СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/7440/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2014 року Самарський районній
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Румянцева О.П.

при секретарі
Бакум І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м.
Дніпропетровську цивільну справи за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

13.11.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу, посилаючись у
позовній заяві на те, що вони з
відповідачем перебувають у шлюбі з
12.02.1999р., зареєстрованим у відділі
реєстрації актів цивільного стану
Амур-Нижньодніпровського районного
управління юстиції м.
Дніпропетровська, актовий запис №65.
Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають.
Через різні погляди на життя, між ними з
30 жовтня 2012 року були припинені шлюбні
відносини, ведення спільного
господарства, спільне мешкання,
зберігати шлюб з відповідачем він не
бажає, вважає, що збереження шлюбу не
можливо, просить суд шлюб розірвати.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надіслав на адресу суду заяву про
розгляд справи за його відсутності, в
якій підтримав позовні вимоги та
просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, надіслала на адресу суду
заяву про розгляд справи у її
відсутності, в якій не заперечувала
проти розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у шлюбі з 12.02.1999р., шлюб
зареєстровано відділом реєстрації
актів цивільного стану
Амур-Нижньодніпровського районного
управління юстиції м.
Дніпропетровська, актовий запис №65
(а.с. 3).

Також судом встановлено, що між
сторонами по даній справі з 30 жовтня 2012
року були фактично припинені подружні
стосунки, ведення спільного
господарства та спільне проживання
через різні погляди на життя, зберігати
сім`ю позивач не бажає та наполягає на
розірванні шлюбу. Відповідач не
заперечував проти розірвання шлюбу.

Згідно ст.110 Сімейного кодексу України
позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу
України при розгляді справи про
розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні
взаємини подружжя, дійсні причини
позову про розірвання шлюбу, бере до
уваги наявність малолітньої дитини,
інші обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам
їхньої дитини, що мають істотне
значення.

Враховуючі вищезазначені обставини, та
приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні
відносини між сторонами по даній
справі припинені, позивач наполягає на
розірванні шлюбу, зберігати шлюб з
відповідачем не бажає, відповідач не
заперечує проти розірвання шлюбу, суд
приходить до висновку, що шлюб сторін
по даній справі розпався остаточно,
відновлений бути не може, а тому шлюб
між сторонами підлягає розірванню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,
ст.ст. 10, 11, 60, 174, 212, 213, 215 ЦПК України, суд
-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 12.02.1999 року відділом
реєстрації актів цивільного стану
Амур-Нижньодніпровського районного
управління юстиції м.
Дніпропетровська, актовий запис №65 -
розірвати.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через суд першої інстанції
шляхом подачі апеляційної скарги в 10
денний строк з дня проголошення
рішення.

Суддя
О.П.Румянцев