АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого-судді Кулянди М. І.

суддів: Перепелюк Л.М., Одинака О.О.

секретар: Кусяк М.Д.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу
кредитної спілки «Наші люди» на
рішення Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 20 жовтня 2014 року у
цивільній справі за позовом кредитної
спілки «Наші люди» до ОСОБА_2, в
інтересах якої діє законний
представник (опікун) ОСОБА_3 про
виселення, -

В С Т А Н О В
И Л А:

Кредитна спілка «Наші люди»
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2,
в інтересах якої діє законний
представник (опікун) ОСОБА_3 про
виселення.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що 20 жовтня 2006 року
між кредитною спілкою «Наші люди» та
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 було укладено
іпотечний договір № 4859, посвідчений
приватним нотаріусом Чернівецького
міського нотаріального округу ОСОБА_6

Відповідно до укладеного договору,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 передали в
іпотеку кредитній спілці «Наші люди»
належну їм на праві власності квартиру
АДРЕСА_1. Даним іпотечним договором
забезпечувалося виконання зобов'язань
за кредитним договором № 2125 від 20
жовтня 2006 року, укладеним між кредитною
спілкою та ОСОБА_3

Зазначає, що в результаті невиконання
своїх зобов'язань за кредитним
договором ОСОБА_3, 01 листопада 2007 року
приватним нотаріусом Чернівецького
міського нотаріального округу ОСОБА_7
було вчинено виконавчий напис, яким
звернено стягнення на предмет іпотеки.

06 листопада 2007 року заступником
начальника Шевченківського ВДВС

________________________________________________________________________
______________________

№ 22ц-1613/14
головуючий по 1
інстанції Ярема Л.В.

Категорія: 43/44

доповідач Кулянда М.І.

Чернівецького міського управління
юстиції Фіявчуком В.Д. було відкрито
виконавче провадження по виконанню
виконавчого напису про звернення
стягнення на майно іпотекодавців, а
саме: на квартиру АДРЕСА_1 на користь
кредитної спілки «Наші люди».

У ході виконавчого провадження
квартира виставлялася на прилюдні
торги, але через відсутність заяв на
участь у торгах вони тричі визнавалися
такими, що не відбулися.

У подальшому, кредитна спілка «Наші
люди» придбала вказаний предмет
іпотеки шляхом заліку забезпечених
вимог іпотекодержателя в рахунок ціни
майна, про що 15 серпня 2012 року був
оформлений відповідний протокол, а 17
серпня 2012 року державним виконавцем
складено акт про реалізацію предмета
іпотеки.

На підставі зазначеного акту 20 серпня
2012 року приватним нотаріусом
Чернівецького міського нотаріального
округу ОСОБА_9 було видано свідоцтво,
яким посвідчено, що кредитній спілці
«Наші люди» належить на праві
приватної власності нерухоме майно -
квартира АДРЕСА_1.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 27 лютого 2013 року,
яке набрало законної сили 30 квітня 2013
року виселено з квартири АДРЕСА_1
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Зазначає, що рішенням Шевченківського
районного суду м. Чернівці від 30 травня
2013 року ОСОБА_2 була визнана
недієздатною.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 14 серпня 2013 року
опікуном ОСОБА_2 призначено ОСОБА_3

Вказує, що кредитна спілка «Наші люди»
неодноразово направляла
рекомендованими листами з
повідомленням (18 лютого 2014 року та 03
березня 2014 року) та цінними листами з
описом вкладеного (13 лютого 2014 року та 07
березня 2014 року) вимогу до ОСОБА_3 про
те, що ОСОБА_2 має звільнити квартиру,
належну кредитній спілці «Наші люди».
Вказані листи повернулися до кредитної
спілки за закінченням терміну
зберігання, оскільки ОСОБА_3
цілеспрямовано не бажає отримувати
адресовану їй кореспонденцію.

21 березня 2014 року працівниками
кредитної спілки «Наші люди» ОСОБА_10 та
ОСОБА_11 було вголос проголошено
опікуну ОСОБА_2 - ОСОБА_3 вимогу про
звільнення ОСОБА_2 належної позивачу
квартири.

25 березня 2014 року лист - вимогу ОСОБА_3
про необхідність виселення ОСОБА_2 було
повторно відправлено звичайною
кореспонденцією.

ОСОБА_2 продовжує проживати в спірній
квартирі, чим порушує їхнє право як
власника на володіння, користування і
розпорядження майном.

Вважає, що ОСОБА_2 не може проживати в
зазначеній квартирі, так як дане житло
не є місцем проживання її опікуна, яка
рішенням Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 27 лютого 2013 року
була виселена з нього.

У зв'язку з наведеним, просила суд
виселити ОСОБА_2 з квартири № 28,
проспекту Незалежності, 64 м. Чернівці.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 20 жовтня 2014 року у
задоволенні позову кредитної спілки
«Наші люди» до ОСОБА_2, в інтересах якої
діє законний представник (опікун)
ОСОБА_3 про виселення відмовлено.

На дане рішення кредитною спілкою
«Наші люди» подано апеляційну скаргу, в
якій просить рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Апелянт вважає, що оскаржуване рішення
суду ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню.

З матеріалів справи вбачається, що 20
жовтня 2006 року між кредитною спілкою
«Наші люди» та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
було укладено іпотечний договір № 4859,
за яким останні передали в іпотеку
квартиру АДРЕСА_1. Даний договір було
укладено для забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним
договором № 2125 від 20 жовтня 2006 року.

01 листопада 2007 року приватним
нотаріусом ОСОБА_7 було вчинено
виконавчий напис, яким звернено
стягнення на предмет іпотеки. На
підставі даного виконавчого напису 06
листопада 2007 року Шевченківським ВДВС
Чернівецького міського управління
юстиції було відкрито виконавче
провадження.

Кредитна спілка «Наші люди» придбала
квартиру АДРЕСА_1 шляхом заліку
забезпечених вимог іпотекодержателя у
рахунок ціни майна, про що 15 серпня 2012
року був оформлений відповідний
протокол, а 17 серпня 2012 року державним
виконавцем складено акт про реалізацію
предмета іпотеки. На підставі акту
реалізації майна 20 серпня 2012 року
приватним нотаріусом Чернівецького
міського нотаріального округу ОСОБА_12
було видано свідоцтво, яким посвідчено,
що кредитній спілці «Наші люди»
належить на праві приватної власності
нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що рішенням
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 30 квітня 2013 року, яке
набрало законної сили виселено із
квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 30 травня 2013 року
ОСОБА_2 була визнана недієздатною.
Рішенням Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 14 серпня 2013 року
опікуном ОСОБА_2 була призначена ОСОБА_3

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог кредитної спілки «Наші люди» до
ОСОБА_2, яка є законним представником
ОСОБА_3 про виселення, суд першої
інстанції виходив із того, що відсутні
підстави для виселення, оскільки,
позивачем не надано суду доказів
направлення та отримання вимоги про
звільнення спірного приміщення
опікуну недієздатної особи ОСОБА_2 -
ОСОБА_3

Таким висновок суду першої інстанції є
правильним.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 40 Закону
України «Про іпотеку» звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
є підставою для виселення всіх
мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Виселення проводиться
у порядку, встановленому законом.

Після прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільняють
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Частиною 2 ст. 39 вказаного закону
визначено, що одночасно з рішенням про
звернення стягнення на предмет іпотеки
суд за заявою іпотекодержателя
виносить рішення про виселення
мешканців за наявності підстав,
передбачених законом, якщо предметом
іпотеки є житловий будинок або житлове
приміщення.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 109 ЖК України
виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом. Виселення
проводиться добровільно або в судовому
порядку.

Звернення стягнення на передане в
іпотеку жиле приміщення є підставою
для виселення всіх громадян, що
мешкають у ньому, за винятками,
встановленими законом. Після прийняття
кредитором рішення про звернення
стягнення на передане в іпотеку жиле
приміщення всі громадяни, що мешкають у
ньому, зобов'язані на письмову вимогу
кредитора або нового власника цього
жилого приміщення добровільно
звільнити його протягом одного місяця
з дня отримання цієї вимоги. Якщо
громадяни не звільняють жиле
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Таким чином, колегія суддів, приходить
до висновку, що кредитною спілкою «Наші
люди» не надано суду належних доказів
на підтвердження того, що
відповідачкою - опікуном недієздатної
особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3 отримано письмову
вимогу про звільнення житлового
приміщення протягом місяця.

Доводи апеляційної скарги про те, що
кредитною спілкою «Наші люди»
здійснено належне повідомлення ОСОБА_2
та її доньки ОСОБА_3 спростовуються
матеріалами справи, у яких відсутні
докази отримання відповідачами
письмової вимоги про звільнення
житлового приміщення протягом місяця.

Посилання апелянта на те, що 08 липня 2013
року представником кредитної спілки
«Наші люди» ОСОБА_2 було усно зачитано
вимогу про добровільне звільнення
спірної квартири протягом місяця і суд
першої інстанції не взяв даний факт до
уваги є безпідставними в силу
наступного.

Відповідно до пункту 2 Правил надання
послуг поштового зв'язку, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 05 березня 2009 року № 270,
рекомендоване поштове відправлення
(реєстрований лист, поштова картка,
бандероль, дрібний пакет, мішок "M"), що
приймається для пересилання без
зазначення суми оголошеної цінності
вкладення з видачею відправникові
розрахункового документа про
прийняття і доставляється (вручається)
адресатові (одержувачу) під розписку.

Згідно п. 92 та 99 вказаних Правил
рекомендовані листи підлягають
доставці додому. Рекомендовані поштові
відправлення, у тому числі
рекомендовані листи з позначкою
«Судова повістка», рекомендовані
повідомлення про вручення поштових
відправлень, поштових переказів,
повідомлення про надходження
електронних поштових переказів, які не
були вручені під час доставки, повторні
повідомлення про надходження
реєстрованих поштових відправлень
(крім зазначених в абзаці четвертому
пункту 93 цих Правил), поштових
переказів, адресовані фізичним особам,
під час доставки за зазначеною адресою
або під час вручення в об'єкті
поштового зв'язку вручаються адресату,
а у разі його відсутності -
повнолітньому члену сім'ї за умови
пред'явлення документа, що посвідчує
особу, а також документа, що посвідчує
родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво
про народження, свідоцтво про шлюб
тощо), чи рішення органу опіки і
піклування про призначення їх опікуном
чи піклувальником.

Враховуючи наведене, усне повідомлення
ОСОБА_2 про необхідність звільнення
житлового приміщення протягом місяця є
неналежним повідомленням, в силу вимог
ст. 40 Закону України «Про іпотеку», а
тому не тягне за собою жодних правових
наслідків.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього кодексу.

В матеріалах справи відсутні докази
того, що відповідачка відмовилась від
отримання вказаних листів позивача, в
яких містилась письмова вимога про
виселення.

Інші доводи апеляційної скарги не
впливають на законність та
обґрунтованість судового рішення і не
дають підстав для його скасування.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції ухвалене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу кредитної
спілки «Наші люди» відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 11 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: