Справа № 8/381/4/14 Головуючий у І
інстанції Зуй Т.С.Провадження №
22-ц/780/6443/14 Доповідач у 2
інстанції Воробйова Н.С.Категорія 18
УХВАЛА

Іменем України

01 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Верланова С.М., Березовенко Р.В.

при секретарі Бобко О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Фастівського міськрайонного суду
Київської області від 10 жовтня 2014 року
про залишення без розгляду заяви
ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення
Фастівського міськрайонного суду
Київської області від 12 лютого 2004 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про відшкодування шкоди, усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою, визнання державного акту на
право приватної власності на землю
недійсним, відновлення меж земельної
ділянки, відшкодування заподіяної
матеріальної шкоди, визнання
недійсними рішення Оленівської
сільської Ради та сесії Оленівської
сільської Ради, акту погодження меж
земельної ділянки та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Оленівської
сільської Ради про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою,
встановлення меж землекористування,
відшкодування моральної шкоди, про
скасування рішень Оленівської
сільської Ради та сесії Оленівської
сільської Ради, державних актів на
право приватної власності на землю,
протоколів узгоджувальної комісії,
кадастрового та порівняльного планів
земельних ділянок,-

Встановила :

У лютому 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з заявою про перегляд рішення
Фастівського міськрайонного суду
Київської області від 12 лютого 2004 року
за нововиявленими обставинами у справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, усунення перешкод
у користуванні земельною ділянкою,
визнання державного акту на право
приватної власності на землю
недійсним, відновлення меж земельної
ділянки, відшкодування заподіяної
матеріальної шкоди, визнання
недійсними рішень Оленівської
сільської Ради та сесії Оленівської
сільської Ради, акту погодження меж
земельної ділянки та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Оленівської
сільської Ради про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою,
встановлення меж землекористування,
відшкодування моральної шкоди, про
скасування рішень Оленівської
сільської Ради та сесії Оленівської
сільської Ради, державних актів на
право приватної власності на землю,
протоколів узгоджувальної комісії,
кадастрового та порівняльного планів
земельних ділянок, яким позов ОСОБА_3
задоволено частково, а у задоволенні
позову ОСОБА_2 відмовлено. Зазначене
рішення переглядалося в апеляційній
інстанції та касаційній інстанції,
залишено без змін та набрало законної
сили.

На обґрунтування заяви ОСОБА_2
посилався на те, що в постанові
Фастівського міськрайонного суду від 26
грудня 2012 року про закриття
кримінальної справи, яка була порушена
за фактом вчинення злочину,
передбаченого ч.1 ст.358 КК України у
зв»язку із закінченням строків
давності та постанові старшого
слідчого СВ Фастівського МВ від 15
листопада 2012 року зазначено факт
підробки документів, які стали в основі
прийняття судового рішення і які були
встановлені у ході проведення
слідства. Вирішуючи спір по суті, суд
виходив з того, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3
отримали державний акт на право
приватної власності на земельну
ділянку з дотриманням всіх вимог
закону і на підставі належних
документів, що свідчить про неповне
з»ясування обставин справи, які мають
істотне значення для справи і існували
на час розгляду даної справи і які
потягли за собою ухвалення незаконного
і необґрунтованого судового рішення.

У зв»язку з вищевикладеним просив
заяву про перегляд рішення за
нововиявленими обставинами
задовольнити.

Ухвалою Фастівського міськрайонного
суду від 10 жовтня 2014 року заяву
залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі заявник просив
скасувати ухвалу суду з підстав
необґрунтованості та невідповідності
нормам матеріального та
процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 361 ЦПК
України підставами для перегляду
рішення, ухвали суду чи судового наказу
у зв'язку з нововиявленими обставинами
є, зокрема, істотні для справи
обставини, що не були і не могли бути
відомі особі, яка звертається із
заявою, на час розгляду справи.

Згідно з положеннями Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30.03.2012 «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами»,
необхідними умовами нововиявлених
обставин, визначених пунктами 1, 2
частини другої статті 361 ЦПК, є те, що
вони існували на час розгляду справи,
але вони не були та не могли бути
відомими заявнику та суду. Вирішуючи
питання про наявність нововиявлених
обставин, суд повинен розмежовувати
нововиявлені обставини та нові
обставини.

Відповідно до ч. 2 п. 8 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №4 від
30.03.2012 року «Про застосування
цивільного процесуального
законодавства при перегляді судових
рішень у зв'язку з нововиявленими
обставинами», у випадках коли відносно
особи, яка вчинила суспільно
небезпечне діяння, провадження у
кримінальній справі в силу закону не
може бути закінчено постановленням
вироку на підтвердження наявності
вказаних обставин суд може, але не
зобов'язаний врахувати постанову
органів дізнання та досудового
слідства, а також постанову суду про
закриття кримінальної справи.

По справі встановлено, що 12
лютого 2004 року рішенням Фастівського
районного суду у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування
шкоди, усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою,
визнання державного акту на право
приватної власності на землю
недійсним, відновлення меж земельної
ділянки, відшкодування заподіяної
матеріальної шкоди, визнання
недійсними рішень Оленівської
сільської Ради та сесії Оленівської
сільської Ради, акту погодження меж
земельної ділянки та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Оленівської
сільської Ради про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою,
встановлення меж землекористування,
відшкодування моральної шкоди, про
скасування рішень Оленівської
сільської Ради та сесії Оленівської
сільської Ради, державних актів на
право приватної власності на землю,
протоколів узгоджувальної комісії,
кадастрового та порівняльного планів
земельних ділянок позов ОСОБА_3
задоволено частково та визнано рішення
виконкому Оленівської сільської ради
від 8 квітня 1997 року в частині виділення
земельної ділянки ОСОБА_2 в розмірі 0,25
га з правом приватизації, рішення сесії
Оленівської сільської ради від 29.11.1997
року про передачу у безкоштовну
приватну власність ОСОБА_2 земельної
ділянки для ведення підсобного
господарства площею 0,39 га, рішення
сесії Оленівської сільської ради від
16.03.1998 року в частині довиділення
ОСОБА_2 земельної ділянки розміром 0, 15
га , державний акт на право приватної
власності на землю на ім'я ОСОБА_2
виданий 24.06.1999 року, недійсним.
Встановлено межу між земельними
ділянками по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2,
виходячи з розмірів земельної ділянки,
відображених у державному акті на
право приватної власності на землю на
ім'я ОСОБА_3 Зобов'язано ОСОБА_2 усунути
перешкоди ОСОБА_3 в користуванні її
земельною ділянкою, відновити межу
поміж вказаними земельними ділянками
шириною 2 м від вул. Леніна, довжиною 15 м.
В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Київської
області від 25 травня 2004 року
вищевказане рішення залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Верховного Суду
України від 10 листопада 2006 року рішення
Фастівського районного суду від 12
лютого 2004 року та ухвалу Апеляційного
суду Київської області від 25 травня 2004
року залишено без змін. Таким чином,
рішення суду від 12 лютого 2004 року
набрано законної сили.

Залишаючи заяву про перегляд
рішення за нововиявленими без
задоволення, суд першої інстанції
виходив з того, що обставини, на які
посилається заявник, не можуть
вважатись нововиявленими обставинами.

Обгрунтовуючи свої висновки, суд
виходив з того, що з матеріалів
кримінальної справи, яка була порушена
Фастівським міжрайонним прокурором за
фактом підроблення акта визначення та
погодження меж землекористування
ділянки АДРЕСА_2, за ознаками злочину,
передбаченого ч.1 ст.358 КК України
проведеним розслідуванням не було
встановлено особу, яка б була винна у
вчиненні вказаного злочину.

Крім того, зі змісту рішень
Фастівського районного суду від 12
лютого 2004 року, ухвали апеляційного
суду Київської області від 25 травня 2004
року вбачається, що доводи позивача за
зустрічним позовом ОСОБА_2 про те, що
земельна ділянка батькові ОСОБА_3 та
ОСОБА_3 була надана з порушеннями вимог
закону, а правоустановчі документи на
неї мають бути визнані недійсними
відхилено судом, оскільки відсутні
підстави вважати, що ОСОБА_2 є особою,
права або охоронювані законом інтереси
якої порушенні наданням земельної
ділянки ОСОБА_3 та її батькові. При
цьому, в судовому рішенні зазначено, що
вироком Фастівського районного суду
від 30 липня 2002 року встановлено, що
рішення 3 сесії ХХІІ скликання
Оленівської сільської ради від 27
листопада 1997 року про передачу у
приватну власність ОСОБА_2 земельної
ділянки площею 0,39 га, на підставі якого
йому був виданий державний акт на право
приватної власності на землю було
підроблене, фактично таке рішення
сесією не приймалося, у зв»язку з чим
суд визнав рішення про передачу
земельної ділянки в приватну власність
ОСОБА_2 та Державний акт на право
приватної власності на землю на ім.»я
ОСОБА_2 недійсними. Залишаючи рішення
суду першої інстанції без змін,
апеляційним судом Київської області
зазначено, що оскільки земельна
ділянка ОСОБА_2 була надана
неправомірно, його вимоги про визнання
недійсними правовстановлюючих
документів на землю на ім.»я ОСОБА_3
задоволенню не підлягають, а тому суд
правильно відмовив ОСОБА_2 в
задоволенні його позовних вимог за
зустрічним позовом ( т.1 а.с..6-10,11). Зі
змісту зазначених рішень вбачається
також, що судами досліджувалося та
вирішено питання щодо проходження меж
між спірними земельними ділянками.

Також, при прийнятті вищевказаного
рішення судом було зазначено про те, що
деякі недоліки, які мали місце при
оформленні документів на ім"я ОСОБА_3, у
тому числі Державного Акту на право
приватної власності на землю
(виправлення у акті, підписи у актах
погодження меж не власників сусідніх
будинків, а членів їх сімей та ін.),
носять чисто формальний характер та не
можуть слугувати підставами для
визнання цих документів недійсними. З
даними висновками суду погодився
апеляційний суд Київської області та
Верховний суд України.

Оскільки, ОСОБА_2 були відомі дані факти
щодо недоліків в оформленні державних
актів на ім.»я ОСОБА_3 на час слухання
справи, саме на них він посилався у
своєму позові при первісному розгляді
зазначеної справи, і саме цим
обставинам суд надавав оцінку у ході
розгляду справи, висновок суду про
відсутність підстав вважати їх
нововиявленими обставинами є
правильним.

Колегія вважає, що суд обґрунтовано
відмовив заявнику у перегляді рішення
Фастівського міськрайонного суду від 12
лютого 2004 року за ново виявленими
обставинами.

При цьому, слід наголосити, що зі змісту
Постанови старшого слідчого СВ
Фастівського МВ майора міліції
Дмитрухи Р.І. від 15 листопада 2012 року та
постанови Фастівського міськрайонного
суду від 26 грудня 2012 року про закриття
кримінальної справи, яка була порушена
за фактом вчинення злочину,
передбаченого ч.1 ст.358 КК України
вбачається, що у ході проведення
розслідування по кримінальній справі
№74-1025 за фактом підроблення акта
визначення та погодження меж
землекористування ділянки АДРЕСА_2 за
ознаками злочину, передбаченого ст..358
ч.1 КК України, на які посилається
заявник у заяві про перегляд рішення
суду у цивільній справі у зв»язку з
нововиявленими обставинами, факти,
встановлені рішенням Фастівського
міськрайонного суду від 12 лютого 2004
року, ухвалою Апеляційного суду
Київської області від 25 травня 2004 року
та Ухвалою Верховного Суду України від
10 листопада 2006 року щодо оформлення
правоустановлюючих документів, а саме
державних актів на ім.»я ОСОБА_5 (1997р.) та
ОСОБА_3.(1999 рік) предметом дослідження
не були, даних про обізнаність щодо
існування судових рішень з цього
питання, що набрали законної сили,
вказані постанови не містять.

З огляду на викладене, колегія вважає,
що ухвала суду першої інстанції про
відмову ОСОБА_2 у перегляді рішення
Фастівського міськрайонного суду від 12
лютого 2004 року за нововиявленими
обставинами відповідає обставинам
справи та вимогам закону, підстав до її
скасування при апеляційному розгляді
справи не встановлено.

В апеляційній скарзі не
приведено доводів, які б спростували
висновки суду, викладені в ухвалі.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 10 жовтня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді