Справа № 464/8825/14-ц
пр.№ 2/464/1896/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

04.12.2014 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого - судді Борачка
М.В.,

при секретарі Гарасимович Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа орган опіки і
піклування Сихівської районної
адміністрації Львівської міської ради
про усунення перешкод у спілкуванні з
дитиною та її вихованні,

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, в якому просить зобов'язати
ОСОБА_3 не чинити йому перешкод у
спілкуванні та вихованні доньки
ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування
позовних вимог посилається на те, що
14.05.2013 року між ним та відповідачем було
зареєстровано шлюб, від якого у них
народилася донька ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В червні 2014 року відповідач забрала
дитину та переїхала проживати за
адресою: м.Львів, АДРЕСА_1, після чого
чинить перешкоди у спілкуванні з
дитиною, не впускає в квартиру.
Розпорядженням Сихівської районної
адміністрації Львівської міської ради
від 25.07.2014 року йому встановлено час
зустрічей з дитиною: субота, неділя - з
14год. до 17год., вівторок, четвер - з 11год.
до 13год. Однак, відповідач дане
розпорядження не виконує, у зв'язку з
чим вимушений звернутись до суду.

В судовому засіданні позивач та його
представник позов підтримали з
підстав, зазначених у заяві, просили
вимоги задоволити в повному обсязі,
проти заочного розгляду справи не
заперечують. Позивач додатково
пояснив, що 18.06.2014 року дружина забрала
дитину і переїхала проживати до
батьків, причини не повідомила. Ходить
відвідувати доньку згідно з часом
встановленим розпорядженням
Сихівської районної адміністрації
Львівської міської ради. Був в квартирі
у відповідача п'ять раз, проте жодного
разу з дитиною не спілкувався, на руках
не тримав, оскільки відповідач не
давала такої можливості. Після того, як
дружина не виконувала розпорядженням
Сихівської районної адміністрації
Львівської міської ради, приходив на
зустріч з дитиною разом зі свідками для
того, щоб останні могли засвідчити факт
чинення йому перешкод.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, про день та час розгляду
справи повідомлялася належним чином,
причини неявки суду не повідомила,
подала суду письмові заперечення, в
яких зазначає, що 18.06.2014 року позивач
вигнав з дому її та доньку, тому вона
змушена була переїхати до батьків. На
побачення до дитини позивач приходив з
невідомими людьми, а оскільки дитина
грудна, то такі могли занести будь-яку
інфекцію. Крім того, позивач показував
їй розпорядження Сихівської районної
адміністрації Львівської міської ради,
однак таке було без підпису, на
засідання комісії її не викликали.

Представник третьої особи в судовому
засіданні позов підтримав та додатково
пояснив, що 27.11.2014 р. о 11 год. представник
органу опіки і піклування Сихівської
районної адміністрації Львівської
міської ради ОСОБА_5 разом з позивачем
приходили до квартири відповідача для
того щоб з'ясувати, чи виконується
розпорядження Сихівської районної
адміністрації Львівської міської ради,
однак остання відмовилась відчинити
двері.

Враховуючи наведене, суд на підставі
ст.224 ЦПК України вважає за можливе
провести заочний розгляд справи на
підставі наявних у справі доказів.

З'ясувавши дійсні обставини справи та
перевіривши їх доказами, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
переконання, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_6 є
батьками ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження /а.с.5/.

В судовому засіданні встановлено,
що на даний час малолітня ОСОБА_12,
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з мамою -
відповідачем ОСОБА_7.

Згідно з ч.1 ст.141 СК України мати, батько
мають рівні права та обов'язки щодо
дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.

Розпорядженням Сихівської районної
адміністрації Львівської міської ради
№284 від 25.07.2014 року позивачу
встановлено час зустрічей з дитиною
ОСОБА_12 в присутності матері: 1) субота,
неділя - з 14.00год. до 17.00год.; 2) вівторок,
четвер - з 11.00год. до 13.00год.; 3)
відповідачу не чинити перешкод в
зустрічах батька з донькою.

У відповідності до ч.1 ст.159 СК України,
якщо той із батьків, з ким проживає
дитина, чинить перешкоди тому з
батьків, хто проживає окремо, у
спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий із батьків має право
звернутися до суду з позовом про
усунення цих перешкод.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 надали
суду показання про те, що відповідачем
чиняться перешкоди у спілкуванні
позивача з малолітньою донькою ОСОБА_12,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та у вихованні дитини.
Зокрема свідок ОСОБА_8 пояснила, що є
другом сім'ї сторін, чотири рази
приходила з позивачем до відповідача
на побачення з дитиною, проте жодного
разу відповідач не відчинила дверей.
Також чула розмову сторін, під час якої
відповідач сказала, що не впустить
позивача в квартиру. Свідок ОСОБА_9
пояснив, що є другом позивача і 31.07.2014
року останній попросив піти з ним на
побачення до дитини, однак прийшовши до
відповідача та подзвонивши в домофон,
відповідач не хотіла відчинити дверей,
погрожувала викликати міліцію. Однак, в
подальшому, відповідач відчинила двері
і позивач зайшов в квартиру, а він чекав
внизу. Проте через 15хв. позивач вийшов і
сказав, що відповідач відмовилась
надати дитину. Свідок ОСОБА_10 пояснив,
що є хрещеним батьком дитини, зазначив,
що відповідач не впускає позивача до
дитини, двічі ходив з позивачем до
відповідача, однак дверей ніхто не
відчинив, а на вулиці відповідач не
дозволила позивачу ні подивитись на
доньку, ні взяти на руки, ні покатати
коляску. Свідок ОСОБА_11 ствердив, що
бачив, як відповідач переїжджала з
квартири позивача.

За наведених обставин, суд приходить до
висновку, що відповідачем чиняться
перешкоди позивачу у здійсненні своїх
прав щодо виховання доньки. Жодних
доказів протилежного відповідачем
суду не надано. З урахуванням
наведеного, вимоги позивача щодо
зобов'язання відповідача не чинити
перешкод у здійсненні його прав щодо
участі у вихованні доньки підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

А відтак, з відповідача слід стягнути
243грн. 60 коп. судового збору в користь
позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
158, 159, 257 Сімейного кодексу України,
ст.ст. 10, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224-226
Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

в
и р і ш и в :

позов задоволити.

Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкод
ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні
доньки ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1
243грн. 60 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особою, у
відсутності якої таке було
постановлено, - протягом того ж строку з
дня отримання його копії.

Головуючий
Борачок М.В.