Провадження № 2/127/5441/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2014 року
м.
Вінниця

Вінницький міський суд
Вінницької області у складі
головуючого судді Дернової В.В., при
секретарі Тронт М.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Вінниці цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Вінницької
міської ради про встановлення факту
прийняття спадщини та визнання права
власності у порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися
до суду з позовом до відповідача
Вінницької міської ради про
встановлення факту прийняття спадщини
та визнання права власності у порядку
спадкування та просили встановити факт
прийняття спадщини ними після їх
бітька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3
року, актовий запис № 187040; визнати за
ОСОБА_1 право власності на ? в порядку
спадкування за законом спадщину, що
відкрилася після смерті його батька
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року,
яка складається з квартири АДРЕСА_2;
визнати за ОСОБА_2 право власності на ? в
порядку спадкування за законом
спадщину, що відкрилася після смерті її
батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3
року, яка складається з квартири
АДРЕСА_2, мотивуючи свої вимоги тим, що
позбавлені можливості оформити
спадщину у позасудовому
(нотаріальному) порядку, оскільки право
власності на спадкову кооперативну
квартиру за життя ОСОБА_4 не було
зареєстроване у встановленому
законодавством порядку.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та
представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5
позов підтримали та просили його
задовольнити з підстав, визначених у
позовній заяві.

Представник відповідача - Вінницької
міської ради - за довіреністю ОСОБА_6 у
судовому засіданні при вирішенні
справи поклалася на розсуд суду.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши матеріали
цивільної справи, матеріали спадкової
справи № 3/2011, матеріали
інвентаризаційної справи № 15812,
оцінивши докази у їх сукупності, суд
вважає, що позов частково
обґрунтований та підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року
помер ОСОБА_4, про що в Книзі реєстрації
смертей 11.10.2010 року було зроблено
відповідний актовий запис за № 2635
(підтверджується Свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 від 11.10.2010 року).

Позивачі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є дітьми померлого
спадкодавця ОСОБА_4, що підтверджується
Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2
від 23.09.1972 року, Свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_3 від 02.02.1978 року
та рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 10.10.2014 року у
цивільній справі № 127/21245/14-ц за заявою
ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересова особа:
Вінницька міська рада, про
встановлення факту родинних відносин,
яке набуло законної сили 21.10.2014 року.

Як вбачається з матеріалів спадкової
справи № 3/2011, позивач ОСОБА_2 прийняла
спадщину, подавши у передбачений
законодавством строк для прийняття
спадщини відповідну заяву про
прийняття спадщини № 3 від 23 березня 2011
року до приватного нотаріуса
Вінницького міського нотаріального
округу ОСОБА_7

Як вбачається з матеріалів спадкової
справи № 3/2011, позивач ОСОБА_1 прийняв
спадщину, подавши у передбачений
законодавством строк для прийняття
спадщини відповідну заяву про
прийняття спадщини № 4 від 01 квітня 2011
року до приватного нотаріуса
Вінницького міського нотаріального
округу ОСОБА_7

Інших спадкоємців у ОСОБА_4 немає.

Таким чином, позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1
є спадкоємцями першої черги за законом
відповідно до ст. 1261 ЦК України після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року їх батька
ОСОБА_4 (згідност. 1261 ЦК України, у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.).

При цьому, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2
прийняли спадщину відповідно до ст. 1269
ЦК України шляхом подання у
встановлені законом строк та порядок
заяв про прийняття спадщини до
нотаріуса, то встановлення у судовому
порядку факту прийняття ними спадщини,
на переконання суду, не є необхідним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України,
частки кожного спадкоємця у спадщині є
рівними, якщо спадкодавець у заповіті
сам не розподілив спадщину між ними.

Як вбачається з Довідки МКП «ЖЕК № 12»
від 17.01.2012 року № 9, ОСОБА_4 повністю вніс
пайові внески в сумі 5855,08 крб. в рахунок
вартості двокімнатної кооперативної
квартири АДРЕСА_2.

Як вбачається з матеріалів
інвентаризаційної справи № 15812,
зокрема, з листа КП
«ВМБТІ» від 23.06.2011 року № 2325, реєстрація
права приватної власності на квартиру
АДРЕСА_2 не проводилась.

Як вбачається з роз'яснення приватного
нотаріуса Вінницького міського
нотаріального округу ОСОБА_7 від 01.07.2014
року № 67/02-14 (а.с.11), неможливо видати
свідоцтво про право на спадщину за
законом на квартиру АДРЕСА_2 після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4,
оскільки відсутній правовстановлюючий
документ на неї. Вказане роз'яснення за
своєю правовою природою є відмовою у
вчиненні нотаріальної дії - видачі
свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦПК України, у
разі викупу квартири член
житлово-будівельного (житлового)
кооперативу стає її власником.

Аналогічне положення міститься у п. 19
Примірного статуту
житлово-будівельного кооперативу,
затвердженого постановою Ради
Міністрів УРСР від 30 квітня 1985 року №
186.

Відповідно до п. 5-1 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 18.09.1987
року «Про практику застосування судами
законодавства про житлово-будівельні
кооперативи», член ЖБК, який повністю
вніс свій пайовий внесок за квартиру,
надану йому в користування, набуває
право власності на квартиру і вправі
розпоряджатись нею на свій розсуд -
продавати, заповідати, обмінювати, в
тому числі на інше жиле приміщення у
будинку державного або громадського
житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий
будинок (частину будинку), що належить
громадянину на праві власності і
вчиняти відносно неї інші угоди, що не
заборонені законом.

Згідно ст. 3607 ЦПК України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
наслідками розгляду заяви про перегляд
судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України; невиконання судових
рішень тягне за собою
відповідальність, установлену законом.

Відповідно до Правової позиції
(постанова Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України від 18
грудня 2013 року № 6-138цс13), згідно зі ст. 15
Закону України «Про власність» член
ЖБК, який повністю вніс пайовий внесок
за квартиру, надану йому в
користування, з 1 липня 1990 року набуває
право власності на цю квартиру, тому, у
разі його смерті після зазначеної дати
спадщина відкривається на квартиру.

Таким чином, відповідно до вимог ст. ст.
1216, 1218 ЦК України, квартира АДРЕСА_2,
увійшла до складу спадщини ОСОБА_4.

Ст. 8 Конституції України визначено, що
норми Конституції України є нормами
прямої дії; звернення до суду для
захисту конституційних прав і свобод
людини і громадянина безпосередньо на
підставі Конституції України
гарантується.

Ст. 41 Конституції України передбачено,
що кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності;
ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності; право
приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

Відповідно до ст. 16 ЦК України суд може
захистити цивільне право або інтерес у
спосіб, що встановлений договором або
законом, а тому у даному випадку
існують підстави та необхідність для
захисту прав позивачів шляхом визнання
права власності у порядку спадкування
за законом, оскільки іншим шляхом
захистити цивільне право позивачів
неможливо (на переконання суду,
позивачами було вірно обрано спосіб
захисту, оскільки дії нотаріуса є
правовірними, а тому підстави для їх
оскарженні відсутні), а отже позов
підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215, 3607 ЦПК
України, на підставі ст. ст. 8, 41
Конституції України, ст. ст. 16, 328, 384, 392,
1216, 1218, 1261, 1268, 1269, 1278 ЦК України,
п. 19 Примірного статуту
житлово-будівельного кооперативу,
затвердженого постановою Ради
Міністрів УРСР від 30 квітня 1985 року №
186, п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 9 від 18.09.1987 року «Про
практику застосування судами
законодавства про житлово-будівельні
кооперативи», Правової позиції
(постанова Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України від 18
грудня 2013 року № 6-138цс13), суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_2, у порядку спадкування за
законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3
року ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_2, у порядку спадкування за
законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3
року ОСОБА_4.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Судові витрати залишити за позивачами.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Вінницької області
через Вінницький міський суд
Вінницької області шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
термін з дня його проголошення.

Суддя