Справа № 129/247/13- ц Провадження №
22-ц/772/3452/2014Головуючий в суді першої
інстанції Кравець В. І.Категорія 48
Доповідач Береговий О. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Вінницької області в складі:

головуючого: Берегового О. Ю.,

суддів: Панасюка О. С., Іванюка М. В.,

за участю секретаря: Руденко О. М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення Гайсинського
районного суду Вінницької області від
30 жовтня 2014 року, у цивільній справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про набуття
права власності на новостворене майно
на праві спільної сумісної власності
та розподіл майна подружжя ,

встановила:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про набуття права власності на
новостворене майно на праві спільної
сумісної власності та розподіл майна
подружжя мотивуючи свої вимоги тим, з
17.11.1991 року вони з відповідачем
перебували у шлюбі, який розірвано
судовим рішенням 27.12.2012 року.

З урахуванням уточнених вимог
посилалася на те, що у 1995 році вони з
відповідачем, згідно договору
купівлі-продажу придбали житловий
будинок з господарськими будівлями і
спорудами по АДРЕСА_1, знесли старі
будівлі і на їх місці станом на 2003 рік
побудували нові, однак при цьому
дозвільних документів на забудову не
оформляли. Також, під час спільного
проживання ними було набуто ряд
рухомого майна, яке на думку позивачки
також підлягає поділу.

Просила встановити факт набуття права
власності на новостворене майно -
будинок з господарськими будівлями і
спорудами по АДРЕСА_1 вартістю 94134 грн.
та визнати за нею та відповідачем право
спільної сумісної власності на дане
майно з 2003 року; розділити між ними
майно: а саме виділити їй та визнати за
право власності на половину будинку з
господарськими будівлями і спорудами
по АДРЕСА_1 вартістю 47067 грн. відповідно
до другого варіанту перший співвласник
висновку судової будівельно- технічної
експертизи №383/384/13-21 Вінницького
відділення КНДІСЕ від 08.11.2013 року та
рухоме майно на загальну суму 53566 грн. 50
коп., а відповідачу іншу половину
вказаного будинку вартістю 46067 грн.,
відповідно до того ж варіану
експертизи, а також нерухоме майно на
загальну суму 54866,50 грн.

Рішенням Гайсинського районного суду
Вінницької області від 30 жовтня 2014 року
позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 і ОСОБА_3 право
спільної сумісної власності на
житловий будинок із господарськими
будівлями і спорудами по АДРЕСА_1.

Розділено житловий будинок із
господарськими будівлями і спорудами
по АДРЕСА_1 відповідно до другого
варіанту висновку судової будівельно-
технічної експертизи №383/384/13-21
Вінницького відділення КНДІСЕ від
08.11.2013 року.

Виділено в натурі на праві приватної
власності 54/100 частини житлового
будинку із господарськими будівлями і
спорудами по АДРЕСА_1 вартістю 46388 грн. 50
коп., що складається із: коридора 1-1 м2,
площею 7,6 м2, житлової кімнати 1-2 площею
19 м2, кухні 1-6, площею 10,1, 44/100 частини
сараю «Б», сараю «б», 43/100 частини
господарської будівлі «Г», 50/100 частини
погріба «Г»; у спільне користування
криницю (колодязь) «К», убиральню «У»,
огорожу 1,2.

Виділено ОСОБА_2 в натурі на праві
приватної власності 46/100 частини
житлового будинку із господарськими
будівлями і спорудами по АДРЕСА_1
Вінницької області вартістю 45745 грн. 50
коп., що складається із: житлової
кімнати 1-3 площею 12,2 м2, житлової
кімнати 1-4, площею 9,4 м2,житлової кімнати
1-5 площею 9,6 м2, 56/100 частини сараю «Б»,
гаража «В», 57/100 частини господарської
будівлі «Г», 50/100 частини погріба «Г»; у
спільне користування криницю
(колодязь) «К», убиральню «У», огорожу
1,2.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 315
грн. 50 коп. компенсації за різницю у
вартості виділених частин
будинковолодіння.

Зобов'язано сторони в шестимісячний
термін з дня набрання рішенням
чинності виконати роботи по
улаштуванню окремих систем газо-, водо-,
тепло-, електропостачання частини
будинку, провести будівельні роботи:
ОСОБА_3 - закласти дверний проріз з
житлової кімнати 1-1 в кімнату 1-4, ОСОБА_2
- улаштувати дверний проріз (подвійні
двері або засклену веранду) для входу в
приміщення житлової кімнати 1-3.

Виділено ОСОБА_3 в натурі на праві
приватної власності із спільного майна
подружжя рухоме майно на загальну суму
- 7950 грн., а саме:

- стінку в залі вартістю 2000 грн.;

- шафу -купе у вітальні вартістю 900 грн.;

- два дивани вартістю 1200 грн.;

- ліжко односпальне вартістю 300 грн.;

- плиту газову «Дружковка» вартістю 300
грн.;

- телевізор «Самсунг» вартістю 1000 грн.;

- холодильник «Днепр» вартістю 1300 грн.

Виділено ОСОБА_2 в натурі на праві
приватної власності із спільного майна
подружжя рухоме майно на загальну суму
- 8400 грн., а саме:

- кухонну стінку вартістю 2500 грн.;

- м'який куток із столом вартістю 1500
грн.;

- ліжко двоспальне вартістю 1300 грн.;

- телевізор «Електрон» вартістю 600 грн.;

- пральну машину «Донбасс» вартістю 600
грн.;

- плиту газову «Норд» вартістю 1300 грн.;

- телевізор «Електрон»вартістю 600 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 450
грн. компенсації за різницю у вартості
виділеного рухомого майна.

В задоволенні інших вимог позову
відмовлено та вирішено питання з
приводу судових витрат.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, просив рішення
Гайсинського районного суду
Вінницької області від 30 жовтня 2014 року
змінити та ухвалити нове рішення, яким
розділити житловий будинок із
господарськими будівлями і спорудами
по АДРЕСА_1 відповідно до першого
варіанту висновку судової
будівельно-технічної експертизи
№383/384/13-21 Вінницького відділення
КНДІСЕ від 08.11.2013 року, виділивши йому, в
натурі на праві приватної власності
54/100 частин житлового будинку з
господарськими спорудами по АДРЕСА_1,
що складається з коридору 1-1 площею 7,6
кв. м., житлових кімнат 1-4, 1-5 площею 9,40
кв. м. та 9,60 кв. м. відповідно, кухні 1-6
площею 10,10 кв. м., 44/100 частини сараю «Б»,
43/100 частини господарської будівлі «Г»,
50/100 частини погріба «Г», у спільне
користування криницю (колодязь) «К»,
убиральню «У», огорожу 1,2. Позивачці
просив в натурі на праві приватної
власності 46/100 частини житлового
будинку з господарськими спорудами по
АДРЕСА_1, що складається з житлових
кімнат 1-2, 1-3 площею 19,00 кв. м. та 12,20 кв. м.
відповідно, 56/100 частини сараю «Б»,
гаража «В», 57/100 частин господарської
будівлі «Г», 50/100 частини погріба «Г», у
спільне користування криницю
(колодязь) «К». убиральну «У», огорожу
1,2; стягнути з нього на користь
позивачки 321,50 грн. компенсації за
різницю у вартості виділених часток
будинковолодіння; виключити з поділу
рухомого майна машину «Донбас»
вартістю 600 грн. та холодильник «Днепр»
вартістю 1300 грн., як майно, що не є
спільним майном подружжя.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обгрунтованість
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційної скарги, та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню виходячи з на ступного.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України
рішення повинно бути закон ним і
обгрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються,
чи є інші фактичні дані (пропуіцення
строку позовної давності, тощо), що
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження, які
правовідно сини випливають із
встановлених обставин, яка правова
норма підлягає застосу ванню до цих
правовідносин.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судо чинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
дослі джені в судовому засіданні.
Умовами обґрунтованості є повне і
всебічне з'ясу вання обставин, що мають
значення для справи, доведеність тих
обставин, які суд вважає встановленими,
відповідність висновків суду
обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції частково
не відповідає цим вимогам.

В частині виділення сторонам в натурі
на праві приватної власності із
спільного майна подружжя рухомого
майна, крім пральної машини «Донбас»
вартістю 600 грн. та холодильника
«Днепр», вартістю 1300 грн., рішення суду
першої інстанції в апеляційному
порядку не оскаржене, а тому у
відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України
та роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 12 від 24
жовтня 2008 року "Про судову практику
розгляду цивільних справ в
апеляційному порядку" апеляційним
судом не перевіряється.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі,
який зареєстрували 17.11.2001 року. Шлюб
припинено внаслідок розірвання
рішенням Гайсинського районного суду
27.12.2012 року, яке набрало чинності 08.11.2013
року (а.с. 7,8).

У шлюбі народились діти ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с.18).

За договором купівлі-продажу,
укладеним 21.06.1995 року ОСОБА_2 придбав
цілий житловий будинок з
господарськими будівлями по АДРЕСА_1.

На підставі договору купівлі-продажу
Гайсинським МБТІ за ОСОБА_2, 17.08.1995 року
зареєстровано право особистої
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами
по АДРЕСА_1, запис за № 38 (а.с.12,13).

Рішенням 16 сесії 5 скликання
Чечелівської сільської ради від 10.09.2002
року вирішено передати ОСОБА_2 у
приватну власність земельну ділянку
площею 0,41, в тому числі 0,25 га, яка була
передана для будівництва і
обслуговування житлового будинку по
АДРЕСА_1 (а.с.16).

Згідно довідки Чечелівської сільської
ради № 24 від 07.01.2014 року житловий
будинок по АДРЕСА_1 побудований в 2003
році відповідає умовам проживання
(а.с.153).

Відповідно до технічного звіту № 09,
складеного 06.02.2014 року ТОВ
«Гайсинрембуд», за результатами
обстежень будинковолодіння по АДРЕСА_1
- технічний стан будівельних
конструкцій та новоствореного
житлового будинку є задовільним,
відповідає будівельним нормам
(а.с.121-152).

Висновком судової будівельно -
технічної експертизи №383/384/13-21
Вінницького відділення КНДІСЕ від
08.11.2013 року визначено вартість спірного
будинковолодіння 92134 грн.,
запропоновано два варіанти розподілу
житлового будинку і господарських
будівель. За першим варіантом
співвласникам виділяється першому
співвласнику 54/100 частин, другому
співвласнику 51/100 частин, за другим
варіантом по 46/100 частин
будинковолодіння. Для ізольованого
користування виділеними дольовими
частинами необхідно провести
будівельні та ремонтно-будівельні
роботи: улаштувати подвійні двері або
засклену веранду для входу в
приміщення житлової кімнати, закласти
дверний отвір між приміщеннями
житлових кімнат, співвласникам
виконати будівельні роботи по
улаштуванню окремих систем інженерних
мереж (а.с.55-77).

Виконавчий комітет Чечелівської
сільської ради рішенням №59 від 18.12.2013
року надав дозвіл на перепланування і
переобладнання будинку по АДРЕСА_1
згідно запропонованих варіантів
висновку експертизи (а.с.109).

Відповідно до ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності.

Згідно зі ст. ст. 69, 70 СК України
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності. У разі поділу
такого майна частки майна дружини та
чоловіка є рівними.

За змістом ч. 1 ст. 376 ЦК України
самочинним вважається будівництво
житлового будинку, будівлі, споруди,
іншого нерухомого майна, якщо вони
збудовані на земельній ділянці, що не
була відведена особі, яка здійснює
будівництво; або відведена не для цієї
мети; або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи чи належно затвердженого
проекту; або з істотним порушенням
будівельних норм і правил. Виходячи зі
змісту цієї норми самочинним є
будівництво об'єкта нерухомого майна
за наявності будь-якої з умов,
зазначених у ній.

Тому відсутність дозволу на
будівництво, проекту або порушення
умов, передбачених у цих документах,
тягне визнання такого будівництва
самочинним відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК
України.

Здійснення особою самочинного
будівництва відповідно до частини
другої статті 376 ЦК України не
породжує в неї права власності на таке
майно, відтак виключає це майно із
цивільного обороту.

Отже, самочинно збудоване нерухоме
майно не є об'єктом права власності, а
тому не може бути предметом поділу
(виділу) згідно з нормами статей 364, 367
ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи,
будівництво будинку на той час
здійснювалось без дозволу на виконання
будівельних робіт та відповідно без
будівельного паспорта, а відтак є
самочинним.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.
6 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)», право власності на
самочинно збудовані житлові будинки,
будівлі, споруди, інше нерухоме майно
не набувають як особи, які здійснили це
будівництво, так і їхні спадкоємці. Це
майно не є об'єктом права власності,
воно не може бути предметом поділу та
встановлення порядку користування в
судовому порядку.

Згідно з п. п. 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції щодо
проведення поділу, виділу та
розрахунку часток об'єктів нерухомого
майна, затвердженої наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 18 червня 2007 року №
55 (далі - Інструкція), поділ об'єкта
нерухомого майна (виділ частки) на
окремі самостійні об'єкти нерухомого
майна здійснюються відповідно до
законодавства на підставі висновку
щодо технічної можливості такого
поділу (виділу) з дотриманням чинних
будівельних норм та з наданням кожному
об'єкта поштової адреси.

Пунктом 2.3 Інструкції передбачено, що
не підлягають поділу об'єкти
нерухомого майна, до складу яких
входять самочинно збудовані
(реконструйовані, переплановані)
об'єкти нерухомого майна. Питання щодо
поділу об'єктів нерухомого майна може
розглядатись лише після визнання права
власності на них відповідно до закону.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
належним чином не з'ясував усіх
обставин справи та не надав їм належної
правової оцінки, помилково виділивши
сторонам у приватну власність частини
будинку.

Разом з тим, відповідно до роз'яснень
викладених у п. 9 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)», за загальним правилом
кожна особа має право на захист свого
цивільного права лише в разі його
порушення, невизнання або оспорювання
(частина перша статті 15 ЦК, частина
перша статті 3 Цивільного
процесуального кодексу України (далі -
ЦПК). У зв'язку із цим звернення до суду
з позовом про визнання права власності
на самочинне будівництво має
здійснюватися за наявності даних про
те, що порушене питання було предметом
розгляду компетентного державного
органу, рішення якого чи його
відсутність дають підстави вважати про
наявність спору про право.

Сторони в судовому засіданні
апеляційної інстанції підтвердили, що
питання узаконення самочинно
збудованого житлового будинку із
господарськими будівлями і спорудами
по АДРЕСА_1 не було предметом розгляду у
компетентних державних органах і
доказів того що вказане питання ними
взагалі порушувалось, матеріали справи
не містять, що свідчить про відсутність
підстав вважати про наявність спору
про право та передчасність виділення у
власність будинку.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції в частині визнання права
спільної сумісної власності на
житловий будинок із господарськими
будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 та
його розділ з виділенням часток не може
залишатись в силі та підлягає
скасуванню з винесенням нового рішення
про відмову у задоволенні позову у цій
частині.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2
ставить питання про зміну
оскаржуваного рішення посилаючись
поряд з іншим і на те, що пральна машина
«Донбас» вартістю 600 грн. та
холодильник «Днепр» вартістю 1300 грн. є
його особистою приватною власністю,
оскільки придбані за кошти його
батьків.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Всупереч вимог даної норми, скаржником
не було надано будь-яких доказів на
підтвердження факту купівлі пральної
машинки та холодильника за кошти
батьків, а тому, в цій частині
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Враховуючи наведене та керуючись ст.
ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК
України, колегія cуддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Гайсинського районного суду
Вінницької області від 30 жовтня 2014 року
в частині: визнання за ОСОБА_2 і ОСОБА_3
право спільної сумісної власності на
житловий будинок із господарськими
будівлями і спорудами по АДРЕСА_1;
розділу житлового будинку із
господарськими будівлями і спорудами
по АДРЕСА_1 відповідно до другого
варіанту висновку судової будівельно-
технічної експертизи №383/384/13-21
Вінницького відділення КНДІСЕ від
08.11.2013 року; виділу ОСОБА_6 в натурі на
праві приватної власності 54/100 частини
житлового будинку із господарськими
будівлями і спорудами по АДРЕСА_1
вартістю 46388 грн. 50 коп., що складається
із: коридора 1-1 м2, площею 7,6 м2, житлової
кімнати 1-2 площею 19 м2, кухні 1-6, площею
10,1, 44/100 частини сараю «Б», сараю «б», 43/100
частини господарської будівлі «Г», 50/100
частини погріба «Г»; у спільне
користування криницю (колодязь) «К»,
убиральню «У», огорожу 1,2; виділу ОСОБА_2
на праві приватної власності 46/100
частини житлового будинку із
господарськими будівлями і спорудами
по АДРЕСА_1 Вінницької області вартістю
45745 грн. 50 коп., що складається із:
житлової кімнати 1-3 площею 12,2 м2,
житлової кімнати 1-4, площею 9,4
м2,житлової кімнати 1-5 площею 9,6 м2, 56/100
частини сараю «Б», гаража «В», 57/100
частини господарської будівлі «Г», 50/100
частини погріба «Г»; у спільне
користування криницю (колодязь) «К»,
убиральню «У», огорожу 1,2; стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 315 грн. 50 коп.
компенсації за різницю у вартості
виділених частин будинковолодіння;
зобов'язання сторін в шестимісячний
термін з дня набрання рішенням
чинності виконати роботи по
улаштуванню окремих систем газо-, водо-,
тепло-, електропостачання частини
будинку, провести будівельні роботи:
ОСОБА_3 - закласти дверний проріз з
житлової кімнати 1-1 в кімнату 1-4, ОСОБА_2
- улаштувати дверний проріз (подвійні
двері або засклену веранду) для входу в
приміщення житлової кімнати 1-3;
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6
судових витрат по оплаті експертизи в
сумі 1578,96 грн. та 84,61 грн. по оплаті
судового збору - скасувати, та ухвалити
нове рішення яким відмовити у
задоволенні позову в цій частині.

В іншій частині зазначене рішення
залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: