Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2014 рік
м.
Василівка

Василівський районний суд Запорізької
області у складі:

головуючого судді
Степаненко Ю.А.

при секретареві
Шак О.В.

за участю позивачки
ОСОБА_1

представника позивачки
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом:

ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк», про захист прав
споживачів та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

В позовній заяві, яка була уточнена в
ході судового розгляду, ОСОБА_1 вказує,
що 05 лютого 2014 року між нею та ПАТ КБ
«ПриватБанк» був укладений депозитний
договір № SAMDN4218 від 05.02.2014 року,
згідно якого, вона передала банку
власні кошти для розміщення на
депозитному рахунку НОМЕР_2 у розмірі
8060,93 USD (вісім тисяч шістдесят доларів
США дев'яносто три центи).

Згідно п. 10 Депозитного договору №
SAMDN4218 від 05.02.2014 року вона 21
березня 2014 року звернулася в
Василівське відділення Запорізького
РУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з заявою про
дострокове розторгнення депозитного
договору № SAMDN4218 від 05.02.2014 року.

Згідно п. 12 Депозитного договору №
SAMDN4218 від 05.02.2014 року вона 21
березня 2014 року була повідомлена
працівником Василівського відділення
Запорізького РУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
про зняття нарахованих процентів за
період з 05.02.2014 по 21.03.2014 року, що
підтверджує чек, підписаний нею в
відділені Банку.

Згідно п. 12 Депозитного договору №
SAMDN4218 від 05.02.2014 року Банк не
попереджував її про необхідність
уплати ніяких комісій за дострокове
розірвання договору і не надавав їй на
підпис ніяких платіжних документів на
списання з її депозитного рахунку
НОМЕР_2 комісії за дострокове
розірвання депозитного договору №
SAMDN4139 від 05.02.2014 року.

Згідно п.11 Депозитного договору №
SAMDN4218 від 05.02.2014 року Банк не
утримує комісію за дострокове
розірвання Договору, так як станом на
21.03.2014 року грошові кошти знаходяться
на депозитному рахунку НОМЕР_2 - 50
(п'ятдесят) днів, а максимальний термін,
коли Банк має право вимагати уплати
комісії, становить 14 (чотирнадцять)
днів з дати початку дії депозитного
договору.

28 березня 2014 року грошові кошти з
депозитного рахунку НОМЕР_2
Депозитного договору № SAMDN4218 від
05.02.2014 року були перераховані на
карточку 5168 7420 6822 7366 не в повному
обсязі. Сума перерахованих грошових
коштів становила - 7507,07 USD (сім тисяч
п'ятсот сім доларів США сім центів), в
підсумку, недорахована сума склала 564,27
USD (п'ятсот шістдесят чотири долари США
двадцять центів).

Згідно виписки руху грошових коштів по
депозитному рахунку № 263016132
депозитного договору № SAMDN4139 від
05.02.2014 року, Банком проведене
безпідставне списання в суммі 564,27 USD
(п'ятсот шістдесят чотири і США
двадцять сім центів) 25.02.2014 року без
будь - якого повідомлення власника
даного депозитного рахунку.

Позивачка вважає, що ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК»:

1. Порушив терміни повернення грошових
коштів при достроковому розірванні
депозитного договору на три дні (заява
була надана в Банк 21 березня 2014 року.
Банк повинен був повернути кошти 25
березня 2014 року, фактично Банк
перерахував кошти на картковий рахунок
28 березня 2014 року.

2. Безпідставно списав грошові кошти з
депозитного рахунку НОМЕР_2
Депозитного договору № SAMDN4218 від
05.02.2014 року в 564,27 USD (п'ятсот шістдесят
чотири долари США двадцять сім центів).

Незаконне списання коштів Банком було
проведене 25 березня 2014 року. 25 березня
працівником Василівського відділення
Запорізького РУ ПАТ КБ «ПРПВАТБАНК»
була надана інформація, що депозитний
договір по технічним причинам не
розірваний, тобто продовжує діяти
(договір діє, а грошові кошти по
невизначеним причинам Банк списує).

3. Позивачка - власник грошових коштів
розташованих на депозитному рахунку
НОМЕР_2 Депозитного договору №
SAMDN4218 від 05.02.2014 року, була введена
в оману ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»: 25 березня
2014 року списали кошти з депозитного
рахунку, а їй повідомили, що договір ще
діючий.

4. Списання грошових коштів з
депозитного рахунку № № НОМЕР_1".
Депозитного договору № SAMDN4218 від
05.02.2014 року в сумі 56 USD (п'ятсот шістдесят
чотири долари США двадцять сім центів) -
було проведене без її дозволу та
підписання нею платіжних документів,
що дозволяють списувати кошти з її
рахунку.

5. Інформацію, щодо безпідставного
списання грошових коштів з депозитного
рахунку вона отримала 28 березня 2014 року
з виписки по депозитному рахунку
НОМЕР_2 Депозитного договору №
SAMDN4218 від 05.02.2014 року, тобто, після
перерахування коштів на картку
ПриватБанку НОМЕР_3.

6. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» порушив
Умови та Правила надання банківських
послуг, розміщених на сайті pb.ua:

- п. 1.1.3.2.3. Банк має право змінювати
Тарифи, а також інші умови
обслуговування рахунків. При цьому,
Банк зобов'язаний не менш ніж за 7 днів
введення змін проінформувати Клієнта.

Таким чином, позивачка просить суд
стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на її
користь грошові кошти у розмірі 7308,70
грн., що є еквівалентом 564,27 USD (п'ятисот
шістдесяти чотирьом доларам США
двадцяти семи центів) згідно курсу НБУ
на 30.10.2014 року - 1295,2482 грн. за 100 доларів
США, а також її витрати на правову
допомогу в сумі 500 грн. Судові витрати
просить стягнути з відповідача на
користь держави.

В судовому засіданні позивача та її
представник в особі ОСОБА_2 підтримали
позовні вимоги з підстав, викладених у
позові, просять суд їх задовольнити.
Позивачка також в судовому засіданні
пояснила, що депозитні договори, які є
предметом даного спору, вона в
судовому засіданні не оспорювала, на
час їх укладання була згодна з усіма їх
умовами, за другим договором кошти не
вносила в касу банку, оскільки вони
були конвертовані з її дозволу з
першого договору.

В судовому засіданні представник
відповідача в особі Букач Я.В.
заперечує проти позову, надавши
письмові заперечення, відповідно до
яких зазначає, що спірні
правовідносини регулюються ст. ст. 626-639,
1058, 1059, 1068 Цивільного кодексу України, п.
8 глави 2 розділу III Інструкції про
ведення касових операцій банками в
Україні, затвердженої Постановою
Правління Національного банку України
від 1 червня 2011 року № 174. та п. 1.4
Положення про порядок здійснення
банками України вкладних (депозитних)
операцій з юридичними і фізичними
особами, затвердженого Постановою
Правління Національного банку України
від 3 грудня 2003 року № 516.

Представник відповідача вважаєё що
позивачкою не надано належні та
допустимі докази «передачі» за
вказаним договором банківського
вкладу «власних коштів для розміщення
на депозитному рахунку №1726 у
розмірі 8060,93 USD", а отже, не доведено
укладання договору саме таким чином.

Позивачка вводить в оману суд щодо
обставин укладання вказаного
депозитного договору шляхом
замовчування того факту, що 01.08.2013 року
між нею та ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" був
укладений депозитний договір №
SAMDN0T78 від 01.08.2013 року, який за
ініціативою клієнта був розірваний та
здійснена конвертація коштів в
іноземну валюту (USD) в розмірі 8060,93
доларів США, які були зараховані на
вклад № SAMDN4218 від 05.02.2014 pоку.

Відповідно до умов обох договорів,
позивачка підтвердила, що ознайомлена
з Умовами та Правилами надання
банківських послуг, розміщених на
сайті pb.ua, та приєдналася до них.
Відповідно ж до останніх (Фізічним
особам - 2.2.Депозити (умови і правила
розміщення депозитних вкладів у Банку)
- 2.2.1. Загальні положення - Тарифи. -
Тарифи на обслуговування за послугу
"Розірвання з ініціативи клієнта
вкладу * до закінчення 3-х місяців з дати
оформлення вкдаду (мультивалютна
властивість)" передбачена сплата
тарифу за обслуговування - 7% від суми
вкладу для депозитів, переоформлених
після закінчення 30 календарних днів з
дня оформлення вкладу або 10% від суми
вкладу для депозитів, переоформлених
до закінчення 30 календарних днів з дня
оформлення вкладу.

Слід зазначити, що в момент конвертації
вкладу відсотки за вкладом №
SAMDN6278 від 01.08.2013 року були
нараховані за повною відсотковою
ставкою, передбаченою умовами
депозитного договору, та не
застосований коефіцент 0,5,
передбачений при достроковому
розірванні.

Як свідчать матеріали справи,
відповідач набув майно за існування
достатніх правових підстав, у спосіб,
що не суперечить цивільному
законодавству, окрім того, договірний
характер спірних правовідносин
виключає можливість застосування до
них судом положень частини першої
статті 1212 ЦК України, у тому числі, й
щодо зобов'язання повернути майно
позивачу.

Таким чином, факт порушення
відповідачем прав, свобод чи інтересів
позивачки, останньою не доведено,
жодних правових підстав для
задоволення позову немає.

Представник відповідача просить суд в
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
повно та всебічно з'ясувавши обставини
справи, розглянувши надані докази,
оцінивши їх належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у сукупності, вважає,
що позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав:

Як встановлено в судовому засіданні та
як вбачається із матеріалів справи,
01.08.2013 року між позивачкою та ПАТ КБ
"ПРИВАТБАНК" був укладений депозитний
договір № SAMDN6278 від 01.08.2013 року,
копія якого є у справі, відповідно до
якого, сума вкладу складала - 65000 грн.,
строк вкладу - 3 місяці. Цей факт також
не заперечується сторонами.

За ініціативою позивачки цей договір
був розірваний та з її згоди здійснена
конвертація коштів з цього договору в
іноземну валюту (USD) в розмірі 8060,93
доларів США, які були зараховані на
вклад за депозитним договором №
SAMDN4218 від 05.02.2014 pоку, укладеним між
позивачкою та ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК",
копія якого є у справі. Ці факти також
підтверджуються виписками по
депозитним рахункам, які є у справі та
не заперечується сторонами. Цей вклад
оформлений по 05.08.2014 року, мінімальний
строк вкладу - 6 місяців, період
нарахування процентів по вкладу - 1
місяць.

Таким чином, зазначені кошти
позивачкою 05.02.2014 року не вносилися в
касу банку відповідача.

При цьому, як вбачається із виписок по
депозитним рахункам, в момент
конвертації вкладу відсотки за вкладом
№ SAMDN6278 від 01.08.2013 року були
нараховані за повною відсотковою
ставкою, передбаченою умовами
депозитного договору та не
застосований коефіцент 0,5,
передбачений при достроковому
розірванні.

Позивачкою не оспорювалися зазначені
Договори в судовому порядку, вони не
визнані недійсними.

Згідно ст. 1058 ЦК України, за договором
банківського вкладу (депозиту) одна
сторона (банк), що прийняла від другої
сторони (вкладника) або для неї грошову
суму (вклад), що надійшла,
зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.
Договір банківського вкладу, в якому
вкладником є фізична особа, є публічним
договором (стаття 633 цього Кодексу). До
відносин банку та вкладника за
рахунком, на який внесений вклад,
застосовуються положення про договір
банківського рахунка (глава 72 цього
Кодексу), якщо інше не встановлено цією
главою або не випливає із суті договору
банківського вкладу. Відповідно до
ст.1059 ЦК України, договір банківського
вкладу укладається у письмовій формі.

Таким чином, сторонами на законних
підставах було укладено вищевказана
угода банківського вкладу (депозиту),
яка є предметом спору.

Суд вважає безпідставним посилання
позивачки в обґрунтування своїх
позовних вимог на ст.ст.1212, 1213 ЦК
України, оскільки, договірні
правовідносини, які є предметом даного
спору, зазначеними нормами не
регулюються.

Сторони зобов'язані дотримуватися умов
укладеної угоди та виконувати взяті на
себе зобов'язання у встановлений
угодою строк (термін) її виконання, що
передбачено ст.ст.526-530 ЦК України.

Як вбачається із вищевказаних
договорів, позивачка своїми підписами
підтвердила, що ознайомлена, окрім умов
самих договорів, з Умовами та
Правилами надання банківських послуг,
розміщених на сайті pb.ua, невід'ємною
частиною яких є тарифи, та приєдналася
до них.

Відповідно ж до останніх (Фізічним
особам - 2.2.Депозити (умови і правила
розміщення депозитних вкладів у Банку)
- 2.2.1. Загальні положення - Тарифи. -
Тарифи на обслуговування за послугу
"Розірвання з ініціативи клієнта
вкладу * до закінчення 3-х місяців з дати
оформлення вкладу (мультивалютна
властивість)" передбачена сплата
тарифу за обслуговування - 7% від суми
вкладу для депозитів, переоформлених
після закінчення 30 календарних днів з
дня оформлення вкладу.

Таким чином, посилання позивачки на
той факт, що їй не було відомо про
наслідки розірвання депозитного
договору та про вирахування відсотків
при дострокову розірванні такого
договору, що вона була введена в оману
працівниками банку, що відсотки були
вирахувані без її згоди, що банк
самовільно змінив тарифи не
повідомивши її про це, є безпідставними
та надуманими.

Отже, відповідачем правомірно було при
дострокову розірванні за ініціативою
позивачки депозитного договору №
SAMDN4218 від 05.02.2014 pоку, про що вона
повідомила відповідача заявою від
21.03.2014 року, копія якої є у справі, тобто,
після закінчення 30 календарних днів з
дня оформлення вкладу, але до
закінчення 3-х місяців з дати його
оформлення, вирахувано тариф за
обслуговування депозиту в розмірі 7%
від суми вкладу (8060,93 доларів США*7%=564,27
доларів США).

Закон України «Про захист прав
споживачів» регулює відносини між
споживачами товарів, робіт і послуг та
виробниками і продавцями товарів,
виконавцями робіт і надавачами послуг
різних форм власності, встановлює
права споживачів, а також визначає
механізм їх захисту та основи
реалізації державної політики у сфері
захисту прав споживачів. Позивачка,
назвавши свій позов, у тому числі, як

«захист прав споживачів», разом з тим,
не посилається у ньому на сам Закон, не
зазначає, які саме, на її думку, її
права, як споживача банківських послуг,
були порушені відповідачем ? В судовому
засіданні не встановлено з боку ПАТ
КБ «ПриватБанк» порушень прав
позивачки, передбачених цим Законом.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачка в судовому засіданні не
надала суду належні та достатні докази
на підтвердження своїх позовних вимог.

Крім того, суд вважає необхідним
відмовити позивачці й у стягненні з
відповідача на її користь витрат на
правову допомогу, у зв'язку з
безпідставністю позовних вимог.

Відповідно до ст.88, Закону України «Про
судовий збір», враховуючи той факт, що
позивача звільнена від сплати судового
збору, суд вважає необхідним віднести
ці витрати за рахунок держави.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
Законом України «Про судовий збір»,
Законом України «Про захист прав
споживачів», ст.ст. 511-514, 516-517, 526,527,530, 551,
553, 554, 610-612, 614, 615, 617, 625, 626, 628, 629, 631, 638, 651,
1058-11061, 1066-1076 ЦК України, ст.ст.10, 11,
57-60,88,208, 209,212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Сплату судового збору - віднести за
рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Апеляційна скарга
подається апеляційному суду
Запорізької області через
Василівський районний суд Запорізької
області.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не буде подано. Якщо буде подано
апеляційну скаргу, рішення, якщо його
не буде скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Василівського

районного суду
Ю.А.Степаненко