Справа №487/3055/14-ц 27.11.2014 27.11.2014 27.11.2014
Провадження № 22ц-784/3126/14
Головуючий у 1-й інстанції Павлова Ж.П.
Доповідач апеляційного суду Мурлигіна
УХВАЛА

Іменем
України

27 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської
області у складі:

головуючого - Леванчука О.М.,

суддів: Мурлигіної О.Я., Царюк Л.М.,

при секретарі судового засідання
Харитоновій І.В.,

за участю:

позивачки ОСОБА_2,

представника позивачки ОСОБА_3,

відповідача та представника
відповідачки ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миколаєві цивільну
справу

за
апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на
рішення

Заводського районного суду м.
Миколаєва від 13 жовтня 2014 року

за
позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про
усунення перешкод в користуванні
житловим будинком шляхом покладення
обов'язку чинити певні дії,

В С Т А Н О В И
Л А:

У березні 2014 року ОСОБА_2 і ОСОБА_7
звернулися з позовом до ОСОБА_5 і ОСОБА_4
про усунення перешкод в користуванні
житловим будинком та зобов'язання
вчинити певні дії.

Обгрутовуючи позовні вимоги, вони
зазначали, що ОСОБА_2 і ОСОБА_8 належить
153/2000 часток житлового будинку АДРЕСА_1,
що позначено умовно квартирою № 3 на
третьому поверсі, ОСОБА_7 - 380/1000 часток
будинку, умовно позначені квартирою №
4. ОСОБА_5 був власникам 195/1000 часток
будинку, які позначені як квартира № 1
на першому поверсі, в якій є приміщення
гаражу НОМЕР_1. За договором дарування
останній подарував свою частку ОСОБА_4

За проектом прийому - здачі будинку в
експлуатацію в'їзд до гаражів повинен
відбуватися з двору будинку.
Відповідачі, діючи без їх згоди як
співвласників будинку, без належних
погоджень, порушили цілісність несучої
стіни, яка відділяє під'їзд будинку від
гаражів, облаштували в належному їм
гаражі НОМЕР_1 дверний проріз для
проходу безпосередньо з гаражу до
під'їзду будинку, який обладнано
металевими дверима.

Ці дії порушують права інших
співвласників будинку. Так, порушення
цілісності стін створює реальну
загрозу обрушення стіни будинку. Крім
того, через відкриті двері гаражу, що
ведуть до під'їзду будинку,
забруднюється повітря вихлопними
газами та випаровуванням паливно -
мастильних матеріалів, які несуться в
їх (позивачок) квартири. Також, при
працюючому двигуні його автомобіля
створюється підвищений шумовий фон,
забруднюється підлога в будинку.
Самовільне улаштування дверей з гаражу
в під'їзд будинку суперечить
протипожежним нормам.

Посилаючись на викладене, позивачки
просили зобов'язати відповідачів
усунути перешкоди в користуванні
належним ним на праві часткової
власності будинком, шляхом покладення
на відповідачів обов'язку закласти
самочинно улаштований в належному їм
гаражі НОМЕР_1 дверного прорізу для
проходу безпосередньо з гаражу до
під'їзду будинку та поновити
цілісність несучої стіни будинку, яка
відділяє гараж від під'їзду.

Ухвалою суду від 24 вересня 2014 року
позовна заява ОСОБА_7 залишена без
розгляду.

ОСОБА_2 підтримала свої позовні вимоги
в повному обсязі.

Рішенням Заводського районного суду м.
Миколаєва від 13 жовтня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове про задоволення позову. На думку
апелянта, суд не взяв до уваги
відсутність у відповідачів проекту,
дозвільних та погоджувальних
документів на улаштування дверного
прорізу. Також, не враховано заборона
розташування в багатоквартирних
будинках гаражів нормами ДБН.

Відповідачі, заперечуючи проти
задоволення апеляційної скарги,
просять залишити рішення суду без змін.

З'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

З матеріалів справи та справи КП
Миколаївського міського бюро
технічної інвентаризації (далі - МБТІ)
вбачається, що житловий будинок
АДРЕСА_1 належить декільком особам на
праві спільної часткової власності.
Кожний з власників користується
окремими квартирами, нежитловими
приміщеннями та приміщеннями
загального користування.

Будинок прийнято в експлуатацію
рішенням виконкому Миколаївської
міської ради № 805 від 23 квітня 2004 року.
Затверджено акт державної технічної
комісії від 15 квітня 2004 року про
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом житлового будинку (а.с.
33-35).

Як виходить з правовстановлюючих
документів, позивачка має право
власності на 153/2000 часток будинку та
користується квартирою №3. Крім того,
вона має право ще на частку будинку, яку
використовує як нежитлове приміщення.

Відповідачка ОСОБА_4, є власником 195/1000
часток в будинку, користується
квартирою № 1 та гаражем НОМЕР_1
загальною площею 23,2 кв. м.

Первісно частка будинку належала
чоловіку ОСОБА_4 - ОСОБА_5 Конкретні
приміщення, які складають ідеальну
частку, а саме квартиру № 1 з гаражем
НОМЕР_1 були визначені рішенням
виконавчого комітету Миколаївської
міськради № 641 від 23 квітня 2004 року «Про
встановлення ідеальних часток у
домоволодіннях та видачу свідоцтв про
право власності юридичним та фізичним
особам» (а.с. 45).

Вказану частку, в яку входять ці
приміщення, ОСОБА_5 за нотаріально
посвідченим договором дарування від 11
червня 2004 року подарував дружині (а.с. 85
інвентарної справи Р№2015).

Встановивши, що улаштування ОСОБА_5
спірного дверного прорізу відбулося на
стадії будівництва будинку, до здачі
його в експлуатацію, суд дійшов
правильного висновку про відсутність з
боку відповідачів самовільного
переобладнання приміщення.

В свою чергу, позивачка не довела
допустимими і достовірними доказами
наявність перешкод в користуванні нею
житловими і нежитловими приміщеннями в
будинку внаслідок улаштування та
експлуатації вказаних дверей.

За такого, суд дійшов правильних
висновків, що самим улаштуванням
відповідачами дверей, які ведуть в
коридор на першому поверсі, не
порушуються права позивачки. У зв'язку
з чим, суд обґрунтовано відмовив в
задоволенні позову.

Доводи в апеляційній скарзі суперечать
доказам у справі та вимогам
матеріального права.

За ескізами та технічним планом МБТІ
від 28 серпня 2003 року складеними до
введення будинку в експлуатацію (а.с. 43,
44), приміщення НОМЕР_1, яке позначено на
плані як гараж, мало вхід як з вулиці,
так і дверний проріз, що веде до
коридору на першому поверсі. При цьому
в ескізі, який передує складенню плану,
визначено фактично і розмір прорізу.
За актом державної технічної комісії
про прийняття закінченого
будівництвом об'єкта в експлуатацію
від 15 квітня 2004 року, підписаного
сторонами, житловий будинок збудовано
з дозволом на виконання будівельно -
монтажних робіт згідно з проектом та
виданими технічними умовами на
проектування (а.с. 34,36).

Таким чином, твердження позивачки в
апеляційній скарзі про порушення
відповідачами порядку улаштування
дверного отвору, самовільного
руйнування відповідачами несучої
стіни суперечать доказам у справі.

Як було згадано вище, позивачкою також
не надано доказів (висновків
спеціалістів, контролюючих
організацій, експертизи тощо) того, що
внаслідок експлуатації дверей гаражу
забруднюється повітря та створюється
підвищений шумовий фон. Тоді як для
застосування цивільно - правової
відповідальності за вимогами ст. 391 ЦК
України та у спосіб, вказаний
позивачкою, необхідно довести
наявність негативних наслідків та
шкоди від дій відповідачів для
позивачки.

Посилання на висновки експерта по
іншій справі не можуть бути взяті до
уваги, оскільки в ній вказаних питань
(перешкод в користуванні майном) не
відображено.

Доводи в апеляційній скарзі щодо
правомірності улаштування в житловому
будинку гаражу не можуть бути взяті до
уваги, оскільки виходять за межі
доводів позовних вимог. В позовній
заяві ставилися питання усунення
перешкод внаслідок улаштування в
порушення закону дверного прорізу та
руйнування тим самим несучої стіни
будинку, а також забрудненням повітря
та підлоги, внаслідок користування
вказаним отвором господарями
приміщення. Про правомірність
улаштування гаражу в будинку не йшлося.

За викладеного, колегія суддів не
вбачає підстав для скасування рішення
суду.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
рішення Заводського районного суду м.
Миколаєва від 13 жовтня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили може
бути оскаржена в касаційному порядку .

Головуючий:

Судді: