілка» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення суми заборгованості за
кредитним договором - задовольнити
частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Кредитної спілки «Дніпропетровська
ощадна кредитна спілка» за Кредитним
договором № 4026-Д від 28.04.2006 року 3%
річних у розмірі - 1 710 (одна тисяча
сімсот десять) грн. 17 коп. та суму за
індексом інфляції у розмірі - 5 660 (п'ять
тисяч шістсот шістдесят) грн. 71 коп., а
разом 7 370 (сім тисяч триста сімдесят)
грн. 88 коп. яка утворилася станом на
31.12.2013 року.

3. У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Кредитної спілки «Дніпропетровська
ощадна кредитна спілка» судовий збір у
розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Ленінський районний суд
міста Дніпропетровська, шляхом подачі
апеляційної скарги на рішення суду
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
Мовчан Д.В.