Справа № 392/2012/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2014 року Маловисківський
районний суд Кіровоградської області
в складі головуючої судді Бугайченко
Т.А., при секретарі Кісіль О.Л., за
участі прокурора Любченко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Мала Виска справу за
позовом прокурора Маловисківського
району Кіровоградської області в
інтересах держави в особі Головного
управління Держземагенства у
Кіровоградській області до ОСОБА_1,
Великовисківської сільської ради
Маловисківського району
Кіровоградської області, треті особи
Відділ Держземагенства в
Маловисківському районі
Кіровоградської області, Реєстраційна
служба Маловисківського районного
управління юстиції про визнання
незаконним державного акту та
скасування його реєстрації, -

Встановив:

Прокурор Маловисківського району
Кіровоградської області звернувся до
суду в інтересах держави в особі
Головного управління Держземагенства
у Кіровоградській області до ОСОБА_1,
Великовисківської сільської ради
Маловисківського району
Кіровоградської області та просить
визнати недійсним Державний акт на
право приватної власності на землю
серії І-КР № 027895, виданий на ім»я
ОСОБА_1, який зареєстрований в Книзі
записів державних актів за № 3274 в
березні 2001 року , скасувати його
державну реєстрацію, зобов»язати
ОСОБА_1 повернути земельну ділянку
площею 5.24 га, розташовану на території
Великовисківської сілької ради у
державну власність, тобто
територіальному органу з питань
земельних ресурсів у галузі земельних
відносин, а саме Головному управлінню
Держземагенства у Кіровоградській
області шляхом складання акту
прийняття- передачі. Позовні вимоги
мотивує тим, що на підставі рішення
Великовисківської сілької ради
Маловисківського району
Кіровоградської області від 22 грудня
2000 року № 91 ОСОБА_1 було передано у
приватну власність земельну ділянку
площею 5.24 га, яка розташована на
території Великовисківської сілької
ради та видано Державний акт на право
приватної власності на землю серії
І-КР № 027895. Фактично рішенням
Великовисківської сілької ради, на
підставі якого ОСОБА_1 передано у
приватну власність земельну ділянку,
було вирішено питання про надання в
тимчасове користування земельних
ділянок строком на три роки на умовах
оренди із земель резерву сільської
ради для ведення підсобного
господарства працівника соціальної
сфери, питання передачі у приватну
власність земельних ділянок не
вирішувалось, а в спискі громадян, яким
надані земельні ділянки в тимчасове
користування, прізвище ОСОБА_1
відсутнє. Проект відведення земельної
ділянки не розроблявся. За період
роботи в КСП «Україна» ОСОБА_1
сертифікату на право на земельну
частку (пай) не отримував, а на момент
проведення розпаювання КСП відповідач
його членом не являвся. Що в свою чергу
свідчіть про безпідставність
отримання відповідачем земельної
ділянки у приватну власність.

Прокурор в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала ,
посилаючись на обставини викладені в
позові. Крім того пояснила, що
Державний акт на спірну земельну
ділянку є недійсним, оскільки він був
виданий відповідачеві безпідставно.
Зокрема він отримав земельну ділянку у
приватну власність як член СТОВ
«Україна» в той час як ОСОБА_1 членом
СТОВ «Україна » ніколи не був.

ОСОБА_1позовні вимоги не визнав та
пояснив, що він отримав сертифікат на
право на земельну частку як член КСП
«Україна». 25.02.1998 року він був
звільнений з посади директора КСП
«Україна», але продовжував у ньому
працювати на різних посадах. В зв»язку
з скрутним матеріальним становищем,
яке склалось в КСП «Україна»
виготовлення всієї технічної
документації, яка була необхідна для
отримання державного акту на право
колективної власності на землю СТОВ
«Україна» здійснювало за власні кошти
та в подальшому і Державний акт було
видано саме цій юридичній особі.
Земельну ділянку отримав у власність
саме як член КСП «Україна» .

Представник Великовисківської
сілької ради Маловисківського району
позовні вимоги не визнала та пояснила,
що дійсно відповідач був членом КСП
«Україна» та отримав земельну ділянку
у власність саме як член вказаного
підприємства. Наявність розбіжностей
у номерах рішень пояснила допущенням
технічних помилок працівниками
сільської ради.

Представник відділу
Держземагенства у Кіровоградській
області в судовому засіданні пояснив,
що список працюючих робітників станом
на 1 березня 2000 року та список
пенсіонерів станом на 1 березня 2000 року
, це ті списки осіб, які були додатком
до Державного акту про право
колективної власності на землю СТОВ
«Україна», чому на час розгляду справи
вони відсутні у відділі
Держземагенства пояснити не зміг,
позовні вимоги просив задовольнити,
почилаючись на численні розбіжності у
документах.

Представник Реєстраційної
служби Маловисківського районного
управління юстиції у задоволенні
позову просив відмовити.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5
показав, що у 2000 році він працював на
посаді директора КСП «Україна». На
виконання указу Президента про
розпаювання, необхідно було здійснити
розпаювання земель колективної
власності між членами КСП «Україна » ,
але коштів на виготовлення державного
акту на право колективної власності на
землю КСП «Україна » не було, тому ці
кошти були сплачені СТОВ «Україна» і
державний акт було видано саме на СТОВ
«Україна». Всі особи, які мали право на
частку з колективної власності КСП
«Україна» на загальних зборах були
внесені до списку, який є додатком до
державного акту. Ці списки
неодноразово перевірялись. ОСОБА_1 був
членом КСП «України» та в зв»язку з цим
отримав сертифікат на право на
земельну частку (пай) та в подальшому
йому було видано державний акт на право
приватної власності на землю.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7
показав, що СТОВ «Україна» було
організовано у квітні 2000 року. У
зв»язку з необхідністю виконання
державної програми щодо розпаювання
колективної власності , членами КСП
«Україна» на загальних зборах було
складено та затверджено список членів
КСП , які мали право на частку (пай) з
колективної власності. Через
відсутність у КСП «Україна» коштів на
виготовлення державного акту на право
колективної власності на землю, оплату
за його виготовлення здійснило СТОВ
«Україна», тому державний акт було
видано саме на СТОВ «Україна». Список
осіб, які мали право на земельні частки
є додатком до державного акту, та в
подальшому всі отримали в натурі
земельні ділянки.

Показання свідка ОСОБА_7,
підтвердила і свідок ОСОБА_8, яка на
даний час являється директором СТОВ
«Україна».

Заслухавши пояснення сторін,
показання свідків, дослідивши подані
сторнами докази, суд дійшов висноску
про необхідність відмовити в
задоволенні позову, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що починаючи з
1976 року ОСОБА_1 працював на різних
посадах бурякогоспу «Україна», у 1984
році в зв»язку з реорганізацією, він
був переведений на посаду в.о.
директора радгоспу «Україна», у
подальшому в зв»язку з численими
реорганізаціями ОСОБА_1 працював на
різних посадах в радгоспах «Росія» ,
«Україна» та в КСП «Україна». 25.02.1998
року він був звільнений з посади
директора КСП «Україна» на підставі ст.
38 КЗпПУ (а.с.12 - 14).

Згідно довідки державного
реєстратора КСП «Україна» було
створено шляхом реорганізації
радгоспу «Україна» 15.07.1998 року. (а.с. 145 )

Рішенням Маловисківської
районної ради від 21 квітня 2000 року №130
було затверджено проект
роздержавлення і приватизації земель
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Україна»
та передано у колективну власність
СТОВ «Україна» 2181.1 га земель з них
ріллі 1904.8 га (а.с. 97).

22 травня 2000 року СТОВ «Україна»
отримало Державний акт на право
колективної власності на земельну
ділянку площею 2163,5 га , яка розташована
на території Великовисківської
сілької ради, Маловисківського району
(а.с. 118, 137-141).

ОСОБА_1 включений до списку, що
додається до Державного акту на право
колективної власності на землю СТОВ
«Україна» під № 152.

ОСОБА_1 на підставі розпорядження
Маловисківської райдержадміністрації
№ 251 від 01.06.2000 отримав сертифікат
серії РН № 397228 на право на земельну
частку пай розміром 5,93 в умовних
кадастрових гектарах (а.с.71, 119).

22 листопада 2000 року ОСОБА_1
звернувся з заявою до
Великовисківської сілької ради про
виділення в натурі земельної ділянки
із земель колективної власності СТОВ
«Україна» згідно сертифікату серії РН
№ 397228 (а.с. 115).

Рішенням Великовисківської
сілької ради від 22 грудня 2000 року № 90
заяву ОСОБА_1 про виділення в натурі
земельної ділянки було задоволено,
погоджено передачу в натурі земельних
ділянок та зобов»язано громадян
(згідно списку, до якого входить і
ОСОБА_1) замовити виготовлення
державних актів (а.с. 116).

На підставі рішення
Великовисківської сілької ради
Маловисківського району
Кіровоградської області від 22 грудня
2000 року № 91 ОСОБА_1 було передано у
приватну власність земельну ділянку
площею 5.24 га, яка розташована на
території Великовисківської сілької
ради та видано Державний акт на право
приватної власності на землю серії
І-КР № 027895 (а.с. 117).

При передачі вказаного рішення до
архівного відділу Маловисківської РДА,
в зв»язку з допущеною технічною
помилкою, його номер було виправлено на
« 90» (а.с. 113).

За змістом ст. 10 ЦПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу свої вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
кодексу, в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до пункту 2 Указу
Президента України від 08 серпня 1995 року
№ 720/95 «Про порядок паювання земель,
переданих у колектину власність
сільськогосподарським підприємствам
і організаціям» право на земельну
частку (пай) мають члени колективного
сільськогосподарського підприємства,
сільськогосподарського кооперативу,
сільськогосподарського акціонерного
товариства, в тому числі пенсіонери,
які раніше працювали в ньому і
залишаються членами зазначеного
підприємства, кооперативу,
товариства, відповідно до списку, що
додається до державного акта на право
колективної власності на землю.

Перелік підстав припинення права
власності на земельну ділянку
визначений ст. 140 ЗК України. Так,
підставами припинення права власності
на земельну ділянку є: добровільна
відмова власника від права на земельну
ділянку; смерть власника земельної
ділянки за відсутності спадкоємця;
відчуження земельної ділянки за
рішенням власника; звернення стягнення
на земельну ділянку на вимогу
кредитора; відчуження земельної
ділянки з мотивів суспільної
необхідності та для суспільних потреб;
конфіскація за рішенням суду;
невідчуження земельної ділянки
іноземними особами та особами без
громадянства у встановлений строк у
випадках, визначених цим Кодексом.
Указаний перелік є вичерпним.

ОСОБА_1 видано державний акт на
право приватної власності на земельну
ділянку на підставі рішення
Великовисківської сілької ради
Маловисківського району від 22 грудня
2000 року , яким посвідчене набуте ним
право власності. Рішення
Великовисківською сількою радою
прийнято в межах наданих їй
повноважень (згідно законодавства, яке
діяло на час виникнення правовідносин)
відтак, рішення сільської ради
вичерпало свою дію фактом його
виконання.

За змістом ст. 1 Першого
протоколу до Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод та
рішення Європейського суду з прав
людини у справі «Стретч проти
Сполученого Королівства» від 24 червня
2003 року самі по собі допущені органами
влади порушення при передачі майна у
власність особи не можуть бути
безумовною підставою для повернення
цього майна державі, якщо вони не
допущені внаслідок винної,
протиправної поведінки самого
набувача майна.

Судом встановлено, що порушення,
допущенні при передачі земельної
ділянки у колективну власність СТОВ
«Україна», виникли не з вини
відповідача.

Крім того відповідно до положень
статей 55, 124 Конституції України (
254к/96-ВР ) та статті 3 ЦПК ( 1618-15 ) кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод

чи інтересів.

Прокурором не надано жодних
доказів того, що земельна ділянка, яка
була передана у приватну власність
ОСОБА_1 являлась об»єктом державної
власності та у зв»язку з цим порушено
права та інтереси саме Головного
управління Держземагенства у
Кіровоградській області.

Як встановлено в судовому
засіданні спірна земельна ділянка була
передана у приватну власність
відповідачу із земель колективної
власності.

ЦПК України не передбачає
можливості заміни позивача за
ініціативою суду.

Жодних підстав для захисту прав
та інтересів Головного управління
Держземагенства у Кіровоградсьій
області не встановлено, що є
самостійною підставою для відмовити у
задоволенні позову.

Судові витрати по справі суд
покладає на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.10, 11, 88, 209, 212, 214, 215,
ЦПК України суд , -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову прокурора
Маловисківського району
Кіровоградської області в інтересах
держави в особі Головного управління
Держземагенства у Кіровоградській
області до ОСОБА_1, Великовисківської
сільської ради Маловисківського
району Кіровоградської області про
визнання незаконним державного акту та
скасування його реєстрації -
відмовити.

Судові витрати у справі віднести
на рахунок держави.

Апеляційну скаргу на рішення може
бути подано до апеляційного суду
Кіровоградської області через
Маловисківський районний суд протягом
10 днів з дня його проголошення.

Суддя:

Т.А.Бугайченко