Справа № 199/895/14-ц
РІШЕННЯ

іменем України

„24" вересня 2014 року

Амур-Нижньодніпровський районний
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар - Шахназарян М.А.,

за участі представника позивача -
Олійник Т.О,

за участі відповідачів - ОСОБА_2 та
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним
позовом, в його обґрунтування
посилаючись на те, що 19 жовтня 2007 року
між ВАТ Комерційний банк «Надра»
(найменування змінено на ПАТ КБ
«Надра») та ОСОБА_2 (далі-позичальник)
укладено кредитний договір
№8/2007/840-К/1776-АП, відповідно до умов
якого банк надав позичальнику кредит в
розмірі 9 360,40 доларів США в порядку та
на умовах, визначених договором.

Відповідно до п.п.1.1, 1.1.3, 1.2.3. 4.3.1, 4.3.2
кредитного договору позичальник
зобов'язався належним чином виконувати
умови кредитного договору.

Утім, взяті на себе зобов'язання
позичальник не виконує (у частині
своєчасного повернення сум отриманого
кредиту та сплати нарахованих за
користування кредитними коштами
відсотків у встановленні кредитним
договором терміни), що привело до
утворення заборгованості, розмір якої
станом на 28.10.2013 р. складає 112 504,91 грн.,
яка складається з наступного:
заборгованість за сумою кредиту - 65 025,53
грн.; заборгованість по процентам - 30
012,76 грн.; пеня - 9 618,77 грн.; штраф - 7 847,85
грн.

Разом з тим, в якості забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором 19.10.2007 р., між позивачем та
відповідачем - 2 було укладено договір
поруки, за яким сторони досягли згоди,
що поручитель відповідає перед
кредитором в повному обсязі.

Про стягнення зазначеної вище суми з
відповідачів, як солідарних боржників,
у позові й заявлено відповідну вимогу.

Підставу позову становлять приписи
ст.ст. 526, 543, 553, 554, 555, 612, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК
України.

У судовому засіданні представник
позивача вимоги позову підтримав
повністю, надав пояснення, аналогічні
викладеним в позовній заяві, просив
суд повністю задовольнити поданий
позов.

Відповідачі просили суд відмовити в
задоволенні позову повністю.

Відповідач - 1 пояснив, що виникнення
заборгованості за кредитним договором
обумовлено важким матеріальним
становище, яке пов'язано із
встановлення йому інвалідності 1 групи,
перенесення за один рік 5 операції.

Заслухав пояснення осіб, які беруть
участь у справі, та дослідив докази в
межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК
України, суд дійшов до висновку про
наявність підстав для ухвалення
рішення про задоволення позову
частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язання є правовідношення, в якому
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають із
підстав, установлених ст. 11 цього
Кодексу, зокрема: договорів та інших
правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Зобов'язання перестає діяти в разі
його припинення з підстав,
передбачених договором або законом (ч. 1
ст. 598 ЦК України), та ці підстави
зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК
України, та за відсутності інших
підстав припинення зобов'язання,
передбачених договором або законом,
зобов'язання припиняється його
виконанням, проведеним належним чином
(ст. 599 ЦК України).

Належним виконанням зобов'язання є
виконання, прийняте кредитором, у
результаті якого припиняються права та
обов'язки сторін зобов'язання.

Судом встановлено, що 19 жовтня 2007 року
між ВАТ Комерційний банк «Надра»
(найменування змінено на ПАТ КБ
«Надра») та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір №8/2007/840-К/1776-АП,
відповідно до умов якого банк надав
позичальнику кредит в розмірі 9 360,40
доларів США в порядку та на умовах,
визначених договором.

Разом з тим, в якості забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором 19.10.2007 р., між позивачем та
відповідачем - 2 було укладено договір
поруки, за яким сторони досягли згоди,
що поручитель відповідає перед
кредитором в повному обсязі.

Відповідно до п.п.1.1, 1.1.3, 1.2.3. 4.3.1, 4.3.2
кредитного договору позичальник
зобов'язався належним чином виконувати
умови кредитного договору.

Утім, взяті на себе зобов'язання
позичальник не виконує (у частині
своєчасного повернення сум отриманого
кредиту та сплати нарахованих за
користування кредитними коштами
відсотків у встановленні кредитним
договором терміни), що привело до
утворення заборгованості, розмір якої
станом на 28.10.2013 р. складає 112 504,91 грн.,
яка складається з наступного:
заборгованість за сумою кредиту - 65 025,53
грн.; заборгованість по процентам - 30
012,76 грн.; пеня - 9 618,77 грн.; штраф - 7 847,85
грн.

Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок, а кредитор -
прийняти виконання особисто, якщо інше
не встановлено договором або законом,
не випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК).

Як свідчать умови укладеного
договору сторони за цим договором
погодили, що банк має право (п.4.2.4)
вимагати від позичальника
дострокового виконання зобов'язань
щодо повернення кредиту, сплати
нарахованих відсотків та інших
платежів, передбачених цим договором,
можливий штрафних санкцій, якщо
позичальник не вніс чергові
мінімально необхідні платежі у термін,
визначений п. 3.3.3 цього договору.

Боржник зобов'язаний виконати
свій обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). У
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Таким чином, з урахуванням того, що
відповідачі порушили умови договору,
допустив його невиконання, та з
урахуванням того, що на виконання ст. 625
ЦК боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання,
для суду вбачаються підстави для
задоволення позову повністю.

Разом з тим, приймаючи рішення щодо
заявлених позивачем вимог, суд
враховує, що кредитний договір є
дійсним і неоспореним, є актом
волевиявлення сторін, що підтверджує
їх згоду виконувати умови, які вони для
себе передбачили. Щодо заперечень
відповідача-1 проти позову, то для суду
наявні підстави для застосування ч. 3
ст. 551 ЦК України та зменшення пені до
1 000,00 грн.

Питання про розподіл судових
витрат вирішено у відповідності до
ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, ч. 1 ст. 88,
ст.ст. 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на користь Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» (ЄДРПОУ 2005456)
заборгованість за договором
«Автопакет» №8/2007/840-К/1776-АП від 19.10.2007
р. в розмірі 103 899,14 грн., яка
утворилася станом на 28.10.2013 р., та
складається з наступного:
заборгованість за сумою кредиту - 65 025,53
грн., заборгованість по відсоткам - 30
025,76 грн., пеня - 1 000,00 грн., штраф - 7
847,85 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
(ЄДРПОУ 2005456) судові витрати, пов'язані
із сплатою судового збору в розмірі
519,49 грн. з кожного з відповідачів
окремо.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська. Апеляційна скарга
на рішення суду подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя