Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/3074/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Шевченко І. М.
Доповідач Кіселик С. А.
УХВАЛА

Іменем України

09.12.2014 Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області в складі :

Головуючого : судді Кіселика С. А.,

суддів : Авраменко Т.М., Суржик М.М.

за участі секретаря судового
засідання Кравченко Я.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агенство гарантій»
про захист порушеного права та
зобов'язання вчинити певні дії за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Ленінського районного суду міста
Кіровограда від 31 жовтня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

В вересні 2014 року позивач
звернувся в суд із вищезазначеним
позовом і просив зобов'язати
відповідачів здійснити погашення
електронних грошей у розмірі 1 000
Титульних знаків WMU шляхом
перерахування грошових коштів у
розмірі 1 000 грн. на його рахунок. Позов
обґрунтовує тим, що на підставі
договору відступлення прав вимоги №
1-ЛМ, від 19.09.2014 року, укладеного між
ОСОБА_3 та позивачем, останній придбав
права вимоги боргу в розмірі 1 000 грн. та
набув статусу кредитора у зобов'язанні.
Цього ж дня, між позивачем та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Агентство гарантій»
був укладений договір відступлення
прав вимоги та їхнього обліку №
U48, згідно з яким товариство, як
гарант за договором, зобов'язується
підтверджувати наявність у ОСОБА_2 прав
вимог, якими він володіє, і забезпечує
надання ОСОБА_2 необхідних документів,
що свідчать про його права вимоги, як
кредитора 2 до дебітора (боржника).
Товариство, як гарант за вказаним
договором, купує у кредитора 2 право
вимоги, яким той володіє, за
номінальною вартістю, що
супроводжується обов'язковою
передачею Титульних знаків WMU на
реквізит гаранта, за допомогою яких
здійснюється облік прав вимог. Згідно
вказаного договору товариство повинно
вчинити дії, які забезпечать
реалізацію його прав вимог до дебітора,
з яким у нього відсутні прямі договірні
відносини.

Рішенням Ленінського районного
суду міста Кіровограда від 31 жовтня
2014 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду
позивач просить його скасувати і
ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити.

Апелянт зазначив, що при постановленні
рішення судом порушені норми
матеріального та процесуального
права, висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді доповідача,
пояснення представників сторін,
перевіривши матеріали справи та
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів Судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду
Кіровоградської області дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, із наступних
підстав.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції,
на підставі досліджених доказів,
правильно встановив правовідносини,
які виникли між сторонами і правильно
застосував норми матеріального
права, що їх регулюють.

Судом першої інстанції встановлено,
що на підставі договору відступлення
прав вимоги № 1-ЛМ від 19 вересня 2014 року,
укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
останній придбав права вимоги
повернення банківського
вкладу/депозиту до дебітора у розмірі
1000 гривень та набув статусу кредитора.
Крім цього, між ОСОБА_2 та Товариством
з обмеженою відповідальністю
«Агентство гарантій» був укладений
договір відступлення прав вимоги та
їхнього обліку № U48 від 19.09.2014
року, згідно з яким ТОВ «Агентство
гарантій» взяло на себе низку
зобов'язань, в тому числі
підтверджувати наявність прав вимог у
ОСОБА_2, якими той володіє, а також на
умовах, визначених договором,
забезпечувати надання йому необхідних
документів, які свідчать про наявність
у ОСОБА_2 права вимоги до дебітора
(боржника). Додатково, між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 був укладений договір поруки
від 19.09.2014 року, згідно із яким останній
поручився перед ОСОБА_2 за виконання
ТОВ «Агентство гарантій» зобов'язань,
які визначені укладеним між ними
договором відступлення прав вимоги та
їхнього обліку № U48 від 19.09.2014
року.

Судом також встановлено, що сторони при
укладенні договору відступлення прав
вимоги та їхнього обліку погодили
терміни та визначення, які будуть
використовуватися ними у договірних
правовідносинах.

Так, пунктом 1 вказаного договору
сторони визначили, що «Титульні знаки
WMU» - це візуально відображувані на
Реквізиті одиниці обліку прав вимоги,
якими володіє власник цього Реквізиту.
Один «Титульний знак» враховує одну
гривню боргу, що є предметом прав
вимоги. Облік ведеться в сотих долях
«Титульних знаків»; права вимоги - це
права вимоги до третьої особи,
резидента України (далі - «Дебітор») за
дійсною дебіторською заборгованістю,
вираженою в національній валюті
України. Права вимоги в рамках даного
Договору передаються (відступаються)
згідно зі ст. 512 та ст. 656 Цивільного
Кодексу України.

З метою виконання своїх зобов'язань за
вказаним договором для кількісного
обліку прав вимоги, якими володіє
кредитор та інші користувачі системи,
сторони вирішили використовувати
автоматизовану систему WebMoney Transfer U, про
що зазначено в п. 1 вказаного договору.
Система WebMoney Transfer U - це автоматизована
система, що використовується сторонами
договору з метою виконання своїх
зобов'язань за договором для
кількісного обліку ПВ, якими володіє
кредитор та інші користувачі системи.
Система WebMoney Transfer U не належить
позивачу та відповідачам, у зв'язку з
чим вони не мають можливості
здійснювати її адміністрування та
керувати нею. Користувачами системи є
фізична або юридична особа, яка пройшла
реєстрацію в системі за встановленою
процедурою. Інформація про кількість
«Титульних знаків WMU» фіксується на
обліковому записі користувача системи,
який згідно з п. 1 договору має назву
«Реквізит».

Відповідно до п. 2.3 зазначеного
договору ТОВ «Агентство гарантій» на
умовах, встановлених даним договором,
за бажанням позивача має право
купувати в нього за номінальною
вартістю права вимоги, якими той
володіє в порядку, передбаченому
договором.

Таким чином, купувати у позивача права
вимоги по відношенню до дебітора, якими
володіє позивач, є виключно правом ТОВ
«Агентство гарантій», а не його
обов'язком.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції дійшов висновку, що
«Титульні знаки WMU», якими вимірюються
та обліковуються права вимоги до
боржника (дебітора), не можуть
вважатися електронними грошима,
оскільки вони не є одиницями вартості,
які зберігаються на електронному
пристрої та не є грошовим зобов'язанням
ТОВ «Агентство гарантій», який при
вчиненні правочинів з відступлення
прав вимог не створює для себе
додаткових зобов'язань, у зв'язку з чим
не може вважатися емітентом
електронних грошей, оскільки не
здійснює випуск електронних грошей та
не бере зобов'язання з їх погашення.
Обов'язок виконати основне
зобов'язання, а саме повернути депозит
весь час покладений на боржника.

Крім того, суд першої інстанції
дійшов висновку, що оскільки судом
встановлено відсутність порушень
зобов'язань перед позивачем з боку ТОВ
«Агентство гарантій», то і відсутні
підстави для задоволення позовних
вимог до відповідача ОСОБА_3, як до
поручителя.

Колегія суддів погоджується із
висновками суду першої інстанції із
наступних підстав.

Відповідно до розділу 2 Договору
відступлення прав вимоги та їхнього
обліку № U48 від 19.09.2014 року ТОВ
«Агенство гарантій» зобов'язалось на
умовах встановлених даним договором,
за плату відступати право вимоги
ОСОБА_4. Підтверджувати наявність
прав вимоги у ОСОБА_4, якими той
володіє, і забезпечувати надання
ОСОБА_4 необхідних документів, що
свідчать про права останнього до
дебітора. Сторони також домовились,
що ТОВ «Агенство гарант», за
взаємною згодою сторін, на умовах,
встановлених даним договором, має
право купувати у ОСОБА_4 права вимоги,
якими той володіє, за номінальною
вартістю.

Крім того, згідно до розділу 4
договору ТОВ «Агенство гарант»
зобов'язується підтверджувати
наявність прав вимоги у ОСОБА_4 в
розмірі, рівному кількості WMU на
реквізиті останнього, та забезпечити
надання ОСОБА_4 на паперовому носії
пакета документів, що свідчать про
право вимоги ОСОБА_4 до Дебітора.

Порядок розрахунків між сторонами
договору визначений у розділі 5
Договору.

Відповідно до пункту 5.1 Договору
кожний правочин щодо відступлення
прав вимоги сторонами згідно з п.п. 2.1
і 2.3 Договору супроводжується
акцептом сторонами ДУ (Додаткова
угода та Акт відступлення прав
вимоги, які є невід'ємною частиною
даного Договору).

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1 та 2 ст. 60 ЦПК України
визначено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу, а обов'язок надання доказів
покладається на сторони та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Матеріали справи не містять
жодного доказу акцепту сторонами -
складання додаткової угоди та
підписання Акту відступлення ОСОБА_4
на користь ТОВ «Агенство гарант» прав
вимоги.

Судом апеляційної інстанції
обговорювалось питання про надання
позивачем додаткових доказів продажу
ним відповідачу прав вимоги, однак
таких доказів суду не надано.

Цивільним процесуальним
законодавством збирання доказів
судом, за власної ініціативи, не
передбачено і визначено, що цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін (ч.1 ст. 10 ЦПК
України).

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що суд першої інстанції
правильно встановив правовідносини,
які виникли між сторонами і правильно
застосував норми матеріального
права, що їх регулюють.

Відповідно до вимог ч.1 ст.308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів дійшла переконання, що рішення
суду є законним та обґрунтованим,
постановленим з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляції не спростовують
правильних висновків суду, а тому
рішення скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307, 308,313,314,315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити, а рішення Ленінського
районного суду міста Кіровограда від
31 жовтня 2014 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з наступного дня.

Головуючий:

Судді: