Справа №451/1462/14-ц
Провадження № 2/451/442/14
РІШЕННЯ

іменем України

20 жовтня 2014 року

Радехівський районний суд Львівської
області в складі:

головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен
Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Радехів цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,-

встановив:

30 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу із відповідачем, зареєстрованого
11 січня 2013 року Павлівською сільською
радою Радехівського району Львівської
області, актовий запис №1.

В позовній заяві позивач зазначає, що
від даного шлюбу у них народився син
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає із
позивачем та перебуває на його
утриманні. Спільне життя у сторін не
склалося через відсутність
взаєморозуміння, вони з відповідачем
різні люди, і в них різні погляди на
життя. Спільне господарство не
ведеться з 2013 року, шлюбні відносини
також припинені з 20-13 року, збереження
сім»ї неможливе, та буде суперечити їх
інтересам, так як вона бажає створити
нову сім»ю.

В судове засідання позивачка не
з»явилася, подала до суду заяву про
розгляд справи без її участі, позовні
вимоги підтримує повністю, після
розірвання шлюбу просить суд присвоїти
їй прізвище ОСОБА_3 (а.с.15).

В судове засідання відповідач, не
з"явився, причини неявки в судове
засідання суд не повідомив, хоч про час
та місце розгляду справи повідомлений
належним чином, що стверджується
рекомендованим повідомленням про
отримання судової повістки (а.с.14).

Із врахуванням наведеного, на підставі
п.3 ч.1 ст.169, ч.4 ст.174 та ч.2 ст.197 ЦПК
України, розгляд справи проведено без
участі сторін та на підставі
представлених суду доказів без
фіксування судового засідання
технічними засобами.

Перевіривши матеріали справи,
дослідивши письмові докази в їх
сукупності, суд вважає, що позов слід
задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутись
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
При цьому, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд встановив, що шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, зареєстрований Павлівською
сільською радою Радехівського району
Львівської області, актовий запис №1
(а.с.5).

Від шлюбу у сторін народився син
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Сторони подружніх стосунків не
підтримують, їх сім'я фактично
розпалася й подальше подружнє життя є
неможливим. Причинами розпаду сім'ї є
відчуження один від одного,
відсутність взаєморозуміння.

Оскільки подальше спільне проживання
подружжя і збереження шлюбу
суперечить інтересам сторін, шлюб
підлягає розірванню.

Задовольняючи позов про розірвання
шлюбу, суд виходить з того, що
добровільність шлюбу одна з основних
засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому
слово «сімейний» засвідчує, що шлюб
створює сім'ю, а слово «союз»
підкреслює договірну природу шлюбу,
яка зумовлює його добровільний
характер. Шлюб ґрунтується на вільній
згоді жінки та чоловіка.

Шлюб припиняється внаслідок його
розірвання.Розірвання шлюбу засвідчує
стійкий розлад подружніх стосунків.
Позов про розірвання шлюбу може бути
пред»явлений одним із подружжя, який
виявив прояв з власної ініціативи, з
поваги до себе. Позивач скористалася
даним правом та звернулася до суду з
цим позовом, наполягає на розірванні
шлюбу. Збереження шлюбу можливе на
паритетних засадах, на почуттях
взаємної любові та поваги,
взаємодопомоги та підтримки, тобто на
тому, що є моральною основою шлюбу, а
позивач не має наміру зберігати шлюб з
відповідачем.

Відповідно до ст.16 Загальної
декларації прав людини від 10 грудня 1948
року чоловіки і жінки користуються
однаковими правами щодо одруження під
час шлюбу та під час його розірвання.

Приймаючи до уваги заяву позивача, суд
вважає, що причини, що спонукають її
наполягати на розірванні шлюбу є
обґрунтованими і подальше спільне
життя подружжя та збереження шлюбу
суперечило б їх інтересам, що має
істотне значення, внаслідок чого позов
про розірвання шлюбу підлягає до
задоволення.

Враховуючи наведене, подальше
проживання сторін та збереження їхньої
сім'ї є неможливим, а тому шлюб між
сторонами необхідно розірвати.

Керуючись ст.ст.3,10,11,60, 158, 209, 212, 215, 218 ЦПК
України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, який зареєстрований
Павлівською сільською радою
Радехівського району Львівської
області, актовий запис №1.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1
залишити без змін -"ОСОБА_1".

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Львівської області через Радехівський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення.

СуддяСеменишин О. З.