Справа № 0907/2-7530/2011
Провадження № 22-ц/779/2339/2014
Головуючий у 1 інстанції Островський Л.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого-судді Фединяка
В.Д.

суддів:
Васильковського В.М., Малеєва А.Ю.

секретаря
Мельник О.В.

з участю
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

представника ТзОВ «Кей-Колект»

Матвієвського С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ТзОВ
«Кей-Колект» до ОСОБА_5 і ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського
міського суду від 27 вересня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 27 вересня 2013 року задоволено
позов ТзОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_5,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором та судових витрат.
Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в
солідарному порядку на користь ТзОВ
«Кей-Колект» заборгованість згідно
Договору про надання споживчого
кредиту від 16.12.2005 року у розмірі 164118
грн. 19 коп., 1641 грн. 18 коп. витрат по
оплаті судового збору та 120 грн. витрат
на ІТЗ розгляду справи.

Рішенням колегії суддів судової палати
з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду Івано-Франківської
області від 07 листопада 2013 року
апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено
частково, рішення Івано-Франківського
міського суду від 27 вересня 2013 року в
частині стягнення грошових сум
змінено, зменшено суму стягнення
заборгованості по кредитному договору
до 147663,74 грн. /сто сорок сім тисяч
шістсот шістдесят три грн.74 коп./ та
судового збору - до 1 476,63 грн. /одна
тисяча чотириста сімдесят шість грн. 63
коп./.

В решті рішення суду залишити без
зміни.

На дане рішення
Івано-Франківського міського суду від
27 вересня 2013 року представник
відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав
апеляційну скаргу, в якій зазначив, що 07
жовтня 2014 року йому, та ОСОБА_2 після
ознайомлення з матеріалами справи №
0907/2-7530/2011 стало відомо про оскаржуване
рішення суду, яке вважає таким, що
підлягає скасуванню та просить
відмовити у задоволенні позову до
неї, посилаючись на те, що ОСОБА_2
письмово не було повідомлено про
заборгованість за кредитним
договором та сплату такої
заборгованості у добровільному
порядку, тому до нею не порушені
зобов'язання за кредитним договором
та договором поруки.

У судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_3 апеляційну скаргу
підтримав, просить задовольнити цю
скаргу.

Представник ТзОВ «Кей-Колект»
вважає оскаржуване рішення суду
законним та обґрунтованим і просить
відмовити у задоволенні апеляційної
скарги.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши матеріали справи та
перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК
України наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку про
відхилення апеляційної скарги з таких
підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
позичальник ОСОБА_5 та поручитель
ОСОБА_2 належно не виконують укладений
16 грудня 2005 року між АКІБ «УкрСиббанк»
(перейменоване на ПАТ«УкрСиббанк») та
ОСОБА_5 договір про надання споживчого
кредиту №576/493-05 (змінено на №0),
згідно якого банк надав позичальнику
кредит в іноземній валюті України у
формі не відновлюваної кредитної лінії
з лімітом в сумі 38000 доларів США (в
еквіваленті 191 900 грн.) у порядку та на
умовах, зазначених в Договорі з
кінцевим терміном погашення - 14 грудня
2012 року на умовах сплати за
використання кредитних коштів на
перший місяць установленого терміну
кредитування процентної ставки в
розмірі 14% річних /а.с.17-21/ внаслідок
чого станом на 07 вересня 2011 року
утворилась заборгованість за
кредитним договором в сумі 164118,19 грн.

Змінюючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд зіслався
на те, що суд першої інстанції
припустився помилки при підрахунку
розміру заборгованості за кредитним
договором і зменшив суму стягнення
заборгованості по кредитному договору
до 147663,74 грн. /сто сорок сім тисяч
шістсот шістдесят три грн.74 коп./ та
судового збору - до 1 476,63 грн. /одна
тисяча чотириста сімдесят шість грн. 63
коп./.

В решті рішення суду залишити без
зміни.

Висновок суду відповідає вимогам
закону і матеріалам справи.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Частиною 2 статті 6 ЦК України
передбачено, що сторони мають право
врегулювати у договорі, який
передбачений актами цивільного
законодавства, свої відносини, які не
врегульовані цими актами.

Відповідно до статті 6 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Судом встановлено, що 16 грудня 2005 року
між АКІБ «УкрСиббанк» (перейменоване
на ПАТ«УкрСиббанк») та ОСОБА_5 укладено
договір про надання споживчого кредиту
№576/493-05 (змінено на №0), згідно
якого банк надав останньому кредит в
іноземній валюті України у формі не
відновлюваної кредитної лінії з
лімітом в сумі 38000 доларів США (в
еквіваленті 191 900 грн.) у порядку та на
умовах, зазначених в Договорі з
кінцевим терміном погашення - 14 грудня
2012 року на умовах сплати за
використання кредитних коштів на
перший місяць установленого терміну
кредитування процентної ставки в
розмірі 14% річних /а.с.17-21/.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
передано в іпотеку нерухоме майно, а
саме двохкімнатну квартиру, загальною
площею 91,9 м2, що знаходиться за АДРЕСА_1
та укладено договір поруки між АКІБ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_2, відповідно до
якого остання, як фінансовий
поручитель, зобов'язався перед
кредитором відповідати за
зобов'язаннями позичальника, які
виникають з умов Договору у повному
обсязі цих зобов'язань /а.с.22/

Згідно ст.ст. 526,527,530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і у встановлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону, а за відсутності таких умов та
вимог-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до розрахунку, поданого
позивачем, станом на 07 вересня 2011 року
заборгованість відповідача становить
164118,19 грн., з яких: основна
заборгованість-15433,66 доларів США (в
еквіваленті 123047,78 грн.), заборгованість
по процентах-3047,66 доларів США, що (в
еквіваленті 24298,08 грн.), пеня 1167,40
доларів США (9307,33 грн.) за несвоєчасне
погашення кредиту, пеня по
відсотках-936,32 доларів США (в
еквіваленті 7465 грн.), штрафні санкції -
62,72 доларів США (в еквіваленті 500 грн.)
/а.с.9-15/.

Статтею 554 ЦК України передбачено
правові наслідки порушення
зобов'язання, забезпеченого порукою,
зокрема щодо солідарної
відповідальності боржника та
поручителя та відповідальність
поручителя перед кредитором у тому ж
обсязі, що і боржник, включаючи сплату
основного боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків.

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до обґрунтованого висновку про
підставність позовних вимог та
стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в
солідарному порядку заборгованість за
договором кредиту.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок, в
тому числі, й переданням ним своїх прав
іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

За положенням статті 514 ЦК України
до нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі та умовах, що існували на момент
переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 517 ЦК України
первісний кредитор у зобов'язанні
повинен передати новому кредиторові
документи, які засвідчують права, що
передаються, та інформацію, яка є
важливою для їх здійснення. Боржник має
право не виконувати свого обов'язку
новому кредиторові до надання
боржникові доказів переходу до нового
кредитора прав у зобов'язанні.

З матеріалів справи вбачається, що 12
грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ
«Кей-Колект» уклали Договір Факторингу
№1, згідно якого одночасно з
відступленням права вимоги до Фактора
переходять усі права Клієнта за усіма
договорами забезпечення. Обсяг (сума)
прав вимоги на дату укладення цього
договору визначений у Додатку 1 до
цього договору /а.с.40-43/.

Установлено, що в перелік кредитних та
забезпечуваних договорів, наведеного у
Додатку №1 до Договору про
відступлення права вимоги за
договорами іпотеки від 12.12.2011 року та
Додатку до Додаткового договору №1 від
02.04.2012 року до Договору факторингу №1
від 12.12.2011 року, включено договір
іпотеки ОСОБА_5 та договір поруки від
16.12.2005 року /а.с. 69-72/.

Таким чином, суд прийшов до
обґрунтованого висновку, що відповідно
до договору факторингу права та вимоги
за зобов'язання, які виникли у ОСОБА_5 на
підставі Договору про надання
споживчого кредиту та у ОСОБА_2 на
підставі договору поруки перейшли до
нового кредитора - ТзОВ «Кей-Колект».

Посилання апелянта на те, що ним та
поручителем не надавалось письмового
дозволу чи згоди про передачу ТзОВ
«Кей-Колект» права вимоги про
стягнення заборгованості не
заслуговує уваги, оскільки відповідно
до вимог ст.516 ЦК України заміна
кредитора у зобов'язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Суд відхиляє також доводи
апелянта про те, що ОСОБА_2 письмово не
було повідомлено про заборгованість
за кредитним договором та сплату
такої заборгованості у добровільному
порядку, тому до нею не порушені
зобов'язання за кредитним договором
та договором поруки, так як
спростовуються вимогою, яка міститься
у матеріалах справи (а.с.24).

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду викладених в оскаржуваному
рішенні, тому не можуть бути
підставою для скасування
справедливого і по суті правильного
рішення суду лише з одних формальних
міркувань.

Колегія суддів вважає оскаржуване
рішення таким, що ухвалене з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права. Підстав для
скасування цього рішення, за
доводами апеляційної скарги не
встановлено.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 308, 313-315,317 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.
Рішення Івано-Франківського міського
суду від 27 вересня 2013 року в частині
незміненій рішенням колегії суддів
судової палати Апеляційного суду
Івано-Франківської області від 07
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з
моменту проголошення, однак може
бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з часу набрання законної сили.

Головуючий-суддя В.Д. Фединяк

Судді:
В.М.
Васильковський

А.Ю.Малєєв