Коростенський міськрайонний суд
Житомирської області
Справа № 279/6175/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 грудня 2014 року

Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі головуючого судді Шульги
О.М.

з секретарем
Башинською Н.М.

за участю

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Коростені цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості та неустойки
( пені) за прострочення сплати
аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду
з позовом до відповідача, зазначивши,
що від спільного життя з відповідачем
мають малолітню доньку Віолетту,
ІНФОРМАЦІЯ_1 на утримання якої
відповідач повинен сплачувати
аліменти. Проте, відповідач навмисно
не виконує рішення суду по сплаті
аліментів чим ставить дитину в тяжке
матеріальне становище. За період з
вересня 2013 року по липень 2014 року сума
заборгованості по сплаті аліментів
становить 5749 гривень. В зв"язку з
умисним ухиленням від сплати аліментів
відповідач має нести відповідальність
передбачену ст.196 Сімейного кодексу
України у виді додаткової сплати на її
користь неустойки (пені) в розмірі 1%
від суми несплачених платежів за
кожний день прострочення. В зв"язку з
цим просить стягнути з відповідача
заборгованість по аліментам, яка
виникла в період з 01.09.2013 року по 01.08.2014
року в сумі 5749 гривень та пеню за
прострочення сплати аліментів за
вказаний період в розмірі 8283 гривні.

В судовому засіданні
позивач позовні вимоги підтримала і
просила задовольнити. Вказала, що
відповідач не платив їй аліменти
протягом тривалого часу. Вона
неодноразово намагалась домовитись з
відповідачем хоча б про часткову
сплату аліментів, проте останній не
хотів її почути, навмисно не повідомляв
місце роботи, хоча неофіційно працював,
про що їй навіть підтверджували мати та
сестра відповідача.

Відповідач в судовому
засіданні позовні вимоги визнав
частково і пояснив, що він дійсно має
заборгованість по сплаті аліментів на
утримання доньки. Після звільнення з
роботи він не працював, в центр
зайнятості на облік не ставав, тому не
сплачував аліменти. Вказав, що позивач
дійсно мала з ним розмову стосовно
сплати аліментів, однак оскільки у
нього було " нестабільне " матеріальне
становище, тому це і призвело до
утворення заборгованості. 28.12.2013 року
він перерахував позивачу аліменти в
сумі 500 гривень, в червні 2014 року в сумі
800 гривень, а 12.11.2014 року в сумі 1000
гривень. Також зазначив, що з 15 липня 2014
року він проходить стажування в ПП
"Бенефіт" з метою подальшого
працевлаштування на даному
підприємстві. За цей період він
отримував певні кошти за стажування,
однак про те, що на виконанні у відділі
ДВС перебуває виконавчий лист про
стягнення аліментів адміністрації
вказаного підприємства не повідомляв,
як і державного виконавця.

Вислухавши пояснення сторін
та проаналізувавши їх в сукупності з
дослідженими в судовому засіданні
матеріалами справи, суд дійшов
висновку про наступне.

Судом встановлено, що згідно рішення
суду від 24.10.2012 року відповідач повинен
сплачувати аліменти на користь
позивача на утримання малолітньої
доньки в розмірі ? частини доходу.
Згідно наявних в справі довідок -
розрахунків державного виконавця за
відповідачем рахується
заборгованість по аліментам по
виконавчому листу №2-885/2012 від 24.10.2012
року за період з 01.09.2013 року по 01.08.2014
року в розмірі 5749 гривень. З довідки
-розрахунку слідує, що в червні 2014 року
відповідач сплатив 800 гривень
аліментів. Надані відповідачем в
судовому засіданні чеки стверджують
факт сплати коштів 28.12.2013 року в сумі 500
гривень та 12.11.2014 року в сумі 1000 гривень.
Позивач в судовому засіданні
ствердила, що дані кошти були нею
отримані, як аліменти.

Згідно ст.196 СК України при виникненні
заборгованості з вини особи, яка
зобов’язана сплачувати аліменти за
рішенням суду, одержувач аліментів має
право на стягнення неустойки (пені) у
розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення. Розмір неустойки може
бути зменшений судом з урахуванням
матеріального та сімейного стану
платника аліментів.

Як роз"яснено в п.22 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15.05.2006 року
№3 "Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів",
передбачена ст.196 Сімейного кодексу
України відповідальність платника
аліментів за прострочення їх сплати у
виді неустойки ( пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилась з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв"язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення.

Суд вважає, що у виникненні
заборгованості є вина відповідача,
оскільки він є працездатним за віком та
станом здоров"я, на користь інших осіб
аліментів не сплачує, інших будь-яких
зобов"язань за виконавчими листами не
має. В судовому засіданні відповідач
зазначив, що з липня 2014 року проходить
стажування та отримує за це певні
кошти, проте за період з липня 2014 року
по листопад 2014 року аліменти не
сплачував. На прохання позивача
сплачувати аліменти хоча б частково не
реагував.

З урахуванням поданих сторонами
доказів та наявних в матеріалах справи
довідок-розрахунків з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню
пеня за період з 01.09.2013 року по 28.12.2013
року в розмірі 2102 гривні 50 копійок, та
за період з 01.01.2014 року по 01.06.2014 року в
розмірі 3083 гривні 16 копійок, виходячи з
проведеного наступним чином
розрахунку:

з 01.09.2013 року по 28.12.2013 року ( день сплати
аліментів) =118 днів х 7, 25 грн.( 1% суми
аліментів) =855, 50грн.;

з 01.10.2013 року по 28.12.2013 року=88 днів х7,
25грн.=638 грн.;

з 01.11.2013 року по 28.12.2013 року=57 днів х 7,
25грн.=413, 25 грн.;

з 01.12.2013 року по 28.12.2013 року =27 днів х 7, 25
грн.=195, 75грн.;

з 01.01.2014 року по 01.06.2014 року =151день х 6,
76грн. =1020, 76грн.;

з 01.02.2014 року по 01.06.2014 року=120 днів х6, 76
грн.=811, 20 грн.;

з 01.03.2014 року по 01.06.2014 року =92 дні х 6, 80
грн.=625, 60 грн.;

з 01.04.2014 року по 01.06.2014 року =61 день х 6, 80
грн.=414, 80 грн.;

з 01.05.2014 року по 01.06.2014 року = 31 день х 6, 80
грн. =210, 80грн.

Таким чином загальний розмір пені, яка
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача становить 5185 гривень
66 копійок.

Доказів про сімейний чи матеріальний
стан, які б могли бути підставою для
зменшення вказаного розміру неустойки
(пені) відповідач суду не подав.

Відповідно до ст.194
Сімейного кодексу України за рішенням
суду може стягуватись лише
заборгованість по аліментах, які
стягуються з боржника відповідно до
ст.187 СК України на підставі його заяви,
поданої за місцем роботи, виплати
пенсії, стипендії.

Стягнення заборгованості, яка виникла
на підставі судового рішення про
стягнення аліментів, в судовому
порядку законом не передбачено.

За таких обставин, вимога
позивача про стягнення заборгованості
по аліментах є безпідставною та
задоволенню не підлягає.

З врахуванням
вищезазначеного позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

На підставі наведеного,
керуючись ст.ст. 3, 6, 11, 15, 60, 209, 212- 218 ЦПК
України, ст.ст.187,194,196 Сімейного кодексу
України,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати
аліментів в сумі 5185 ( п"ять тисяч сто
вісімдесяіт п"ять) гривень 66 копійок.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 243 гривні 60
копійок.

Рішення може бути оскаржено
в апеляційному порядку до
апеляційного суду Житомирської
області через Коростенський
міськрайонний суд шляхом подачі
протягом десяти днів апеляційної
скарги.

Суддя: