Провадження №
Справа № 263/9618/14-ц
02 грудня 2014 року
Жовтневий районний суд міста Маріуполя
Донецької області у складі головуючого
судді Степанової С.В., при секретарі
Соколової О.Б., за відсутністю сторін,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Маріуполі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Маріупольської міської ради про
визнання права власності на нерухоме
майно в порядку спадкування,
Позивачка звернулася до суду з позовом
про визнання права власності на
нерухоме майно в порядку спадкування. В
позовній заяві вказала, що у 1954 році на
підставі протоколу № 30 засідання
виконавчого комітету Молотовської
(Жовтневої) районної ради депутатів
трудящих м. Жданова (з 1989 року м.
Маріуполя) та договору на право
побудови будинку та безстрокового
користування земельною ділянкою від
30.08.1954 року по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 був
збудований будинок, який належав
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної
сумісної власності, оскільки був
збудований у період їх шлюбу. 11.10.1985
року ОСОБА_2 помер, та власником цього
будинку стала його дружина ОСОБА_3, яка
фактично прийняла спадщину, оскільки
фактично управляла та володіла
вказаним будинком. ІНФОРМАЦІЯ_2 року
померла ОСОБА_3, але за життя вона
залишила заповіт на все належне їй
майно, в тому числі й на будинок АДРЕСА_1
на користь позивача, яка за їх
домовленістю доглядала її доки вона не
померла, вела спільне господарство та
проживає в спірному будинку з 2005 року
по теперішній час. Після звернення в
Першу маріупольську державну
нотаріальну контору, постановою від
29.04.2014 року, їй було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину у
зв'язку із відсутністю необхідних
документів. Вважала, що існують всі
підстави для визнання за нею право
власності на спірний будинок.
Позивачка та її представник ОСОБА_4 у
судове засідання не з'явилися, але
представник позивача надав суду заяву
з клопотанням розглянути справу у його
відсутності, позовні вимоги просив
Представник відповідача Васильєв В.О. у
судове засідання не з'явився, надав
суду письмові заперечення до позову, в
яких просив розглянути справу у його
відсутності та ухвалити рішення
відповідно до чинного законодавства.
Враховуючи те, що по справі достатньо
матеріалів про права та
взаємовідносини сторін, відповідно до
поданих заяв суд розглянув справу у
відсутності сторін та без фіксації
судового процесу технічними засобами
відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України
Суд, дослідивши письмові докази по
справі, вважає, що позовна заява
підлягає задоволенню з наступних
Судом встановлено, що у 1954 році на
підставі протоколу № 30 засідання
виконавчого комітету Молотовської
(Жовтневої) районної ради депутатів
трудящих м. Жданова (з 1989 року м.
Маріуполя) та договору на право
побудови будинку та безстрокового
користування земельною ділянкою від
30.08.1954 року по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 був
збудований будинок, який належав
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної
сумісної власності, оскільки був
збудований у період їх шлюбу, що
підтверджується копіями архівної
довідки від 23.01.2010 року № 01/1-10/30, видної
Державним архівом Донецької області,
договору на право побудови будинку та
безстрокового користування земельною
ділянко., укладеного 30.08.1954 року між
ОСОБА_2 та міським житловим управлінням
відділу комунального господарства
виконкому Жданівської міської Ради
депутатів трудящих, акту прийому
індивідуального домоволодіння від 1961
року, витягу з Державного реєстру актів
цивільного стану громадян щодо
15.04.2014 року. (а.с.10, 11, 13-16).
Згідно копії відповіді Бюро технічної
інвентаризації від 26.03.2014 року на
адресу державного нотаріуса
Маріупольського міського
нотаріального округу, житловий будинок
АДРЕСА_1 згідно інвентаризаційної
справи № 65 рахується за ОСОБА_2, був
збудований у 1955 році та не є
самовільним. (а.с. 32).
08.10.1985 року ОСОБА_2 помер, про що
свідчить копія свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_2, виданого відділом ЗАГС
Сухоложського міськвиконкому
Свердловської області СРСР. (а.с. 17).
Власником будинку АДРЕСА_1 стала його
дружина ОСОБА_3, яка фактично прийняла
спадщину, оскільки фактично управляла
та володіла вказаним будинком, що
підтверджується копією довідки голови
квартального комітету №5 громадського
самоврядування селища Новоселівка від
29.07.2009 року, копією паспорту ОСОБА_3,
згідно якого місце її проживання було
зареєстровано в спірному будинку та
копією домової книги, з якої вбачається
що вона також фактично проживала в
цьому будинку. (а.с. 27, та матеріали
цивільної справи № 263/5973/14-ц, а.с. 15-18).
ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3, про
що свідчить копія свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_3, виданого Жовтневим
відділом реєстрації актів цивільного
стану Маріупольського міського
управління юстиції Донецької області.
Згідно відповіді Міського відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану від 28.08.2014 року №2306-4.1-27, в
актовому записі про шлюб ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 відсутній запис про розірвання
шлюбу, про що свідчить також копія
актового запису про шлюб № 261.
(матеріали цивільної справи № 263/5973/14-ц,
При житті ОСОБА_3 залишила заповіт на
все належне їй майно, в тому числі й на
будинок АДРЕСА_1 на користь позивача, що
підтверджується копією заповіту від
02.07.2007 року, який посвідчений приватним
нотаріусом Маріупольського міського
нотаріального округу Донецької
області ОСОБА_6 та зареєстрований в
реєстрі за № 4675. (а.с. 20).
Згідно інформаційної довідки з
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, щодо об'єкта
нерухомості від 09.10.2014 року № 27864888 та
інформації з Реєстру прав власності на
нерухоме майно № 27865004 від 09.10.2014 року,
відомості щодо будинку АДРЕСА_1
відсутні.(а.с. 74-75)
В судовому засіданні були досліджені
матеріали цивільної справи № 263/5973/14-ц
за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської
міської ради з приводу того самого
спору, та з якої вбачається, що у
померлих ОСОБА_3 також було двоє дітей,
один з яких другий - ОСОБА_7, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджується
копіями запису акта про народження № 318
від березня 1955 року, повним витягом з
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян щодо актового запису
копією актового запису про смерть № 1642
від 26.08.2004 року, повного витягу з
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян щодо актового запису
про смерть. (матеріали цивільної справи
№ 263/5973/14-ц, а.с. 61-65). Даних щодо іншої
дитини в матеріалах справи немає.
Згідно відповіді Першої
маріупольської державної нотаріальної
контори від 02.12.2014 року № 2304/01-09, за
даними спадкового реєстру спадкова
справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3
року ОСОБА_7 відсутня. (а.с. 61).
Згідно копії відповіді Бюро технічної
інвентаризації від 26.03.2014 року № 954,
житловий будинок АДРЕСА_1 літ. А-1, має
загальну площу 29,1 кв. м., житлову - 20,5 кв.
Згідно копії спадкової справи до майна
померлої ОСОБА_3 № 1135/2009, до
нотаріальної контори звернулася
ОСОБА_1. як спадкоємець за
заповітом.(а.с. 61-62).
Згідно експертного висновку ТОВ
«Донюасспецмонтаж» від 2014 року, несучі
та огороджувальні конструкції
спірного будинку знаходяться у
задовільному технічному стані і можуть
експлуатуватися надалі, технічний стан
будівельних конструкцій та інженерних
комунікацій будівельних об'єктів
забезпечує їх безпечну і надійну
експлуатацію.(а.с. 35-36).
Стаття 1223 ЦК України передбачає, що
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті.
Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Стаття 1298 ЦК України передбачає, що
свідоцтво про право на спадщину
видається спадкоємцям після
закінчення шести місяців з часу
Відповідно до п. 23 постанови ПВС
України «Про судову практику у справах
про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р.,
свідоцтво про право на спадщину
видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.
Постановою нотаріуса від 29.04.2014 року №
921/02-31 позивачу було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом після померлої ОСОБА_3 на
спірний будинок, оскільки відсутній
правовстановлюючий документ на
Згідно із ст. 1 Першого протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод із змінами та
доповненнями, внесеними Протоколом № 11
від 11.05.1994 року, який діє для України з
11.09.1997 року та прецедентній практиці
Європейського суду з прав людини, кожна
фізична особа має право мирно володіти
своїм майном. Ніхто не може бути
позбавлений своєї власності інакше як
в інтересах суспільства і на умовах,
передбачених законом і загальними
принципами міжнародного права.
Відповідно до ст.392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
З огляду на вказане, суд вважає, що
оскільки позивачка, як спадкоємець за
заповітом прийняла спадщину після
смерті ОСОБА_3, яка в свою чергу яка
набула право власності на спірний
будинок на прав спадкування та
фактичного користування вказаним
будинком, але не оформила його належним
чином, а позивач не може отримати
свідоцтво про право на спадщину на
спірний будинок, то слід захистити її
права та в судовому порядку визнати за
нею право власності на вказаний
будинок у порядку спадкування як
єдиного спадкоємця, яка фактично
прийняла спадщину, оскільки інші
спадкоємці до нотаріальної контори не
зверталися та фактично не
користувалися спірним будинком.
На підставі ст.ст. 182, 392, 1218, 1223, 1268, 1298 ЦК
України, керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 197, 209, 212,
213-215 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської
ради про визнання права власності на
нерухоме майно в порядку спадкування
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1 право власності на будинку
АДРЕСА_1, літ А-1, загальною площею 29,1 кв.
м., житловою - 20,5 кв. м. в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Донецької області
через Жовтневий районний суд м.
Маріуполя протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Суддя
С.В. Степанова