Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Голуб А. В. ,

при секретарі - Руденко Н. Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Біла Церква в залі суду №4
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа орган опіки та
піклування в особі Виконавчого
комітету Білоцерківської міської ради
про визначення місця проживання
дитини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
вищевказаним позовом та посилався на
те, що з вересня 2006 року сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі,
який було розірвано 15.04.2009 року, і від
шлюбу сторони мають малолітню доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач вказував
на те, що після розірвання шлюбу
сторони стали проживати окремо, а дочка
ОСОБА_4 залишилася проживати з матір»ю.
Позивач посилався на те, що 12.09.2012 року
він зареєстрував шлюб із ОСОБА_5, від
шлюбу позивач та ОСОБА_5 мають
малолітню дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Позивач вказував на те, що його
малолітня донька ОСОБА_3 має проживати
з ним. Позивач посилався на те, що він
має постійне місце роботи, працює на
посаді електрика цеху в ПАТ
«ВІММ-БІЛЛЬ-ДАНН УКРАЇНА» з 23.02.2012 року,
має стабільний самостійний немалий
дохід, проживає разом із дружиною, яка
має сили і бажання доглядати за його
донькою, коли його не буде вдома.
Позивач посилався на те, що
відповідачка не має достатнього
постійного доходу для матеріального
забезпечення умов проживання дитини,
мешкає у квартирі, яка не облаштована у
повному обсязі всім необхідним для
розвитку дитини, та не може
забезпечувати умови для нормального
розвитку дитини та її навчання,
одягнута дитина неохайно. У помешканні,
де проживає дитина, крім відповідачки,
проживає бабуся дитини ОСОБА_7, яка
перебуває на обліку у Білоцерківському
психонаркологічному територіальному
медичному об'єднанні і є інвалідом. У
зв'язку з такою психологічною
напруженою обстановкою в сім»ї, дитина
замкнута, через що у неї нелегко
складаються стосунки з оточуючими,
дитина часто конфліктує з однолітками.
Одяг дитини, має неприємний запах
цвілі, що вказує на невідповідність
санітарно-гігієнічним умовам
проживання та виховання дитини. Крім
того, органами у справах дітей прийнято
рішення щодо передачі дитини до
спеціалізованого центру «Злагода», де
дитина знаходилася з 06.06.2014 р. по 20.06.2014
р., у зв'язку з тим, що відповідачка
знаходилася на лікуванні протягом
тривалого часу у Білоцерківському
психонаркологічному територіальному
медичному об'єднанні, що в свою чергу
негативно впливає на психічний стан
неповнолітньої дитини. Позивач
вказував на те, що він зі своєю сім»єю
проживає в АДРЕСА_1. Вказана квартира
належить його дружині ОСОБА_5 на праві
часткової власності і у вказаній
квартирі створені всі умови для
виховання, розвитку та повноцінного
проживання його малолітньої дочки
ОСОБА_3. З самого дитинства своєї дочки
позивач постійно піклується про
дитину, допомагає матеріально: купує
одежу, сплачує аліменти, був змушений
звертатися до органу опіки та
піклування і суду для визначення
порядку зустрічей із донькою через
постійні перепони з боку відповідачки
на зустрічі з дитиною та шантаж на його
почуттях до доньки. Позивач вказував на
те, що однією з найвагоміших причин
його звернення до суду з даним позовом
є стан здоров'я ОСОБА_3, що постійно
погіршується. Протягом 2013-2014 р.р. у
дитини постійно виникали болі в
області живота, однак, належної уваги з
боку матері не було виявлено. Згідно
консультативного висновку при
обстеженні семирічної Саші було
виявлено хронічний холіцестит, хоча в
2010 р. при проходженні обстеження
дитиною УЗД печінка не була збільшена.
Позивач вказував на те, що протягом
трьох років за час проживання дитини з
матір'ю була набута вказана хронічна
хвороба. Пройшовши в червні 2014 року
ретельний огляд і лікування в
приватній клініці ТОВ «Євроклініка»,
стан здоров'я дитини значно покращився.
А тому позивач вважає, що проживання
дочки разом з ним відповідає її
інтересам, позивач має можливість
забезпечити дочці належні умови
проживання, повною мірою займатися
вихованням дитини, чого відповідачка
забезпечити не взмозі, позивач не буде
чинити жодних перешкод для спілкування
відповідачки з донькою і готовий зі
свого боку усіма силами сприяти тому,
щоб дитина через розлучення батьків не
була позбавлення піклування матері.
Позивач просив в судовому порядку
визначити місце проживання доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1,
який проживає за адресою: АДРЕСА_1; на
час розгляду справи визначити місце
проживання доньки, з її батьком, ОСОБА_1,
по місцю його постійного проживання.

В судовому засіданні представники
позивача зменшили позовні вимоги
позивача та просили суд визначити
місце проживання малолітньої дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з її батьком
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представники ОСОБА_8, ОСОБА_9
підтримали зменшені позовні вимоги
позивача ОСОБА_1

Відповідачка ОСОБА_2 позов
заперечувала.

Представник органу опіки та піклування
в особі Виконавчого комітету
Білоцерківської міської ради Кревська
Н.В. в судовому засіданні підтримала
висновок виконавчого комітету
Білоцерківської міської ради, а саме
рішення від 09.09.2014 року №349 «Про
визначення місця проживання
малолітньої ОСОБА_3» та просила позов
ОСОБА_1 задоволити.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, покази свідків, оглянувши
матеріали справи, суд вважає, що позов
обгрунтований і підлягає до
задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебували у зареєстрованому шлюбі.
Згідно до копії свідоцтва про
розірвання шлюбу шлюб між сторонами
було розірвано 15.04.2009 року. Від шлюбу
сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Наведене сторони
підтвердили у суді, а також вказане
підтверджується копією свідоцтва про
народження дитини.

В судовому засіданні встановлено, що до
розірвання шлюбу, сторони з донькою
ОСОБА_3 проживали в АДРЕСА_2. Після
розірвання шлюбу відповідачка ОСОБА_2
залишилася з дочкою проживати за
адресою: АДРЕСА_2, а відповідач став
проживати в м.Біла Церква за іншою
адресою, а згодом став проживати в
м.Києві.

Також судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1 з 18.11.2008 року по даний час
зареєстрований: АДРЕСА_3, що
підтверджується поясненнями ОСОБА_1,
копією паспорта ОСОБА_1, довідкою
Озернянської сільської ради від № 1433
від 13.08.2014 року.

Судом встановлено, що 12.09.2012 року
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Печерського районного
управління юстиції у м.Києві було
зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_5. Від цього шлюбу ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 мають малолітню дочку ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Наведене підтверджується
копією свідоцтва про шлюб, та копією
свідоцтва про народження.

В суді встановлено, що позивач ОСОБА_1
зі своєю сім"єю проживає в АДРЕСА_1.
Наведене підтвердив позивач та свідки
ОСОБА_11, ОСОБА_5

Згідно до копії нотаріально
посвідченого договору купівлі-продажу
від 14.04.2005 року та зареєстрованого в
реєстрі №931, а також згідно до копії
реєстраційного посвідчення № 002238
дружині позивача ОСОБА_5 та її сестрі
ОСОБА_12 належить на праві власності в
рівних частках кожній квартира
АДРЕСА_1. Наведене також підтвердила
свідок ОСОБА_5

Судом встановлено, що відповідачка та
малолітня ОСОБА_3 зареєстро вані та
проживають в АДРЕСА_2.

В судовому засіданні встановлено, що на
даний час малолітня ОСОБА_3 навчається
у 2-Б класі Білоцерківської
спеціалізованої
природничо-математичної школи І-ІІІ
ступенів №16 ім. М.О.Кириленка. Наведене
підтверджується актом обстеження
житлово-побутових умов учениці 2-Б
класу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, станом на
24.10.2014 року, характеристикою на ОСОБА_3.

Згідно до акту обстеження
житлово-побутових умов учениці 2-Б
класу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає
за адресою: АДРЕСА_2, станом на 24.10.2014
року, складеного Білоцерківською
спеціалізованої
природничо-математичною школою І-ІІІ
степенів №16 ім. М.О. Кириленка, а саме:
комісією в складі заступника директора
школи з НВР, громадського інспектора з
охорони дитинства ОСОБА_13, соціального
педагога школи ОСОБА_14, класного
керівника 2-Б класу ОСОБА_15, голови
батьківського комітету 2-Б класу
ОСОБА_16, проведено обстеження
житлово-побутових умов ОСОБА_3 і
виявлено наступне: 1. В квартири
прописані та проживають мама - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_12, місце роботи магазин
«Снежка» продавець, заробітна плата 1
000,00 грн., та донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
учениця 2-Б класу БСПМШ І-ІІІ ст. №16 ім.
М.О. Кириленка; 2. Квартира
приватизована, має загальну площу 67,4
кв.м., складається з трьох кімнат; 3. В
родині панують доброзичливі стосунки,
злагода та взаєморозуміння. Мама
приділяє достатню увагу навчанню,
вихованню, розвитку та збереженню
здоров»я своєї доньки. ОСОБА_4 має в
достатній кількості книги, підручники,
інші речі необхідні для повноцінного
розвитку неповнолітньої особи. Для
Олександри передбачена в квартирі
кімната з робочим місцем для
приготування уроків, окремим місцем
для повноцінного відпочинку та сну.
Батько -ОСОБА_1 з сім»єю не проживає з 2009
року, школу не відвідує, навчанням
дівчинки цікавиться його мати бабуся
ОСОБА_17. Комісія вважає, що мама
створила належні житлово-побутові
умови для повноцінного життя ОСОБА_3.
Мама- ОСОБА_2 систематично відвідує
школу, цікавиться навчанням і
вихованням своєї доньки.

Також в суді встановлено, що в квартирі
АДРЕСА_2 проживала мати відповідачки
ОСОБА_7, яка перебувала на обліку у
Білоцерківському психонаркологічному
територіальному медичному об"єднанні з
приводу психічного захворювання,
ОСОБА_7 померла в жовтні 2014 року.

До суду надана характеристика на
ОСОБА_3 ученицю 2-Б класу БСПМШ І-ІІІ ст.
№16 ім. М.О. Кириленка навчальним
закладом.

Судом встановлено, що після розірвання
шлюбу між сторонами існували конфлікти
з приводу, побачень батька з дитиною.

Згідно до рішення виконавчого комітету
Білоцерківської міської ради №133 від
13.04.2010 року «Про визначення порядку
участі ОСОБА_1 у вихованні та
особистому спілкуванні з його
малолітньою дочкою ОСОБА_3» за заявою
ОСОБА_1, виконавчий комітет
Білоцерківської міської ради вирішив:
визначити такий порядок участі ОСОБА_1
у вихованні та особистому спілкуванні
з дочкою: вівторок з 17-00 год. до 19-00 год.,
субота з 10-00 год. до 19-00 год.; попередити
обох батьків, що вони зобов»язані
виховувати дочку в дусі поваги до
людей, любові до своєї сім»ї та родини,
піклуватися про її здоров»я, фізичний,
духовний та моральний розвиток;
зобов»язати обох батьків
забезпечувати єдині вимоги щодо
виховання дочки, її розвитку,
оздоровлення та навчання, дотримання
нею режиму дня, передбаченого
встановленими санітарно-гігієнічними
нормами для дітей такого віку;
попередити батьків про обов»язковість
виконання ними батьківських
обов»язків стосовно ОСОБА_3 лише в її
інтересах та про необхідність
дотримання ними всіх вимог даного
рішення.

Судом встановлено, що протягом
останніх 2-х років ОСОБА_1 зустрічається
та спілкується з дочкою ОСОБА_4 в
м.Білій Церкві, а також забирає дочку
переважно на вихідні дні за місцем
свого проживання в АДРЕСА_1, де він
проживає зі своєю дружиною ОСОБА_5, та
малолітньою дочкою ОСОБА_6. Однак між
сторонами мають місце конфлікти з
приводу спілкування ОСОБА_1 з дочкою.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно до виконавчого листа №2/357/3001/13
від 10.09.2013 року виданого
Білоцерківським міськрайонним судом
Київської області з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 на утримання малолітньої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягуються
аліменти в розмірі 1/6 частини всіх
видів заробітку, щомісячно і до
повноліття дитини.

З копії листа міського відділу
державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції від 07.08.2014 року №582
на ім»я ОСОБА_1 вбачається, що
заборгованість по сплаті аліментів
станом на 04.08.2014 року відсутня.

З листа міського відділу державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції від
12.09.2014 року №671 на ім»я ОСОБА_1
вбачається, що заборгованість по
сплаті аліментів станом на 01.09.2014 року
відсутня.

В судовому засіданні відповідачка
ОСОБА_2 також підтвердила, що вона
щомісячно отримує аліменти від
позивача на утримання дочки ОСОБА_4 в
сумі 1 100 гривень і заборгованість по
виконавчому листу про стягнення з
позивача аліментів на утримання дочки
ОСОБА_4 на час розгляду справи у суді
відсутня.

Відповідно до копій епікризів, ОСОБА_3
знаходилася на стаціонарному
лікуванні в КОДЛ №2: з 31.10.-13.11.2009 року з
діагнозом: гострий стенозуючий
ларинготрахеобронхіт, стеноз 0., гостра
правобічна позагоспітальна вогнищева
пневмонія, ДН 0., ЕКГ: ЕВС вертикальна,
ритм синусова тахіаритмія. Синдром
ранньої реполяризації шлуночків; з
03.06.по 23.06.2010 року з діагнозом
правобічна позагоспітальна пневмонія,
лямбліоз, алергічний дерматит, ЕКГ:
помірні метаболічні зміни в міокарді,
ритм синусовий.

В судовому засіданні було встановлено,
що з 06.06.2014 року по 23.06.2014 року малолітня
ОСОБА_3 перебувала у центрі
соціально-психологічної реабілітації
дітей «Злагода» за заявою відповідачки
ОСОБА_2 від 05.06.2014 року, у зв»язку з
перебуванням останньої на
стаціонарному лікуванні в
Білоцерківському психонаркологіч ному
територіальному медичному об»єднанні.
Як встановлено судом, відповідачка не
повідомила батька дитини про передачу
дитини у центр «Злагода». Позивач
випадково дізнався про перебування
дитини у центрі «Злагода» і 23.06.2014 року
позивач забрав дитину із центру
соціально-психологічної реабілітації
дітей «Злагода», і з вказаного часу
дитина стала проживати за місцем
проживання позивача в АДРЕСА_1, на що
була надана згода органу опіки і
піклування, відповідачки ОСОБА_2, та
самої дитини.

Влітку 2014 року малолітня ОСОБА_3
проживала у батька у м. Києві за
вищевказаною адресою близько трьох
тижнів, і в червні 2014 року батько дитини
звернувся до медичного центру
Євроклініка для обстеження дитини,
оскільки у дитини протягом 2013-2014 років
постійно виникали болі в області
живота. Під час медичного обстеження
дитині було встановлено діагноз:
хронічний холецистит, хронічний
тонзиліт. Наведене вбачається із
консультативних заключень медичного
центру Євроклініка від 07.07.2014 року, та
від 19.07.2014 року. Також встановлено, що
ОСОБА_3 проходила лікування в медичному
центрі Євроклініка, однак лікування
дитини не було завершене, оскільки
відповідачка стала вимагати, щоб
позивач повернув їй дитину, що він і
зробив, після передачі дитини
відповідачці, остання не займалася
лікуванням дитини. Наведене
підтверджується поясненнями позивача,
відповідачки, представника третьої
особи органу опіки і піклування
Білоцерківської міської ради, показами
свідка ОСОБА_11 Також відповідачка в
суді ствердила, що майже кожного місяця
дитина хворіє на простудні
захворювання і не відвідує у зв»язку з
цим школу.

Згідно до інформації Білоцерківського
психонаркологічного територіального
медич ного об»єднання від 07.11.2014 року
№1933 наданої відповідно до ухвали
Білоцерків ського міськрайонного суду
від 05.11.2014 року, ОСОБА_2, проживаюча в
АДРЕСА_2, перебуває під наглядом лікаря
психіатра з приводу шизофренії,
параноїдної форми. Під наглядом
лікаря-нарколога не перебуває. В
судовому засіданні свідок ОСОБА_19, який
являється лікарем-психіатром
Білоцерківсь кого психонаркологічного
територіального медичного об»єднання
і останнім часом він лікує
відповідачку, в суді показав, що
відповідачка протягом останніх 5-6
років нерегулярно звертається до
психіатра, десь 1 раз на декілька років,
ОСОБА_2 виконує всі рекомендації
лікаря, в 2014 році відповідачка
перебувала на стаціонарному лікуванні
в Білоцерківському
психонаркологічному територіальному
медичному об»єднанні, перебіг хвороби
відповідачки має епізодичний,
депресивний характер, у відповідачки
бувають періодичні депресії і вона
потребує прийняття медикаментів, і на
даний час також відповідачка постійно
приймає медикаменти, якими вона
забезпечується безкоштовно.

Згідно до довідки Медичної мобільної
клініки від 11.08.2014 року №57 ОСОБА_1 за
результатами медогляду в травні 2014
року психічних і фізичних захворювань
у нього не виявлено.

В судовому засіданні встановлено, що з
23.02.2012 року по цей час ОСОБА_1 працює у
ПАТ «ВІММ-БІЛЛЬ-ДАНН УКРАЇНА»
електриком цеху. Наведене підтверджує
ться копією довідки ПАТ
«ВІММ-БІЛЛЬ-ДАНН УКРАЇНА» від 07.08.2014
року №40-К та копією довідки від 07.08.2014
року за № WB000000069.

Згідно до копії довідки від 07.08.2014 року
за № WB000000069 ПАТ «ВІММ-БІЛЛЬ-ДАНН
УКРАЇНА» заробіток ОСОБА_1 за період з
01.08.2013 року по 31.07.2014 року склав 94 460,94
грн.

Згідно до характеристики виданої ПАТ
«ВІММ-БІЛЛЬ-ДАНН УКРАЇНА» 12.08.2014 року,
де працює позивач на посаді електрика,
ОСОБА_1 за місцем роботи
характеризується позитивно.

Згідно до копії довідки від 07.08.2014 року
за №143 виданою школою І-ІІІ ступенів
№276 Деснянського району у місті Києві,
ОСОБА_3 буде навчатися в 2-му класі
вказаної школи.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 також являється співвласником
квартири АДРЕСА_4, що підтверджується
матеріалами справи.

При вирішенні вказаного спору суд
виходить з наступного.

Декларацією прав дитини, прийнятою
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, у принципі 6 проголошено, що
дитина для повного і гармонійного
розвитку її особистості потребує
любові і розуміння. Вона повинна, коли
це можливо, рости під опікою і
відповідальністю своїх батьків і в
усякому випадку в атмосфері любові і
моральної та матеріальної
забезпеченості; малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, бути розлучена зі
своєю матір"ю.

У силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права
дитини від 20 листопада 1989 року
(ратифікована Україною 27 лютого 1991
року, дата набуття чинності для України
27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо
дітей, незалежно від того, здійснюються
вони державними чи приватними
установами, що займаються питанням
соціального забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється як найкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України,
регулювання сімейних відносин має
здійснюватися з максимально можливим
урахуванням інтересів дитини.

Згідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем
проживання фізичної особи, яка не
досягла десяти років, є місце
проживання її батьків або одного з них,
з ким вона проживає.

У ч. 1 ст. 157 СК України передбачено, що
питання виховання дитини вирішується
батьками спільно.

Згідно до ст. 141 СК України, мати і
батько мають рівні права та обов"язки
щодо дитини.

В ст. 150 СК України передбачені
обов'язки батьків щодо виховання та
розвитку дитини. Так у вказаній статті
зазначено, що батьки зобов'язані
виховувати дитину в дусі поваги до прав
та свобод інших людей, любові до своєї
сім'ї та родини, свого народу, своєї
Батьківщини. Батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток. Батьки зобов'язані
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя. Батьки
зобов'язані поважати дитину. Передача
дитини на виховання іншим особам не
звільняє батьків від обов'язку
батьківського піклування щодо неї.
Забороняються будь-які види
експлуатації батьками своєї дитини.
Забороняються фізичні покарання
дитини батьками, а також застосування
ними інших видів покарань, які
принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України,
місце проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків.

Згідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати
та батько, які проживають окремо, не
дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися органом
опіки та піклування або судом. Під час
вирішення спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення. В
ч. 2 цієї ж статті вказано, що орган
опіки та піклування або суд не можуть
передати дитину для проживання з тим із
батьків, хто не має самостійного
доходу, зловживає спиртними напоями
або наркотичними засобами, своєю
аморальною поведінкою може зашкодити
розвиткові дитини. А в ч. 3 ст. 161 СК
України зазначено, що якщо орган опіки
та піклування або суд визнав, що жоден
із батьків не може створити дитині
належних умов для виховання та
розвитку, на вимогу баби, діда або
інших родичів, залучених до участі у
справі, дитина може бути передана
комусь із них. Якщо дитина не може бути
передана жодній із цих осіб, суд на
вимогу органу опіки та піклування може
постановити рішення про відібрання
дитини від особи, з якою вона проживає,
і передання її для опікування органу
опіки та піклування.

З аналізу норм сімейного законодавства
вбачається, що у тому разі, коли батьки
дитини спільно не проживають, право
визначати місце проживання дитини
залишається за кожним з батьків.
Питання про визначення місця
проживання дитини має вирішуватись
тільки з урахуванням інтересів кожного
з батьків, а перш за все з урахуванням
прав та законних інтересів дитини - її
права на належне батьківське
виховання, яке повною мірою може бути
забезпечене тільки обома батьками;
права на безперешкодне спілкування з
кожним з батьків, здійснення обома
батьками якого є запорукою нормального
психічного розвитку дитини.

Згідно до п. 18 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21.12.2007 року
№11 "Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя", при
вирішенні спору про місце проживання
дитини належить звертати особливу
увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із
батьків вона бажає проживати. Судам
слід враховувати також положення ст.
160 СК України, якою передбачено, що
місце проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків, яка досягла десяти років, - за
спільною згодою батьків та самої
дитини, а місце проживання дитини, яка
досягла чотирнадцяти років,
визначається нею самою.

Відповідно до ст. 19 СК України, при
розгляді судом спорів щодо участі
одного з батьків у вихованні дитини,
місця проживання дитини, позбавлення
та встановлення батьківських прав,
побачення з дитиною матері, батька, які
позбавлені батьківських прав,
відібрання дитини від особи, яка тримає
її у себе не на підставі закону або
рішення суду, управління батьками
майном дитини, скасування усиновлення
та визнання його недійсним
обов'язковою є участь органу опіки та
піклування. Органом опіки та
піклування подається суду письмовий
висновок щодо розв'язання спору,
складений на підставі відомостей,
одержаних у результаті обстеження умов
проживання дитини, батьків, інших осіб,
які бажають проживати з дитиною, брати
участь у її вихованні, а також на
підставі інших документів, які
стосуються справи.

Виконавчим комітетом Білоцерківської
міської ради, який являється органом
опіки і піклування, 09.09.2014 року було
прийнято рішення за №349 від 09.09.2014 року
«Про визначення місця проживання
малолітньої ОСОБА_3» і згідно до
висновку, який міститься у вказаному
рішенні, виконавчий комітет
Білоцерківської міської ради вирішив:
визначити місце проживання
малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом
з батьком ОСОБА_1

Також у рішенні виконавчого комітету
Білоцерківської міської ради від 09.09.2014
року №349 вказано, 23.07.2014 року питання
про визначення місця проживання дитини
в присутності обох батьків
розглядалося комісією з питань захисту
прав дитини при виконавчому комітеті
Білоцерківської міської ради, між
батьками була досягнута домовленість
про тимчасове проживання ОСОБА_3 разом
із батьком, який зобов»язувався
провести медичне обстеження та
лікування дитини, однак ця
домовленість була порушена ОСОБА_2. Яка
не виконала своєї обіцянки щодо
передачі дитини батькові для лікування
і сама теж цим не займалася, на
засіданні комісії з питань захисту
прав дитини при виконавчому комітеті
Білоцерківської міської ради (протокол
№15 від 03.09.2014 року) було прийнято
рішення про доцільність визначення
місця проживання малолітньої ОСОБА_3
разом із батьком.

Відповідно до копії акту №337
обстеження житлово-побутових умов
ОСОБА_3 від 13.08.2014 року, який
затверджений начальником служби у
справах дітей Деснянської районної в
м.Києві державної адміністрації
Л.А.Ніколаєвою, проведено обстеження
умов проживання за адресою: АДРЕСА_1. У
вказаному акті зазначено, що житло
знаходиться на 6-му поверсі 10-ти
поверхового будинку, складається з 1-ї
кімнати. В помешканні охано, зроблений
сучасний ремонт, батько дитини
перебуває в тверезому стані, для дитини
є окреме ліжко, в родині панують
доброзичливі стосунки,
санітарно-гігієнічні умови задовільні,
для виховання, розвитку та проживання
дитини ОСОБА_3 всі умови створено, за
даною адресою проживають ОСОБА_1,
ОСОБА_5, ОСОБА_21

Відповідно до висновків практичного
психолога щодо перебування у центрі
соціаль но-психологічної реабілітації
дітей «Злагода» ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
реабілітаційна робота із ОСОБА_3
тривала із 06.06.2014 року: ОСОБА_3
розвивається відповідно до віку, має
велику емоційну прив»язаність до мами,
але виявляє бажання у спілкуванні з
татом. На даний час у зв»язку із
хворобою мами, та її тимчасовим
лікуванням на стаціонарі, ОСОБА_3
виявила бажання проживати із татом.
Дівчинка потребує захисту, розуміння,
поваги, довіри. Вказані висновки
затверджені директором центру
соціально-психологічної реабілітації
дітей "Злагода" Н.П. Яшан 23.06.2014 року. В
судовому засіданні свідок ОСОБА_23
підтвердила свої вищевказані
висновки, а також свідок показала в
суді, що на час перебування дитини у
центрі «Злагода» невропатологом
дитині був поставлений діагноз -
неврастенія і було розпочато лікування
дитини, дитина була нервово виснажена.

Відповідно до листа про проведення
співбесіди центру
соціально-психологічної реабілітації
дітей «Злагода» від 09.12.2014 року №913-Д на
ім»я начальника служби у справах дітей
Білоцерківської міської ради, в центрі
«Злагода» 09.12.2014 року о 10 годині була
проведена співбесіда з малолітньою
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою з»ясування
її думки щодо визначення місця
проживання дитини з одним із батьків.
Співбесіду проводила практичний
психолог центру «Злагода» ОСОБА_23 за
згодою батьків малолітньої: ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 та в їх присутності. Малолітньою
було чітко висловлене бажання
проживати постійно з матір»ю, а вихідні
дні та канікули ОСОБА_3 бажає проводити
з батьком.

В судовому засіданні встановлено, що
малолітня дитина ОСОБА_3 добре
ставиться до обох батьків і любить обох
батьків, що ствердили в суді сторони,
сторони мають належні
матеріально-побутові умови для
забезпечення потреб малолітньої дочки
ОСОБА_4. Наведене підтверджується
вищенаведеними матеріалами справи, а
також показами свідків по справі.

При вирішенні спору щодо місця
проживання дитини суд бере до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особисту
прихильність дочки до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Задовольняючи позовні вимоги позивача
суд приймає до уваги вищевикладене в
рішенні суду законодавство, висновок
про визначення місця проживання
малолітньої ОСОБА_3 складений
виконавчий комітетом Білоцерківської
міської ради /рішення виконавчого
комітету Білоцерківської міської ради
від 09.09.2014 року №349/, яким виконавчий
комітет Білоцерківської міської ради
вирішив: визначити місце проживання
малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом
з батьком ОСОБА_1

Суд вважає, що малолітня ОСОБА_3 добре
ставиться до батька, який в свою чергу
належним чином виконує свої
батьківські обов"язки по відношенню до
дочки, та на даний час суд вважає, що з
огляду на вищевикладені у рішенні суду
обставини ОСОБА_3 потребує більше
догляду батька, ніж матері. Суд
враховує інтереси дитини, особисту
прихильність дочки до батька, та
особисту прихильність батька до дочки,
суд також враховує і особисту
прихильність ОСОБА_3 до своєї сестри
ОСОБА_21, ІНФОРМАЦІЯ_2, стан здоров"я
дитини та батька, вік дитини, належні
матеріально-побутові умови батька, а
також те, що позивач забезпечений
житлом у м.Білій Церкві, та у м.Києві,
має постійне місце роботи на ПАТ
«ВІММ-БІЛЛЬ-ДАНН УКРАЇНА», має
самостійний дохід, позитивно
характеризується за місцем роботи. У
суді також встановлено, що ОСОБА_3 добре
ставиться до нинішньої дружини
позивача ОСОБА_5, та до сестри ОСОБА_21,
близько 2-х років періодично проживає у
новій батьковій сім»ї за адресою:
АДРЕСА_1. Наведене підтверджується
поясненнями позивача, показами свідка
ОСОБА_11, ОСОБА_5 Відповідачка вказані
обставини у суді не заперечувала.

Суд також враховує і те, що нинішня
дружина позивача ОСОБА_5 не заперечує,
щодо проживання малолітньої дочки
позивача у їхній сім»ї, а навпаки
підтримує в цьому позивача, та
вказувала на те, що вона буде допомати
чоловіку у догляді його дочки ОСОБА_4, а
також буде приймати участь у її
вихованні. Наведене ОСОБА_5 як свідок
показала у суді.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що з метою як найкращого забезпечення
інтересів дитини, необхідно визначити
місце проживання дитини з батьком,
оскільки останній найбільш оптимально
може забезпечити умови проживання та
виховання дитини.

Відповідачка ОСОБА_2 підтвердила, що у
батька добрі стосунки з дочкою, але
відповідачка заперечує щодо того, щоб
ОСОБА_3 проживала з батьком, оскільки
вважає, що сама дитина бажає проживати
з нею і відповідачкою створені всі
умови для проживання, навчання та
повноцінного розвитку дитини в м.Білій
Церкві, по АДРЕСА_2.

Судом також встановлено, що малолітня
ОСОБА_3 добре ставиться до матері, яка в
свою чергу не в повній мірі піклується
про здоров'я дитини, також відповідачка
не має самостійного доходу, хворіє на
психічну хворобу чим може зашкодити
розвиткові дитини. А тому враховуючи
положення ч. 2 ст. 161 СК України, де
вказано, що орган опіки та піклування
або суд не можуть передати дитину для
проживання з тим із батьків, хто не має
самостійного доходу, зловживає
спиртними напоями або наркотичними
засобами, своєю аморальною поведінкою
може зашкодити розвиткові дитини, суд
вважає, що дитина не може залишатися
проживати з матір»ю.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає, що позивач надав суду
належні та допустимі докази, які
свідчать про те, що є вищевказані у
рішенні суду, виняткові обставини,
згідно до яких малолітня дитина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, може бути розлучена з
матір"ю.

Суд критично ставиться до пояснень
відповідачки про те, що вона працює в
магазині «Снежка» продавцем і її
заробітна плата складає 1000,00 грн. в
місяць, оскільки відповідачка згідно
до ст. 60 ЦПК України не надала до суду
належних та безспірних доказів на
підтвердження своїх вищевказаних
пояснень.

Також суд критично ставиться і до того,
що в акті обстеження житлово-побутових
умов учениці 2-Б класу ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою:
АДРЕСА_2, станом на 24.10.2014 року, вказано,
що мама ОСОБА_2 працює в магазині
«Снежка» продавцем, заробітна плата 1
000, 00 грн.

Згідно до ст. 171 СК України, дитина має
право на те, щоб бути вислуханою
батьками, іншими членами сім'ї,
посадовими особами з питань, що
стосуються її особисто, а також питань
сім'ї. Дитина, яка може висловити свою
думку, має бути вислухана при вирішенні
між батьками, іншими особами спору щодо
її виховання, місця проживання, у тому
числі при вирішенні спору про
позбавлення батьківських прав,
поновлення батьківських прав, а також
спору щодо управління її майном. Суд
має право постановити рішення всупереч
думці дитини, якщо цього вимагають її
інтереси.

При вирішенні питання місця проживання
малолітньої дитини ОСОБА_3 суд вважає,
що необхідно постановити рішення про
задоволення позову позивача, та
визначити місце проживання
малолітньої дитини ОСОБА_3 з її батьком
ОСОБА_1, всупереч думці дитині, яка
чітко висловила бажання проживати
постійно з матір»ю, оскільки суд
вважає, що цього вимагають інтереси
дитини, що підтвердила і представник
органу опіки та піклування в суді.
Також суд враховує і те, що ОСОБА_3
виявила бажання вихідні дні та
канікули проводити з батьком, а також
те, що дитина виявляє бажання
спілкуватися з батьком.

На підставі вищевикладеного та
Декларації прав дитини, прийнятою
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, Конвенції про права дитини від
20 листопада 1989 року (ратифікованої
Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття
чинності для України 27 вересня 1991 року),
ст.ст. 7,19,141,150,157,160,161,171 СК України,
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 21.12.2007 року №11 "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя", ст.ст.10,60,88,209,212-215,218 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити місце проживання
малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
з її батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Київської області через
Білоцерківський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя А. В. Голуб