Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2570/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Гармаш Т. І.
Доповідач Кіселик С. А.
УХВАЛА

Іменем України

05.11.2014 Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області в складі :

Головуючого : судді Кіселика С.А.

суддів : Авраменко Т.М., Суровицької
Л.В.,

при секретарі Гончар О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в режимі відео конференції,
в місті Кіровограді цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє
в інтересах ОСОБА_3 на рішення
Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 19 серпня
2014 року, по справі за позовом ОСОБА_2,
який діє в інтересах ОСОБА_3 до
Селянського фермерського
господарства «Башмаченков» про
повернення безпідставно набутої
земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2014 року ОСОБА_2, який
представляє ОСОБА_3 та діє в його
інтересах, звернувся до суду із
позовом до СФГ «Башмаченков» (далі по
тексту СФГ), про повернення
безпідставно набутої земельної
ділянки. Просив ухвалити рішення,
яким зобов'язати СФГ повернути
позивачу земельну ділянку - ріллі
загальною площею 8,37 га, яка
знаходиться на території
Захарівської сільської ради та
належить ОСОБА_3 на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю, виданого
рішенням сесії Захарівської
сільської ради від 25.04.2001 року № 61 та
використовується відповідачем на
підставі договору оренди від 20.04.2007
року, що не був укладений.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що
йому на праві особистої власності
належить земельна ділянка для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва площею 8,37 га., яка
розташована на території Захарівської
сільської ради Світловодського району
Кіровоградської області. Згідно
договору оренди землі від 20.04.2007 року
зазначено, що між ним та відповідачем, в
особі його голови ОСОБА_4, укладений
договір оренди землі, яка належить йому
на праві особистої власності. Вважає,
що даний договір є неукладеним,
оскільки до підписання сторонами
договору оренди не долучено плану
схеми або схеми земельної ділянки,
яка передається в оренду, її
кадастрового плану, та акту
визначення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості), що
унеможливлює її ідентифікацію. Разом
із тим інформація про об'єкт оренди
(місце розташування земельної
ділянки) є однією із істотних умов
договору оренди земельної ділянки.
Раніше позивач звертався до СФГ із
заявою про повернення йому земельної
ділянки, намагаючись вирішити спір в
досудовому порядку, але отримав
відмову.

Рішенням Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 19 серпня 2014 року в
позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
представник позивача просить його
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позов задовольнити. В скарзі
апелянт зазначив, що при постановленні
рішення судом порушені норми
матеріального та процесуального права,
висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи. Зокрема,
зазначив, що суд не звернув уваги на
доводи позивача, які вказують на те,
що передача земельної ділянки
відбулась до укладення договору,
оскільки сторони не дійшли згоди
відносно всіх істотних умов договору.
А отже, правовідносини, які виникли
між сторонами регулюються ст.ст. 1212,1213
ЦК України. Вважає, що суд не сприяв
повному та всебічному розгляду
справи, оскільки за власної
ініціативи, не витребував у
державного реєстратора журнал з
реєстрацією договору.

Заслухавши доповідь судді доповідача,
пояснення сторін, перевіривши
матеріали справи та наведені у скарзі
доводи, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах Апеляційного суду
Кіровоградської області дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, із наступних
підстав.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції,
на підставі досліджених доказів,
правильно встановив, що сторони
перебувають у договірних відносинах
предметом яких є оренда земельної
ділянки, за яким відповідач фактично
використовує земельну ділянку, а
позивач (орендодавець) отримує
орендну плату. А отже, у позивача
відсутні підстави для повернення
йому земельної ділянки, як набутої
відповідачем без достатньої правової
підстави.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильних висновків
суду.

Позивач та його представник
зазначають, що підставою вважати
договір оренди землі від 20 квітня
2007 року, підписаний ОСОБА_3 та СФГ
«Башмаченков», неукладеним є
відсутність у договорі необхідної
інформації про об'єкт оренди, як
однієї із істотних умов договору
оренди землі.

Однак колегія суддів із таким
твердженням погодитись не може,
оскільки відповідно до положень ст. 15
Закону України «Про оренду землі» в
редакції, що діяла на час підписання
договору, в розумінні «об'єкт
оренди» малась на увазі та
вказувалась інформація про
розташування та розмір земельної
ділянки, що орендується.

Із пункту 1 та 2 договору оренди землі
від 20 квітня 2007 року вбачається, що
земельна ділянка яка передається в
оренду знаходиться на території
Захарівської сільської ради і має
загальну площу 8.37 га. Тобто в договорі
визначено об'єкт оренди.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 15
Закону України «Про оренду землі»
відсутність у договорі оренди землі
однієї з істотних умов передбачених
цією статтею, є підставою для
відмови у державній реєстрації
договору оренди, а також для
визнання договору недійсним
відповідно до закону.

А отже, навіть при відсутності в
договорі оренди землі такої умови як
об'єкт оренди, доводи позивача та
його представника про те, що договір
оренди земельної ділянки є
неукладеним не ґрунтується на
законі. Наслідком порушення
сторонами при укладанні договору
оренди землі ч. 1 ст. 15 Закону України
«Про оренду землі» є можлива відмова
у реєстрації договору та визнання
договору недійсним відповідно до
закону.

Оскільки неукладений договір не може
бути визнано недійсним, то
аналізуючи положення ст. 15 Закону
України «Про оренду землі» колегія
суддів дійшла висновку, що з моменту
підписання договору сторонами він є
укладеним навіть якщо підписаний
договір не містить всіх істотних
умов зазначених у частині 1 ст. 15
цього Закону.

Підписання договору сторонами є
фактом їх волевиявлення.

Волевиявлення є важливими чинником,
без якого неможливо вчинення
правочину, що узгоджується зі свободою
договору, установленою статтею 627 ЦК
України. Своє волевиявлення на
укладення договору учасник правочину
виявляє в момент досягнення згоди з
усіх істотних умов, складання та
скріплення підписом письмового
документа, в якому фіксуються правові
наслідків. Реєстрація договору є
адміністративним актом, тобто
елементом зовнішнім щодо договору,
волевиявлення на укладення якого він
виявляв у момент досягнення згоди з
усіх істотних умов, складання та
скріплення підписом письмового
документа.

Згідно ст. 5 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень», в
редакції що діяла на час реєстрації
договору, систему органів державної
реєстрації прав складають центральний
орган виконавчої влади з питань
земельних ресурсів, який забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
державної реєстрації прав, створена
при ньому державна госпрозрахункова
юридична особа з консолідованим
балансом (центр державного земельного
кадастру) та її відділення на місцях,
які є місцевими органами державної
реєстрації прав. Держателем Державного
реєстру прав є центральний орган
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів. Адміністратором Державного
реєстру прав є центр державного
земельного кадастру, який здійснює
його ведення. Статут центру державного
земельного кадастру затверджує
центральний орган виконавчої влади з
питань земельних ресурсів. Державна
реєстрація прав проводиться місцевими
органами державної реєстрації прав
виключно за місцем знаходження
нерухомого майна, а саме: в містах Києві
та Севастополі, місті обласного
підпорядкування, районі.

Пунктом 4 постанови Кабінету
Міністрів України № 1088 від 17 липня
2003 року «Про створення єдиної системи
державної реєстрації земельних
ділянок, нерухомого майна та прав на
них у складі державного земельного
кадастру» визначено, що Державне
підприємство "Центр державного
земельного кадастру" проводить
реєстрацію земельних ділянок та прав
на них шляхом внесення записів про
реєстрацію земельних ділянок та прав
на них до бази даних державного реєстру
земель, а комунальні підприємства

бюро технічної інвентаризації вносять
дані про об'єкти нерухомого майна,
розташовані на земельних ділянках, та
права на них до бази даних державного
реєстру прав власності на нерухоме
майно.

Оскільки, зазначений
нормативно-правовий акт ( 1088-2003-п )
прийнято пізніше, ніж Порядок
державної реєстрації договорів
оренди землі (постанова Кабінету
Міністрів України від 25.12.98 N 2073 (
2073-98-п )), то застосовується
нормативно-правовий акт, прийнятий
пізніше (конкуренція загальної та
спеціальної норм, де перевагу має
спеціальна норма).

Крім того, оскільки Закон України
має вищу юридичну силу ніж постанова
Кабінету міністрів України, то в
разі невідповідності положень
постанови Закону мають
застосовуватись положення
останнього.

А отже, доводи представника
позивача щодо реєстрації договору
оренди неповноважним суб'єктом, а
саме Центром державного земельного
кадастру, є безпідставними.

Колегія суддів дійшла висновку,
що реєстрація договору була
здійснена у відповідності до діючого
на той час законодавства.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено
право кожної особи на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на
звернення до суду за захистом наділена
особа в разі порушення, невизнання або
оспорювання саме її прав, свобод чи
інтересів, а також у разі звернення до
суду органів і осіб, яким надано право
захищати права, свободи та інтереси
інших осіб або державні та суспільні
інтереси. Суд повинен установити чи
були порушені, невизнані або оспорені
права, свободи чи інтереси цих осіб, і
залежно від встановленого вирішити
питання про задоволення позовних вимог
або відмову в їх задоволенні.

Так, вказуючи про відсутність
долучених до договору оренди землі
плану або схеми земельної ділянки
яка передається в оренду, її
кадастрового плану та акту
визначення меж земельної ділянки в
натурі ( на місцевості), позивач не
зазначив у чому полягає порушення його
прав орендодавця недолучення до
договору зазначених додатків.

Крім того, колегія суддів вважає,
що місцезнаходження земельної
ділянки, яка належить ОСОБА_3 і
передана ним в оренду,
ідентифікується планом зовнішніх меж
земельної ділянки, який міститься у
Державному акті на право приватної
власності на землю ІІ - КР № 007646,
копія якого міститься у матеріалах
цивільної справи (а.с. 89), де зазначені
форма земельної ділянки, її розміри,
межі та власники суміжних земельних
ділянок.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно встановив правовідносини,
які виникли між сторонами і правильно
застосував норми матеріального
права, що їх регулюють.

Відповідно до вимог ч.1 ст.308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів дійшла переконання, що рішення
суду є законним та обгрунтованим,
постановленим з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляції не спростовують
правильних висновків суду, а тому
рішення скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307, 308,313,314,315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в
інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 19 серпня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: