Справа № 301/2968/14-ц
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

"03" грудня 2014 р.
м.Іршава

Суддя
Іршавського районного суду
Закарпатської області Сойма М.М.,
ознайомившись із зустрічною позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Кушницької
сільської ради Іршавського району про
відновлення межі земельної ділянки,
зобов’язання звільнити незаконно
займану ділянку та зобов’язання
встановити межі та межові знаки
земельної ділянки,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду із
зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2,
Кушницької сільської ради Іршавського
району про відновлення межі земельної
ділянки, зобов’язання звільнити
незаконно займану ділянку,
зобов’язання встановити межі та
межові знаки земельної ділянки,
стягнення з відповідача судових витрат
по справі. Крім того, позовна заява
містить вимогу про забезпечення
доказів у справі, а саме: витребування
копії плану земельної ділянки, яка
належить ОСОБА_2

Відповідно до п. п. 3-7 ч. 2 ст. 119
ЦПК України «Позовна заява повинна
містити: зміст позовних вимог; ціну
позову щодо вимог майнового характеру;
виклад обставин, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги; зазначення
доказів, що підтверджують кожну
обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування; перелік
документів, що додаються до заяви».

Відповідно до ч.5 ст. 119 ЦПК України «До
позовної заяви додається документ, що
підтверджує сплату судового збору».

Згідно ч.1-2 ст. 133 ЦПК України “Особи,
які беруть участь у справі і вважають,
що подання потрібних доказів є
неможливим або у них є складнощі в
поданні цих доказів, мають право
заявити клопотання про забезпечення
цих доказів. До клопотання про
забезпечення доказів додається
документ про сплату судового збору.
Способами забезпечення судом доказів є
допит свідків, призначення
експертизи,витребування та (або) огляд
доказів, у тому числі за їх
місцезнаходженням…”.

Відповідно до ч.1-2
ст. 134 ЦПК України “ У заяві про
забезпечення доказів повинні бути
зазначені: обставини, що можуть бути
підтверджені цими доказами; обставини,
які свідчать про те, що подання
потрібних доказів може стати
неможливими або ускладненим, а також
справа, для якої потрібні ці докази або
з якою метою потрібно їх забезпечити.
До заяви про забезпечення доказів, яка
не відповідає вимогам цієї статті,
застосовуються наслідки, встановлені
статтею 121 цього Кодексу.

В постанові пленуму ВССУ від 17
жовтня 2014 року за № 10 «Про застосування
судами законодавства про судові
витрати у цивільних справах» судам
роз’яснено в пунктах 10, 13, що подані до
суду позовні заяви чи заяви, а також
зустрічні позовні заяви можуть містити
кілька самостійних позовних вимог,
кожна з яких є об'єктом справляння
судового збору. Якщо в позовній заяві
об’єднано дві або більше самостійних
вимог немайнового характеру,
пов’язані між собою, судовий збір
сплачується окремо з кожної із таких
вимог (або загальною сумою).

Однак, позивачем не
дотримано вимоги ст. 119 ЦПК України та в
позовній заяві, яка містить декілька
вимог немайнового характеру, не додано
документу, що підтверджує сплату
судового збору відповідно до кількості
позовних вимог, як цього вимагає
вищенаведена постанова пленуму ВССУ, а
також не дотримано вимоги ч.1 ст. 133, ч. 1
ст.134 ЦПК України, а саме: у заяві не
зазначено обставин, що свідчать про те,
що подання потрібних доказів може
стати неможливими або ускладненим, з
якою метою потрібно забезпечити ці
докази, не зазначено доказів того, що у
позивача є складнощі в поданні цих
документів, крім того вказану вимогу не
оплачено судовим збором.

Відповідно до ЗУ “Про судовий збір”
частини першої статті 4 судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі, а п. 2 ч. 2 ст. 4
даного Закону визначає, що ставка
судового збору встановлюється у
позовах немайнового характеру у
розмірі 0, 2 розміру мінімальної
заробітної плати та відповідно до п. п.
13 п.1 ч.2 ст. 4 даного Закону “ставка
судового збору у заявах про
забезпечення доказів або позову
встановлюється у розмірі 0,1 розміру
мінімальної заробітної плати”.

Згідно ч. 1 статті 8
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» з 1 січня 2014 року
встановлено мінімальну заробітну
плату у місячному розмірі 1218 гривень.

Беручи до уваги
вищенаведене та часткову сплату
позивачем судового збору в розмірі 243, 60
грн., відповідно до вимоги ст. 4 ЗУ “Про
судовий збір”, позивачу слід сплатити
судовий збір окремо за кожною вимогою
немайнового характеру або загальною
сумою за всіма позовними вимогами, а
саме: за вимогою про відновлення межі
земельної ділянки - у розмірі 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати; за
вимогою про зобов’язання звільнити
незаконно займану ділянку - 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати; за
вимогою про зобов’язання встановити
межі та межові знаки земельної ділянки
– у розмірі 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати, а також за вимогою
про забезпечення доказів, зокрема
витребування у відповідача копії плану
земельної ділянки – у розмірі 0,1
розміру мінімальної заробітної плати
за кожну.

Враховуючи викладене, вважаю, що до
даної зустрічної позовної заяви слід
застосувати правила ч.1 ст. 121 ЦПК
України і залишити її без руху, надавши
позивачу строк для усунення недоліків
позовної заяви.

Керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК
України,

У Х В А Л Ю Ю:

Зустрічну позовну заяву
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Кушницької сільської
ради Іршавського району про
відновлення межі земельної ділянки
залишити без руху.

Повідомити позивача за
зустрічним позовом ОСОБА_1 про
необхідність усунення недоліків
позовної заяви в строк, який не може
перевищувати трьох днів з дня
отримання позивачем копії ухвали суду,
та роз’яснити позивачу, що в
противному разі позовна заява буде
вважатися неподаною і повернута йому.

Копію ухвали надіслати для
виконання позивачу за зустрічним
позовом ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Суддя:
М. М. Сойма