АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/3054/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : на ухвалу
Кузьменко В.А. Доповідач в апеляційній
інстанції Вініченко Б. Б. УХВАЛА
04 грудня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоВініченка Б.
Б.суддівБондаренка С. І. , Храпка В. Д.
при секретаріПосипайко А.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на ухвалу
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 04 листопада 2014 року у цивільній
справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 до Черкаської Міської ради,
ОСОБА_9, третя особа - Управління
держземагенства у Черкаському районі
Черкаської області, про визнання
незаконним рішення органу місцевого
самоврядування та про визначення
порядку користування земельною
в с т а н о в и л а :
У вересні 2014 року ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 звернулися до суду із вказаним
В судовому засіданні 04 листопада 2014
року представником позивача було
подано заяву про забезпечення позову
шляхом заборони Черкаській міській
раді передавати безоплатно у власність
ОСОБА_9 земельну ділянку, площею 402 м2 по
АДРЕСА_1 до вирішення спору по суті.
В обгрунтування зазначеної заяви про
забезпечення позову позивачі вказали,
що вони є землекористувачами земельної
ділянки, щодо якої рішенням Черкаської
міської ради 3 3-1527 від 27 грудня 2012 року
«Про надання дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельних ділянок громадянам»
Черкаська міська рада вирішила надати
дозвіл на розробку проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 у власність для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка).
Позивачі зазначили, що ОСОБА_9 для
реалізації плану незаконної
приватизації земельної ділянки
залишився один крок - рішення
Черкаської міської ради про
затвердження проекту землеустрою та
про передачу їй у власність вказаної
присадибної ділянки, що значно
зашкодить правам позивачів, для
відновлення таких прав необхідно буде
докласти значних зусиль, в зв'язку з чим
і просили забезпечити позов
вищевказаним способом.
Ухвалою Соснівського районного суду м.
Черкаси від 04 листопада 2014 року у
задоволенні клопотання представника
позивачів ОСОБА_10 про забезпечення
Не погоджуючись із вищевказаною
ухвалою суду першої інстанції,
позивачі ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8
подали апеляційну скаргу, в якій
просили скасувати вищевказану ухвалу,
як незаконну через невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення норм процесуального права,
та ухвалити нову, якою заборонити
Черкаській міській раді передавати
безоплатно у власноість ОСОБА_9
земельну ділянку площею 402 м2 по АДРЕСА_1
до вирішення справи по суті.
Дослідивши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення виходячи з
Відповідно до ч. 2 ст. 312 ЦПК України,
апеляційний суд, розглянувши скаргу на
ухвалу суду першої інстанції, змінює
або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.
Постановляючи ухвалу про відмову у
задоволенні заяви про забезпечення
позову районним судом зазначено, що
позивачі не надали до суду достовірних
доказів того, що заборона Черкаській
міській раді приймати рішення з
безоплатної передачі ОСОБА_9 земельної
ділянки може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.
Крім того, така заборона може бути
розцінена як втручання в роботу
органів місцевого самоврядування.
Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції із
Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити передбачені цим Кодексом,
заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов
забезпечується встановленням
обов»язку вчинити певні дії.
Види забезпечення позову
застосовуються для того, щоб
гарантувати виконання можливого
рішення суду, а таке рішення може бути
постановлено тільки у відповідності
заявлених позовних вимог. Вжиті заходи
повинні застосовуватися лише у разі
необхідності та повинні бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами, оскільки безпідставне
звернення з такою заявою може привести
до порушення прав і законних інтересів
інших осіб.

З виділених матеріалів справи
вбачається, що між сторонами виник спір
з приводу користування земельною
ділянкою, зокрема стосовно земельної
ділянки, площею 807, 14 м2 , на якій
розташований будинок АДРЕСА_1.

При цьому, у позовній заяві позивачі
вказують, що судами був встановлений
порядок користування будівлями та
спорудами у домоволодінні, а тому не
існує перешкод у визначенні порядку
землекористування всією земельною
ділянкою, площею 807,14 м2.

Як видно з рішення виконавчого
комітету Черкаської міської ради № 632
від 26 червня 2000 року ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 була
надана у постійне користування
земельна ділянка, площею 807,14 м2 для
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд.

В той же час, позивачі вказують на
отримання останніми 15 листопада 2000
року державного акту на земельну
ділянку за адресою АДРЕСА_1.

З копії витягу з рішення Черкаської
міської ради № 3-1527 від 27 грудня 2012 року
вбачається, що ОСОБА_9 було надано
дозвіл на розробку проекту землеустрою
щодо земельної ділянки по АДРЕСА_1
загальною площею 402 м2 безоплатно у
власність для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд.
(виділені матеріали а.с. 5).

Позивачі подали заяву про
забезпечення позову шляхом заборони
дій, пов'язаних із передачею
відповідачці у власність земельної
ділянки до розгляду даної справи
(виділені матеріали (а.с. 8-9).

В п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» роз'яснено, що при
розгляді заяви про забезпечення
позову, суд має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
України.

Заява позивачів про забезпечення
позову ґрунтується на тому, що невжиття
заходів забезпечення позову може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду по справі.

Однак, в наявних матеріалах відсутня
будь-яка мотивація того, що існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову, та
посилання на відповідні докази на
підтвердження таких обставин.

Крім того, як вірно зазначено в
оскаржуваній ухвалі суду, забезпечення
позову шляхом заборони Черкаській
міській раді передавати безоплатно у
власність ОСОБА_9 земельну ділянку є
втручанням у внутрішню діяльність
органу місцевого самоврядування та
перешкоджає його діяльності.

При розгляді справи, суд першої
інстанції врахував зазначене, та
вирішив питання відповідно до вимог
закону.

Доводи викладені в апеляційній скарзі
не спростовують висновків суду першої
інстанції.

Разом з тим, в судовому засіданні під
час апеляційного розгляду справи судом
встановлено, що на підставі рішення
Черкаської міської ради від 04
листопада 2014 року № 2-325 виділено
безоплатно у власність ОСОБА_9 для
будівництва і обслуговування
житлового будинку земельну ділянку,
площею 0,0384 га по АДРЕСА_1.

Таким чином, станом на дату
постановлення ухвали районного суду
про відмову у задоволення клопотання
про забезпечення позову шляхом
заборони Черкаській міській раді
приймати рішення з безоплатної
передачі ОСОБА_9 земельної ділянки,
міською радою вже було прийнято
рішення про затвердження документації
із землеустрою та передано у власність
спірну земельну ділянку, що виключає
можливість забезпечення вказаного
позову обраним позивачами способом.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 303, 307, 312, 313-315, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 - відхилити.

Ухвалу Соснівського районного суду м.
Черкаси від 04 листопада 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з часу проголошення та
касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :