Справа № 460/1448/14
Головуючий у 1 інстанції: Гоцко В.І.
Провадження № 22-ц/783/6271/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук
Категорія справи: 50
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючої - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П., Курій Н.М.,

при секретарі Данилик І.І.,

за участю позивача ОСОБА_2,
представника позивача ОСОБА_3,
відповідача ОСОБА_4, представника
відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Яворівського районного суду
Львівської області від 18 серпня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4
про стягнення аліментів на утримання
малолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Яворівського районного суду
Львівської області від 18 серпня 2014 року
позов ОСОБА_2 задоволено.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_4 в користь
ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей:
сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина -
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій
сумі в розмірі 400 грн. на кожну дитину,
щомісячно, починаючи з 12 травня 2014 року
і до повноліття дітей. Вирішено питання
судових витрат.

Вищезгадане рішення в апеляційному
порядку оскаржив відповідач - ОСОБА_4.
Вважає рішення суду незаконним та
необгрунтованим, таким, що ухвалене без
врахування вимог закону, в рішенні суду
відсутні посилання на підставі яких
доказів суд прийшов саме такого
висновку, у рішенні суду спростовані
аргументи відповідача, а тому таке
рішення повинне бути змінено. Також
вважає, що незаконність рішення
випливає з того факту, що розмір
аліментів на кожну дитину в сумі 400 грн.,
який призначений судом є меншим, ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, як це передбачено
законодавством. Стверджує, що
вирішуючи спір по суті суд першої
інстанції не прийняв до уваги те, що
вирішення спору шляхом часткового
задоволення позову на, що
погоджувалась відповідач не призведе
до порушення прав та інтересів дітей,
оскільки відповідно до ч.3 ст.184 СК
України позивач не буде позбавлений
права на отримання державної допомоги,
натомість діти і надалі зможуть
отримувати від матері необхідний
розвиток в соціальній та духовній
сфері, який батько не має можливості
забезпечити. В апеляційній скарзі
апелянт просить скасувати рішення
Яворівського районного суду
Львівської області від 18 серпня 2014 року
та ухвалити нове рішення яким позов
ОСОБА_2 задовольнити частково та
стягувати з ОСОБА_4 аліменти на
утримання двох дітей по 150 грн. на
кожного з них. Судові витрати просить
покласти на позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи
та законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст.11,59, 60 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
вимог цього Кодексу, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб які беруть участь у
справі. При цьому кожна із сторін
зобов"язана довести ті обставини на які
вона посилається, як на підставу своїх
вимог і заперечень, а обставини справи,
які за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися іншими
засобами доказування .

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК
України, рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинстава, вирішив
справу згідно із законом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Колегія суддів вважає що рішення суду
першої інстанції таким вимогам
відповідає.

Матеріалами справи встановлено, що
згідно рішення Яворівського районного
суду Львівської області від 06
листопада 2013 року шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 розірвано.

З свідоцтва про народження вбачається,
що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьком та
матір»ю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_4.

З довідки виданої КП
"Новояворівськжитло" вбачається, що в
квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані:
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6 - син,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7 - син, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ОСОБА_4 - колишня дружина, ІНФОРМАЦІЯ_6,
ОСОБА_8 - теща, ІНФОРМАЦІЯ_7.

З копії пенсійного посвідчення ОСОБА_2
НОМЕР_1 вбачається, що він є інвалідом
3-ї групи з дитинства.

З довідки про доходи ОСОБА_2 вбачається,
що такий працює та займає посаду
автослюсара, середня заробітня сплата
становить 1300 грн., з якої стягуються
аліменти на дитину від попереднього
шлюбу.

В судовому засіданні в суді
апеляційної інстанції встановлено, що
за місцем реєстрації ОСОБА_4 не
проживає, оскільки проживає в м.Львові,
яка підтвердила, що згідна сплачувати
аліменти по 150 грн. на дитину.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою ст.184 СК України
передбачено, що якщо платник аліментів
має нерегулярний, мінливий дохід,
частину доходу одержує в натурі, а
також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров»я та матеріальне
становище дитини, стан здоров»я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення (ст.182 СК України).

Виходячи з наведеного, районний суд
прийшов до вірного висновку про
необхідність задоволення позову про
стягнення аліментів з відповідача,
оскільки обов'язок утримувати дітей є
обов'язком як матері, так і батька.

Колегія суддів вважає, що
задовольняючи позов, суд врахував
положення ст.ст.180, 181, 182, 183, 184 Сімейного
кодексу України, а саме: становище
дитини, яка не отримує належного
матеріального забезпечення, розмір
прожиткового мінімуму визначений для
дитини відповідного віку, який в 2014
році становить 1286 грн., матеріальне
становище відповідача, задовільний
стан його здоров'я, відсутність у нього
інших утриманців та вірно визначив
суму аліментів в розмірі 400 грн. на
кожну дитину.

Колегія суддів вважає, що визначаючи
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі, суд першої інстанції фактично
врахував положення ст.184 СК України,
однак таке в рішенні по суті не
зазначив, що не може вплинути на
законність даного рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що
аліменти повинні нараховуватись у
частці від доходу, а не в твердій
грошовій сумі, оскільки відповідач
надала суду довідку про те, що вона на
час ухвалення рішення офіційно
працювала та отримувала регулярний
дохід, а суд не врахував даний факт під
час ухвалення рішення, колегія суддів,
не приймає до уваги, так як згідно
трудового договору від 02 червня 2014 року
ОСОБА_4 виконує роботу копірайтера,
отримує заробітну плату в розмірі 312,50
грн. (0,05 відсотки від 1250 грн.) з
встановлення часу виконання роботи з
16:00 по 18:00 години у робочі дні, дана
заробітна плата ніяким чином не могла б
покрити аліменти в розмірі 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, враховуючи те, що
ОСОБА_4 є працездатною, стан її здоров»я
є задовільним, вона не хворіє
хронічними захворюваннями, не має на
утриманні інших непрацездатних осіб, а
отже має можливість працевлаштуватися
з зайнятістю на повний робочий день, а
також ОСОБА_4 в судовому засіданні
підтверджено, що на даний час вона не
працює.

Інші твердження апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.
Рішення ухвалене з дотриманням вимог
процесуального права та дотриманням
справедливості у врегулюванні
сімейних відносин, а тому підстав для
його скасування, колегія суддів не
вбачає.

Згідно з вимогами ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1
ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319, 325
ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Яворівського районного суду
Львівської області від 18 серпня 2014 року
- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
О.Я. Мельничук

Судді:
Н.П. Крайник

Н.М. Курій