Справа № 372/3566/14 Головуючий у І
інстанції Зінченко О.М.Провадження №
22-ц/780/6552/14 Доповідач у 2
інстанції Журба С.О.Категорія 58
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Коцюрби
О.П., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Химинець
Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «ПроКредит
Банк» на рішення Обухівського
районного суду Київської області від 09
вересня 2014 року у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«ПроКредит Банк» до ОСОБА_2 про
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року публічне акціонерне
товариство «ПроКредит Банк»
звернулося до суду із вказаним позовом,
який мотивувало наступним:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3. Рішенням
Обухівського районного суду Київської
області від 27 лютого 2013 року з
відповідача на користь ПАТ «ПроКредит
Банк стягнуто заборгованість за
укладеними між банком та ОСОБА_3
кредитними договорами в розмірі 1104731
грн. в межах вартості одержаного
спадкового майна.

ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем майна
після померлого ОСОБА_3 та не бажає
приймати спадкове майно, що
унеможливлює виконання зобов'язання
перед ПАТ «ПроКредит Банк». З
врахуванням викладеного позивач
просив суд зобов'язати відповідача
прийняти спадкове майно.

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від 09 вересня 2014 року
у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права, неповноту та
неправильність встановлення обставин,
що мають значення для справи, просив
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове, яким
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі. Обґрунтував скаргу тим, що
відповідач свідомо зволікає з
оформленням на себе спадкового майна з
метою уникнення виконання зобов'язань
перед банком. Крім того, одне з
приміщень, що входить до спадкової
маси, передане в іпотеку АТ „Про Кредит
Банк", відтак іпотека при переході
права власності на предмет іпотеки до
третьої особи зберігає свою силу.
Вважає висновки суду першої інстанції
такими, що не ґрунтуються на положеннях
закону.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з таких
підстав:

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи, колегія
суддів прийшла до висновку, що рішення
суду в повній мірі відповідає
наведеним вимогам, підстави для його
скасування чи зміни відсутні.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції прийшов до висновку про
відсутність порушень прав позивача з
боку відповідача.

Свої позовні вимоги, як і апеляційну
скаргу, позивач обґрунтовував
положеннями ч. 1 ст. 1297 ЦК України,
відповідно до яких спадкоємець, який
прийняв спадщину, у складі якої є
нерухоме майно, зобов'язаний
звернутися до нотаріуса за видачею
йому свідоцтва про право на спадщину на
нерухоме майно. Оскільки відповідач не
отримав свідоцтва про право власності
на нерухоме майно зі спадщини, він, за
думкою позивача, порушив вищевказаний
обов'язок, що в свою чергу порушує права
позивача, відтак висновки суду першої
інстанції з цього приводу не
відповідають дійсним обставинам.

З наведеною позицією позивача колегія
суддів апеляційного суду погодитися не
може. Як вбачається з матеріалів
справи, позивач звертався до нотаріуса
за оформленням свідоцтва про право на
спадщину, однак йому було в цьому
відмовлено. В підтвердження цього
матеріали справи містять відмову
нотаріуса у видачі таких свідоцтв
відносно нежитлового приміщення (№
548/2013 від 08.06.2013 р.) та земельної ділянки
(№ 640/01-16 від 12.06.2014 р.). Більш того,
причиною відмови відповідачу у видачі
свідоцтв про право на спадщину стала
відсутність у нього
правовстановлюючих документів на
спадкове майно, які за твердженнями
представника позивача знаходяться у
самого позивача. Зважаючи на викладене,
суд не вбачає поршень вимог закону в
діях відповідача. Крім того, відповідно
ч. 2 п. 27 постанови Пленуму Верховного
Суду України „Про судову практику у
справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008
р., якщо спадкоємець прийняв спадщину
стосовно нерухомого майна, але
зволікає з виконанням обов'язку,
передбаченого статтею 1297 ЦК України,
кредитор має право звернутися до нього
з вимогою про погашення заборгованості
спадкодавця, розмір якої може бути
визначений за правилами статті 625 цього
Кодексу. У відповідності до наявних в
матеріалах справи рішення
Обухівського районного суду Київської
області від 27 лютого 2013 року,
залишеного без змін ухвалою
Апеляційного суду Київської області
від 24 червня 2014 року, з ОСОБА_2 на
користь ПАТ «ПроКредит Банк» стягнута
заборгованість за кредитним договором
ОСОБА_3. у розмірі 1104731 грн. в межах
вартості спадкового майна. За таких
умов банк скористався своїм правом
стягнення зі спадкоємця
заборгованості спадкодавця.

Не вбачає колегія суддів порушень прав
банку й в частині забезпечення кредиту
заставою нерухомого майна, оскільки, як
слушно зазначив сам позивач в своєму
позові, у відповідності до положень ст.
23 Закону України „Про іпотеку" у разі
переходу права власності (права
господарського відання) на предмет
іпотеки від іпотекодавця до іншої
особи, у тому числі в порядку
спадкування чи правонаступництва,
іпотека є дійсною для набувача
відповідного нерухомого майна, навіть
у тому випадку, якщо до його відома не
доведена інформація про обтяження
майна іпотекою.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про те, що суд
першої інстанції ретельно дослідив
доводи позивача, дав їм належну правову
оцінку, з якою в повній мірі
погоджується й колегія суддів
апеляційного суду. Наведені в
апеляційній скарзі доводи не
спростовують обґрунтованості та
належності висновків суду першої
інстанції. Зважаючи на викладене,
передбачені законом підстави для
задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «ПроКредит
Банк» відхилити.

Рішення Обухівського районного суду
Київської області від 09 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з моменту
проголошення.

Головуючий:

Судді: