АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/2936/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3618/14
Головуючий у 1-й інстанції Волювач О. В.
Доповідач Корнієнко В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Корнієнка В.І.,

Суддів: Винниченка Ю.М., Карпушина Г.Л.

При секретарі: Коротун І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засідання в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 23 жовтня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про
стягнення коштів за продані неякісні
товари та за зустрічним позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 23 жовтня
2014 року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до фізичної-особи підприємця
ОСОБА_2 про стягнення коштів за продані
неякісні товари - відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити дії -
відмовлено.

З рішенням суду не погодився
позивач ОСОБА_1., внаслідок чого подав
на нього апеляційну скаргу, у якій
просить рішення скасувати та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
у повному обсязі.

Апелянт вважає рішення суду незаконним
та необґрунтованим, та таким, що
ухвалено внаслідок невідповідності
висновків суду фактичним обставинам
справи, із порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги вмотивовує
тим, що згідно умов договору
купівлі-продажу продавець взяв на себе
зобов'язання у разі неможливості
своєчасно усунути дефекти товару,
прийняти його назад та повернути його
вартість плюс 2% від цієї вартості в
якості грошової компенсації. Також
вказував на невідповідність висновків
суду в тій частині, що позивачем не було
доведено вини відповідача, оскільки
той факт, що меблі були забрані на
ремонт являється доказом неякісного
товару. Одночасно з цим посилався на те,
що відповідач більше року не повертає
меблі, у той час як на ремонт договором
було передбачено три тижні.

Колегія суддів, дослідивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, приходить до висновку, що
скарга не підлягає до задоволення, за
наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Матеріалами справи підтверджується та
не заперечується сторонами, що 14 грудня
2012 року ОСОБА_1 у магазині Меблевий
центр «Флеш» замовив у фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 меблевий
гарнітур: диван, два крісла та
журнальний столик, вартістю 19200
гривень. Комплект меблів був
доставлений позивачу 28 грудня 2012 року.

У вересні 2013 року позивач повернув до
Меблевого центру «Флеш» меблевий
гарнітур, обґрунтовуючи це тим, що
після кількох місяців використання
меблі в квартирі почали всихати, шкіра
на дивані і кріслах обвисла та
зморщилася.

Вирішуючи спірні правовідносини,
місцевий суд правомірно виходив з
наступного.

Згідно листа від 07 лютого 2014 року
директора МЦ «Флеш» встановлено, що
недоліки товару викликані
недотриманням правил його
експлуатації. Незважаючи на це було
проведено гарантійне обслуговування
меблевого гарнітуру та здійснено його
ремонт. Також в листі зазначено, що
ОСОБА_1 неодноразово пропонувалося
забрати меблевий гарнітур після
ремонту, проте, він відмовлявся це
зробити та вимагав повернути йому
кошти.

При цьому в матеріалах справи маються
неодноразові звернення позивача
протягом грудня 2013 року - лютого 2014 року
з приводу стану усунення недоліків
купленого ним меблевого гарнітуру.

Також з матеріалів справи встановлено,
що ОСОБА_1 неодноразово звертався до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Полтавській області щодо
придбання меблевого гарнітуру
неналежної якості та порушення його
прав споживача в зв'язку з цим.

Листом від 01 серпня 2014 року № 01.02-02/537
Інспекція з питань захисту прав
споживачів у Полтавській області
повідомила позивачу, що під час
розгляду його заяви до Полтавської
торгово-промислової палати було
направлено запит щодо проведення
експертизи відносно меблевого
гарнітуру. Полтавською
торгово-промисловою палатою надано
відповідь, з якої вбачається, що
підстави проведення експертизи
відсутні в зв'язку з тим, що товар після
проведення гарантійного ремонту не
використовувався. Інспекція також
зазначила, що підстави для повернення
коштів відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України
"Про захист прав споживачів" у разі
виявлення протягом встановленого
гарантійного строку недоліків
споживач, в порядку та у строки, що
встановлені законодавством, має право
вимагати: 1) пропорційного зменшення
ціни; 2) безоплатного усунення
недоліків товару в розумний строк; 3)
відшкодування витрат на усунення
недоліків товару.

У разі виявлення протягом
встановленого гарантійного строку
істотних недоліків, які виникли з вини
виробника товару (продавця, виконавця),
або фальсифікації товару,
підтверджених за необхідності
висновком експертизи, споживач, в
порядку та у строки, що встановлені
законодавством і на підставі
обов'язкових для сторін правил чи
договору, має право за своїм вибором
вимагати від продавця або виробника: 1)
розірвання договору та повернення
сплаченої за товар грошової суми; 2)
вимагати заміни товару на такий же
товар або на аналогічний, з числа
наявних у продавця (виробника), товар.

Відтак, закон розмежовує істотні
недоліки та інші недоліки,
встановлення яких має значення для
захисту прав споживача.

Істотним недоліком відповідно до п. 12 ч.
1 ст. 1 вказаного вище закону є недолік,
який робить неможливим чи недопустимим
використання товару відповідно до його
цільового призначення, виник з вини
виробника (продавця, виконавця), після
його усунення проявляється знову з
незалежних від споживача причин і при
цьому наділений хоча б однією з
нижченаведених ознак: а) він взагалі не
може бути усунутий; б) його усунення
потребує понад чотирнадцять
календарних днів; в) він робить товар
суттєво іншим, ніж передбачено
договором.

Судом встановлено, що на звернення
позивача через деякий час після
придбання комплекту меблів з
претензіями, що вказаний товар є
неякісним та проханням усунути
вказані недоліки магазин своїми
засобами забрав ці речі і за
домовленістю із фабрикою, що
знаходиться в місті Харкові, усунув
дані недоліки.

Згідно висновків спеціалістів фабрики
встановлено, що дефекти які утворились
на цих меблях виникли в результаті
неправильного використання. З фабрики
комплект меблів повернувся у фактично
новому стані, тобто всі недоліки були
усунуті. ОСОБА_1 було запропоновано
забрати ці меблі, але він відмовився.

Також позивач не надав доказів того, що
повернувши через кілька місяців
меблевий гарнітур, він наголошував на
істотності його недоліків. З
матеріалів справи встановлено, що
питання про повернення коштів позивач
поставив вже після проведення його
ремонту.

Окрім того, з листа Інспекція з питань
захисту прав споживачів у Полтавській
області від 01 серпня 2014 року № 01.02-02/537
встановлено, що Полтавською
торгово-промисловою палатою надано
відповідь, з якої вбачається, що
підстави проведення експертизи
відсутні в зв'язку з тим, що товар після
проведення гарантійного ремонту не
використовувався.

З урахуванням викладеного,
місцевий суд дійшов вірного та
обґрунтованого висновку з приводу
того, що відсутні підстави для
задоволення вимог позивача про
повернення коштів - вартості меблевого
гарнітуру, оскільки неможливо
встановити істотність недоліків
товару після проведення його ремонту.

Не являються такими, що ґрунтуються на
нормах закону, виходячи зі змісту п. 5 ч.
1 ст. 4 Закону України «Про захист прав
споживачів» і вимоги ОСОБА_1 щодо
відшкодування моральної шкоди.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків місцевого
суду та не підтверджують належним
доказами їх неправомірність, виходячи
з вищевикладених обставин.

Правомірність висновків суду першої
інстанції щодо вирішення спору за
зустрічним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, виходячи із
норм ч. 1 ст. 303 ЦПК України та
відсутності заперечень учасників
судового процесу, не є предметом
розгляду в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, судова колегія
дійшла висновку про те, що судом першої
інстанції з'ясовано всі обставини та
надано їх належну правову оцінку.
Порушень норм матеріального та
процесуального права, які б могли
призвести до зміни чи скасування
рішення Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 23 жовтня
2014 року не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 23 жовтня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий суддя : /підпис/
В.І. Корнієнко

Судді: /підпис/Ю.М. Винниченко
/підпис/ Г.Л. Карпушин

КОПІЯ ВІРНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області
_______ В.І. Корнієнко