Р І Ш Е Н Н Я

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ МІСТА КИЄВА

24 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі
:

Головуючого - судді Лапчевської О.Ф.

Суддів Корчевного Г.В.,
Слободянюк С.В.

при секретарі Басюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на заочне рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
28 липня 2014 року

У справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа Публічне акціонерне
товариство «Дочірній банк «Сбербанку
Росії» про зобов'язання виконати
обов'язок в натурі,-

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Голосіївського
районного суду м. Києва 28 липня 2014 року
у задоволенні позову відмовлено./а.с.
58-60/

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на
рішення суду посилаючись на його
незаконність та необґрунтованість.
Вважає, що судом першої інстанції не
повно з'ясовані обставини справи,
зокрема те, що в порядку ст. 41 ЗУ «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
арбітражним керуючим були направлені
неодноразові вимоги про негайну
передачу документації банкрута,
печаток і штампів товариства, та інших
цінностей, що стосується
фінансово-господарської діяльності
підприємства, визначених вказаною
статтею, даних про отримання вказаних
вимог, судом не вимагалось, тому,
оскільки розгляд справи фактично
відбувся в одне засідання, такі дані
долучаються до апеляційної скарги.
Крім того, зазначив, що у відповідності
до ч. 2 ст. 38 вище зазначеного Закону,
звільнення керівника відбувається
незалежно від повідомлення його про
таке звільнення, на що суд першої
інстанції уваги не звернув, зазначивши,
що наказ про звільнення з посади
директора ПП «Інко-78» ОСОБА_2 не містить
відмітки про вручення. З урахуванням
викладеного в апеляційній скарзі
просив заочне рішення суду скасувати
та ухвалити нове яким позов
задовольнити.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про час та дату судового
розгляду повідомлялись належним чином,
тому колегія суддів вважає за можливе
розглядати справу за їх відсутності у
відповідності до положень ч. 2 ст. 305 ЦПК
України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, дослідивши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи в межах апеляційного
оскарження, вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а рішення
скасуванню з ухваленням нового рішення
на підставі наступного.

Справа №752/13963/13-ц № апеляційного
провадження:22-ц/796/11071/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Новак
А.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Лапчевська О.Ф. Судом
встановлено, що відповідно до
постанови Господарського суду
Черкаської області від 16 травня 2013 року
було визначено ПП «Інко-78» банкрутом,
призначено ліквідатором банкрута ПП
«Інко-78» арбітражного керуючого
ОСОБА_1. / а.с. 6-7/

Наказом арбітражного керуючого -
ліквідатора ПП «Інко-78» від 16 травня 2013
року за № 02-к/01-1385 ОСОБА_2 звільнено з
посади директора ПП «Інко-78», у зв'язку
з банкрутством підприємства. /а.с.12/

05 червня 2014 року ухвалою
господарського суду Черкаської
області ліквідаційну процедуру ПП
«Інко-78» продовжено на шість місяців.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції зазначив,
що питання про зобов'язання директора
ПП «Інко-78» ОСОБА_2 виконати обов'язок
щодо передачі бухгалтерської та іншої
документації, печаток і штампів ПП
«Інко-78», матеріальних та інших
цінностей фінансово-господарської
діяльності вказаного підприємства на
день розгляду справи вже вирішено
постановою Господарського суду
Черкаської області від 16 травня 2013
року.

Однак з таким висновком суду
погодитись не можна з наступних
підстав.

Згідно ч. 2 ст. 23 ЗУ «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» передбачено,
що з дня прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури припиняються повноваження
органів управління банкрута щодо
управління банкрутом та розпорядження
його майном, а також припиняються
повноваження власника (власників)
майна банкрута.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 ЗУ «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
з дня призначення ліквідатор приймає
до свого відання майно боржника,
виконує функції з управління та
розпорядження майном банкрута згідно
із законодавством, вживає заходів,
спрямованих на пошук, виявлення та
повернення майна банкрута, що
знаходиться у третіх осіб.

Ч. 2 ст. 25 ЗУ «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», передбачено,
що протягом п'ятнадцяти днів з дня
призначення ліквідатора відповідні
посадові особи банкрута зобов'язанні
передати бухгалтерську та іншу
документацію банкрута ліквідатору. У
разі ухилення від виконання зазначених
обов'язків відповідні посадові особи
несуть відповідальність відповідно до
Закону.

Вимоги про передачу документації
підприємства, печатки і штампу
направлялись на адресу ОСОБА_2, /а.с 73-76/,
що судом першої інстанції встановлено
не було, зобов'язання, покладене на
директора підприємства ПП «Інко-78»
ОСОБА_2, не виконано.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
законодавства.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона зобов'язана вчинити
на користь другої сторони певну дію
(передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші) або
утриматись від певної дії, а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку. Зобов'язання
виникають з підстав, встановлених ст. 11
ЦК України.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції не звернув уваги, що
невиконання обов'язку по передачі
бухгалтерської та іншої документації
банкрута, матеріальних та інших
цінностей, ліквідатору підприємства,
посадова особа підприємства ОСОБА_2
порушує майнові права кредиторів
підприємства на передачу у власність
майна та погашення кредиторської
заборгованості, тому колегія суддів
приходить до висновку про скасування
рішення та задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є порушення
або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Заочне рішення Голосіївського
районного суду м. Києва 28 липня 2014 року
-скасувати, постановивши нове рішення
яким позов задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2, місце проживання
АДРЕСА_1, посадову особу приватного
підприємства «Інко-78» передати
арбітражному керуючому - ліквідатору
ПП «Інко-78» ОСОБА_1, призначеному на
посаду постановою господарського суду
Черкаської області у справі №01/5026/1385/2012
від 16.05.2013 р., печатку та штамп ПП
«Інко-78», бухгалтерські та інші
документи, матеріальні та інші
цінності, що знаходяться на балансі
підприємства станом на дату визнання
підприємства банкрутом та відкриття
ліквідаційної процедури.

Стягнути з ОСОБА_2, місце проживання
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 сплачений
судовий збір за розгляд справи в суді
першої інстанції 114 грн. 70 коп.,
апеляційної інстанції 57 грн. 35 коп.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене
шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: