Справа № 148/2219/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

04 листопада 2014 року
Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі :
головуючого судді Ковганича
С. В.

при
секретарі Мрочко Т.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Тульчина цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
Тульчинський районний відділ
управління Державної міграційної
служби України у Вінницькій області
про усунення перешкод у здійсненні
права власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у здійсненні права власності,
мотивуючи свої вимоги тим, що їй
належить житловий будинок АДРЕСА_1.
12.07.2001 року вона надала ОСОБА_2 дозвіл на
проживання в її будинку та
зареєструвала його в ньому.

Восени 2012 року відповідач залишив
будинок позивачки і став проживати в м.
Тульчині. В кінці січня 2013 року ОСОБА_2
забрав останні свої речі і з 01.02.2013 року
жодного дня в її будинку не проживав,
але з реєстраційного обліку не знявся і
значиться зареєстрованим в даному
будинку, де не проживає понад один рік.

Позивачка запропонувала ОСОБА_2
знятися з реєстрації в належному їй
будинку, оскільки, через те, що він
зареєстрований в її будинку, вона не
може отримати соціальні пільги в
повному обсязі, на які має право як
пенсіонерка. Однак, ОСОБА_2
відмовляється знятися з
реєстраційного обліку в будинку
позивачки, тому за захистом своїх вона
змушена звернутись до суду.

В зв'язку з цим, просить суд,
постановити рішення, яким визнати
втрату права користування жилим
приміщенням, усунути порушення його
права власності та зобов'язати
відповідачів виписатись з належного
йому будинку.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, надавши суду письмову заяву
про розгляд справи за її відсутності,
позов підтримує, на його задоволенні
наполягає. Проти винесення заочного
рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання
не з'явився, хоча був своєчасно
належним чином повідомлений про дату і
час слухання справи згідно наявного
повідомлення про вручення поштового
відправлення, і відомостей про причину
своєї неявки до суду не надав.

За таких обставин, суд
ухвалив, розглянути справу заочно за
відсутності відповідача на підставі
наявних у справі даних і доказів,
відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК
України.

Дослідивши матеріали справи суд
встановив:

Згідно копії свідоцтва про право
особистої власності на домоволодіння
№ 26 від 24.04.1990 року, позивачці належить
житловий будинок, що розташований в
АДРЕСА_1 (а.с.5).

Відповідно до довідки №407 від
23.07.2014 року, виданої Богданівської
сільською радою Тульчинського району,
ОСОБА_2 з лютого 2013 року фактично не
проживає в її погосподарському дворі
(а.с.6).

Як вказано в копії домової
книги, ОСОБА_2 прописаний в житловому
будинку АДРЕСА_1 (а.с.8).

Відповідач продовжує
рахуватись зареєстрованим в будинку
позивача, однак, там не проживає з
лютого 2013 року.

Таким чином, позивачу на праві
власності, яке підтверджено належним
чином оформленим та зареєстрованим
правовстановлюючим документом,
належить житловий будинок, в якому
залишається бути зареєстрованим
відповідач у справі.

Реєстрація місця проживання хоча і не
спричиняє за собою виникнення права
користування житловим приміщенням,
проте обмежує майнові інтереси
власників, пов'язані з правом
розпорядитися ним. Оскільки відповідач
добровільно не змінює реєстрацію місця
проживання, то ним порушено право
власності позивачки і її право вимоги
захисту порушеного права є законними.
Тому перешкоди, які створені цією
реєстрацією мають бути усунуті шляхом
визнання відповідача таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням .

Відповідно до ст.6 Закону України
„Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні"
громадяни України протягом десяти днів
після прибуття до нового місця
проживання зобов'язані зареєструвати
місце свого проживання. ОСОБА_2 майже
рік проживає в іншому місці, а
зареєстрований в будинку позивачки,
чим порушує її права і є таким, що
втратив право на користування житлом,
в якому його зареєстровано.

Відповідно до ст. 386 ЦК України,
власник має право на судовий захист
свого права власності та на підставі
ст. 391 ЦК України, вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Крім того, відповідно до ст.71, 72 ЖК
України, судом не встановлено підстав
для збереження жилого приміщення за
відповідачем, тому є підстави для
визнання його особою, що втратила право
користування жилим приміщенням, як
особа, що тривалий час понад шість
місяців в ньому не проживає.

Згідно ст. 107 ЖК України,
ОСОБА_2 втратив право на користування
жилим приміщенням.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України, з відповідача на користь
позивачки слід стягнути судові витрати
по сплаті судового збору в розмірі 243,60
грн, а також сплачені нею при зверненні
до суду витрати на правову допомогу в
розмірі 150,00 грн.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 71,72,. 107 ЖК України, ст.. 6,
ст. 7 Закону України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" ст.ст. 382, 386, 391 ЦК
України , ст.ст. 4, 8, 10,15, 18, 57-60, 64, 88, 209,
213-215, 222-224 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2,про
усунення перешкод у здійсненні права
власності задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що
втратив право користування житловим
будинком за адресою: АДРЕСА_1, з лютого
2013 року.

Зобов'язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
знятися з реєстрації (виписатися) з
житлового будинку АДРЕСА_1.

Тульчинському районному
відділу управління ДМС України у
Вінницькій області провести виписку
(зняти з реєстраційного обліку) ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки АДРЕСА_1, судові
витрати по сплаті судового збору в сумі
243,60 грн., а також витрати на правову
допомогу в розмірі 150,00 грн.

Заяву про перегляд заочного
рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: