РІШЕННЯ

Іменем України

26.11.2014 року Деснянський районний суд
міста Києва в складі:

головуючого судді : Галась І.А.

при секретарі Фацул М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна
подружжя та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права
власності та поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2, в якому
просила визнати за нею в порядку поділу
майна подружжя право власності на 1/5
частину квартири АДРЕСА_1; 1/5 частину
квартири АДРЕСА_1 залишити у власності
відповідача. Свої вимоги позивач
обґрунтувала тим, що 22 березня 2008 року
вони з відповідачем уклади шлюб. 22
жовтня 2011 року, під час перебування у
шлюбі вони набули у власність 2/5
частини квартири АДРЕСА_1. Посилаючись
на вимоги ст. 60-69 СК України позивач
просила вимоги позову задовольнити.

ОСОБА_2 звернувся до суду з
зустрічним позовом до ОСОБА_1, в якому
просив; визнати 2/5 частин двокімнатної
квартири АДРЕСА_1 загальною площею 55,60
кв.м. приватною власністю ОСОБА_2; в
порядку поділу спільного майна
подружжя визнати приватною власністю
ОСОБА_2: вбудовану кухню, яка
знаходиться у квартирі АДРЕСА_1;
електроплиту ARISTУN HOTPOINT S/N 107197088;
телевізор Samsung LE37D550K1WXUA, серійний номер
16343LHB900528X; в порядку поділу спільного
майна подружжя визнати приватною
власністю ОСОБА_1: холодильник VESTFROSRT COOL
EXPERTS, серійний номер 16;
радіотелефон KX-TG5511UA; праску BRAUN TexStyle
Control Type: 4679/S/l8890817; фотоапарат PENTAX У85 black,
серійний номер 1181173; телевізор Samsung
LE-32C454, серійний номер 09263LDZA0062U; пральню
машину Bosh WLX161610E; електрочайник TEFAL;
вентилятор Vitek VT-1922CH; пилосос Zelmer AQU
AWELT1600W TYP919.0ST, серійний номер 4371000/02/11.
Свої вимоги позивач за зустрічним
позовом обґрунтував тим, що 22 березня
2008 року вони з ОСОБА_1 уклали шлюб, від
якого мають неповнолітнього сина
ОСОБА_3. Квартира АДРЕСА_3 була набута в
власність в порядку приватизації в
рівних частинах ним, його
неповнолітнім сином ОСОБА_3 та його
матір'ю ОСОБА_4 ? частина квартири
АДРЕСА_4 була отримана ним у спадок.
Бажаючи вирішити конфлікт ним ОСОБА_4
(мати) та ОСОБА_1 (дружина) було прийнято
рішення про придбання двох окремих
квартир. У зв'язку з чим 30 серпня 2011 року
квартира АДРЕСА_4 була продана. Також,
22 жовтня 2011 року була продана квартира
АДРЕСА_3. 22 жовтня 2011 року була придбана
квартира АДРЕСА_5 на ім'я ОСОБА_4 та
квартира АДРЕСА_1, право власності на
дану квартиру було зареєстровано: 3/5
частки власність неповнолітнього
ОСОБА_3 та 2/5 частки власність ОСОБА_2
Посилаючись на вимоги ст. 57 СК України,
ОСОБА_2 просив задовольнити вимоги
зустрічного позову в частині визнання
за ним право приватної власності на 2/5
АДРЕСА_1. Також, ОСОБА_2 зазначив, що за
час шлюбу ними було набуте майно:
вбудована кухня; електроплита ARISTУN
HOTPOINT S/N 107197088; телевізор Samsung LE37D550K1WXUA,
серійний номер 16343LHB900528X; в порядку
поділу спільного майна подружжя
визнати приватною власністю ОСОБА_1:
холодильник VESTFROSRT COOL EXPERTS, серійний
номер 16; радіотелефон KX-TG5511UA;
праска BRAUN TexStyle Control Type: 4679/S/l8890817;
фотоапарат PENTAX У85 black, серійний номер
1181173; телевізор Samsung LE-32C454, серійний
номер 09263LDZA0062U; пральна машина Bosh WLX161610E;
електрочайник TEFAL; вентилятор Vitek VT-1922CH;
пилосос Zelmer AQU AWELT1600W TYP919.0ST, серійний
номер 4371000/02/11 (майно знаходиться у
квартирі АДРЕСА_1), яке підлягає поділу
між ним та ОСОБА_1

В судовому засідання ОСОБА_1
вимоги позову підтримала, просила їх
задовольнити, додатково пояснила, що
квартира АДРЕСА_1 належить її
неповнолітньому сину та відповідачу та
була придбана за рахунок продажу
квартири АДРЕСА_3 та грошей отриманих
від продажу квартири АДРЕСА_4, залишок
коштів у розмірі 5000 доларів США було
розподілено між її сім'єю та ОСОБА_4 та
витрачено для проведення ремонту.
Також, ОСОБА_1 пояснила, що надавала
згоду на укладення договору, її згода
посвідчувалась нотаріусом. Проти
задоволення вимог зустрічного позову
заперечувала.

Представник позивача (за
первинним позовом) вимоги позову
підтримав в повному обсязі, пояснив що
його довіритель приймала участь у
приватизації квартири АДРЕСА_3. Проти
задоволення вимог зустрічного позову
заперечував в повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_2
(відповідач за первинним позовом,
позивач за зустрічним позовом) вимоги
первинного позову не визнав, проти їх
задоволення заперечував.

Представник ОСОБА_2 проти
задоволення вимог первинного позову
заперечував в повному обсязі,
посилаючись на обставини викладені в
зустрічному позові. Додатково
представник пояснила, що позивач
ОСОБА_1 надавала свою згоду на
відчуження майна ОСОБА_2 виключно як
його дружина, а не співвласник майна.
Також, вона надавала дозвіл як мати
неповнолітнього власника квартири
АДРЕСА_3.

Судом встановлено, що 22 березня 2008
року сторони уклали шлюб, від якого
мають неповнолітнього сина
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.19,20)

Відповідно до витягу з Реєстру
прав власності на нерухоме майно (номер
витягу 31516364) квартира АДРЕСА_3 була
приватизована та належала на праві
власності в рівних частках ОСОБА_4,
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.21)

30 серпня 2011 року співвласники,
відповідно до Свідоцтва про право
власності за законом квартири АДРЕСА_4
ОСОБА_7, ОСОБА_2 (продавці) уклали з
ОСОБА_5 договір купівлі - продажу
квартири АДРЕСА_4. Даний договір був
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 та внесений до реєстру за
№ 2718. (а.с.29)

22 жовтня 2011 року ОСОБА_4 (покупець)
придбала у власність квартиру АДРЕСА_5.
Даний договір був посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
та внесений до реєстру за № 3937. (а.с.26)

22 жовтня 2011 року ОСОБА_2, ОСОБА_3
(покупці) на підставі договору купівлі -
продажу придбали квартиру АДРЕСА_1.
Покупці набули квартиру у власність в
наступних частках: ОСОБА_2 -2/5 частки;
ОСОБА_3 - 3/5 частки. (а.с.33)

Відповідно до інформації про
державну реєстрацію прав КП "Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації прав власності на об'єкти
нерухомого майна" право власності
ОСОБА_2 на 2/5 частки квартири АДРЕСА_1 та
право власності ОСОБА_3 на 3/5 частки
квартири АДРЕСА_1 було зареєстровано 01
листопада 2011 року.

Всебічно проаналізувавши
обставини справи в їх сукупності,
оцінивши за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
повному і об'єктивному розгляді справи,
зібрані по справі докази, керуючись
законом, суд дійшов висновку, що позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна
подружжя не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута
за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя може бути будь-яке
майно, за винятком виключеного з
цивільного обороту.

Частиною 1 ст. 69 СК України
визначено, що дружина і чоловік мають
право на поділ майна, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною 1 ст. 70 СК України
визначено, що у разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Згідно із ст. 71 СК України майно,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі. За загальним правилом, майно, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі, виходячи із рівності часток та
за їх взаємною згодою. Якщо дружина та
чоловік не домовилися про порядок
поділу майна, спір може бути вирішений
судом.

Відповідно до ч. 7 ст. 57 СК
України, якщо у придбання майна
вкладені крім спільних коштів і кошти,
що належали одному з подружжя, то
частка у цьому майні, відповідно до
розміру внеску, є його особистою
приватною власністю.

Згідно з правовою позицією,
зазначеною Верховним Судом України у
постанові від 02.10.2013 року у справі №
6-79цс13, застосування якої в силу ст. 360-7
ЦПК України є обов'язковим для всіх
судів України, належність майна до
спільної сумісної власності подружжя
визначається не тільки фактом
придбання його під час шлюбу, але і
спільністю участі подружжя коштами або
працею в набутті майна. Тобто,
застосовуючи цю норму права (ст. 60 СК
України) та визнаючи право спільної
сумісної власності подружжя на майно,
суд повинен установити не тільки факт
набуття майна під час шлюбу, але й той
факт, що джерелом його набуття є
спільні сумісні кошти або спільна
праця подружжя.

Протягом судового розгляду позивачка
ОСОБА_1 не оспорювала факт придбання
квартири АДРЕСА_1 за рахунок коштів
отриманих від продажу спадкового майна
відповідача та квартири АДРЕСА_3, яка
була набута в власність її чоловіком та
сином шляхом приватизації.

Даний факт підтверджується також,
умовами надання дозволу на відчуження
квартири АДРЕСА_3, викладені в
Розпорядженні № 496 від 20.10.2011 року
даного Дарницькою районною в місті
Києві державною адміністрацією. (а.с.22)

Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене суд
позбавлений можливості дійти висновку
про те, що 2/5 частини квартири АДРЕСА_1,
які зареєстровані на праві власності
за відповідачем можуть бути визнані
спільним майном подружжя ОСОБА_1.

Вимоги зустрічного позову в
частині поділу майна: вбудована кухня;
електроплита ARISTОN HOTPOINT S/N 107197088;
телевізор Samsung LE37D550K1WXUA, серійний номер
16343LHB900528X; в порядку поділу спільного
майна подружжя визнати приватною
власністю ОСОБА_1: холодильник VESTFROSRT COOL
EXPERTS, серійний номер 16;
радіотелефон KX-TG5511UA; праска BRAUN TexStyle
Control Type: 4679/S/l8890817; фотоапарат PENTAX У85 black,
серійний номер 1181173; телевізор Samsung
LE-32C454, серійний номер 09263LDZA0062U; пральна
машина Bosh WLX161610E; електрочайник TEFAL;
вентилятор Vitek VT-1922CH; пилосос Zelmer AQU
AWELT1600W TYP919.0ST, серійний номер 4371000/02/11
(майно знаходиться у квартирі АДРЕСА_1)
не підлягають задоволенню з огляду на
те, що протягом судового розгляду
справи стороною позивача за зустрічним
позовом не було надано доказів набуття
даного майна під час шлюбу та його
існування взагалі.

Вимога зустрічного позову про
визнання 2/5 частин двокімнатної
квартири АДРЕСА_1 загальною площею 55,60
кв.м. приватною власністю ОСОБА_2 не
підлягає задоволенню зважаючи на
наступне.

Відповідно до ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні…..

Відповідно до ст. 334 ЦК України
право власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом. Переданням
майна вважається вручення його
набувачеві або перевізникові,
організації зв'язку тощо для
відправлення, пересилання набувачеві
майна, відчуженого без зобов'язання
доставки. До передання майна
прирівнюється вручення коносамента
або іншого товарно-розпорядчого
документа на майно. Право власності на
майно за договором, який підлягає
нотаріальному посвідченню, виникає у
набувача з моменту такого посвідчення
або з моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.
Права на нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації, виникають з дня
такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004
року встановлено, що державна
реєстрація прав є обов'язковою.
Інформація про права на нерухоме
майно та їх обтяження підлягає
внесенню до Державного реєстру прав.
Держава гарантує достовірність
зареєстрованих прав на нерухоме майно
та їх обтяжень. Права на нерухоме
майно та їх обтяження, які підлягають
державній реєстрації відповідно до
цього Закону, виникають з моменту
такої реєстрації. Права на нерухоме
майно та їх обтяження, що виникли до
набрання чинності цим Законом,
визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав та їх
обтяжень була проведена відповідно до
законодавства, що діяло на момент їх
виникнення, або якщо на момент
виникнення прав та їх обтяжень діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень. Державна реєстрація прав є
публічною, проводиться органом
державної реєстрації прав, який
зобов'язаний надавати інформацію про
зареєстровані права та їх обтяження в
порядку, встановленому цим Законом.
Державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в порядку
черговості надходження заяв. Державна
реєстрація прав власності, реєстрація
яких проведена відповідно до
законодавства, що діяло на момент їх
виникнення, під час вчинення
нотаріальної дії з нерухомим майном,
об'єктом незавершеного будівництва
проводиться нотаріусом, яким
вчиняється така дія. Державна
реєстрація прав у результаті вчинення
нотаріальної дії з нерухомим майном,
об'єктом незавершеного будівництва
проводиться нотаріусом, яким вчинено
таку дію. Будь-які правочини щодо
нерухомого майна (відчуження,
управління, іпотека тощо) вчиняються,
якщо право власності чи інше речове
право на таке майно зареєстровано
згідно з вимогами цього Закону, крім
випадків, передбачених частиною
четвертою цієї статті та статтею 4-1
цього Закону. Державна реєстрація
права власності та інших речових прав
проводиться за місцем розташування
об'єкта нерухомого майна в межах
території, на якій діє відповідний
орган державної реєстрації прав, крім
випадків, установлених абзацами
другим і третім частини п'ятої цієї
статті.

Право власності ОСОБА_2 на 2/5
частини квартири АДРЕСА_1 було
зареєстровано у визначеному
законодавством порядку 01.11.2011 року,
отже, повторному судовому захисту не
підлягає.

На підставі викладене, керуючись
ст. ст. 10, 11, 60, 79, 88, 89, 212-215 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про поділ майна подружжя залишити без
задоволення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визнання права власності та поділ
майна подружжя залишити без
задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя