Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4727/14-ц
Провадження №: 2/332/1374/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28 листопада 2014 р.

Заводський районний суд м.Запоріжжя в
складі судді: Марченко Н.В., при
серетарі: Фурдак В.Й.

Розглянувши відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжя цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до Державного
агентства резерву України про
стягнення зарплати за час вимушеного
прогулу.

УСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до Державного агентства
резерву України про стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу у зв*язку з тим , що з 30 червня
1993 року він працював директором
Комбінату «ЗІРКА».

06 квітня 2009 року наказом Державного
комітету України з державного
матеріального резерву № 116-к позивач
був звільнений з посади директора
державної організації «Комбінат
«Зірка» у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці п.1 ст.40
КЗпП України.

Оскільки цей наказ був виданий в той
час, коли позивач перебував на
лікуванні, то після надання листків
непрацездатності до Державного
комітету України з державного
матеріального резерву, його
керівництво 16 червня 2009 року видало
новий наказ № 176-к «Про внесення змін до
наказу від 06.04.2009р. № 116-к», яким змінено
п.1 попереднього наказу, а саме дата
звільнення була змінена з 06 квітня на 16
червня 2009р. Тобто в частині визначення
дати звільнення було дотримано вимог
ч.3 ст.40 КЗпП України.

Не погоджуючись зі звільненням з
посади, позивач звернувся до суду з
позовом про поновлення на роботі та
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу.

Рішенням Заводського суду м.Запоріжжя
від 26.08.2009р. по справі № 2-1252/2009 позов був
задоволений.

Запорізький апеляційний суд рішенням
від 28.09.2009р. по справі № 22-4475/2009 змінив
рішення Заводського районного суду в
частині стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу, а в частині
поновлення на роботі рішення місцевого
суду залишено без змін.

Таким чином, рішення про поновлення на
роботі набуло законної сили з 26.08.2009р.

В добровільному порядку відповідач
рішення суду про його поновлення на
роботі не виконав, а тому позивач
звернувся до відділу примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби з
відповідною заявою з наданням
виконавчого листа, виданого судом
26.09.2009 р., про примусове виконання
рішення суду.

09.10.2009 р. було відкрито виконавче
провадження в частині поновлення
позивача на посаді, а 25.01.2010 р. - про
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу.

Незважаючи на зусилля державної
виконавчої служби, рішення суду до
цього часу не виконане - на роботі
позивач не поновлений.

У період з моменту набуття чинності
рішення про поновлення його на посаді
по теперішній

час він неодноразово звертався до суду
з позовними вимогами до Відповідача
про стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу, які кожного разу
задовольнялись на уіою користь.

Так, в черговий раз, заочним рішенням
Заводського суду м. Запоріжжя від
02.12.2013р., яке набуло чинності 09.01.2014 р.,
його позов був задоволений та вирішено
стягнути з Державного агентства
резерву України середній заробіток за
час затримки виконання рішення гуду за
період з 24.01.2013 року по 31.10.2013 р. в сумі - 35
832 грн. 38 коп.

Відповідно до статті 232 КЗпП України
безпосередньо в районних, районних у
місті, міських чи міськрайонних судах
розглядаються трудові спори за
заявами, зокрема, керівника
підприємства, установи, організації,
керівних працівників, які обираються,
затверджуються або призначаються на
посади державними органами, органами
місцевого та регіонального
самоврядування, а також громадськими
організаціями та іншими об'єднаннями
громадян, з питань звільнення, зміни
дати і формулювання причини
звільнення, переведення на іншу роботу,
оплати за час вимушеного прогулу і
накладання дисциплінарних стягнень.

Стаття 233 КЗпП України передбачає, що у
разі порушення законодавства про
оплату праці працівник має право
звернутися до суду з позовом про
стягнення належної йому заробітної
плати без обмеження будь-яким строком.

Статтею 236 «Оплата вимушеного прогулу
при затримці виконання рішення про
поновлення на роботі працівника» КЗпП
України встановлено, що «У разі
затримки власником або уповноваженим
ним органом виконання рішення органу,
який розглядав трудовий спір про
поновлення на роботі незаконно
звільненого або переведеного на іншу
роботу працівника, цей орган виносить
ухвалу про виплату йому середнього
заробітку або різниці в заробітку за
час затримки».

Оскільки відповідач з моменту набуття
чинності рішенням Заводського суду від
26.08.2009 року не виконав його, не поновив
його на посаді, то позивач має право на
підставі ст.236 КЗпП України на виплату
середнього заробітку за весь час
затримки виконання рішення суду про
поновлення його на посаді.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України, «відповідальність за
порушення грошового зобов'язання»
визначено, що боржник не звільняється
від відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

На час звільнення його середня
заробітна плата за останні два
календарні місяці роботи в
березні-лютому 2009 року складала 185 грн.
66 коп. в день, що зазначено в рішенні
апеляційного суду Запорізької області
від 18 листопада 2009 року, а за час з 01
листопада 2013 року по 15 вересня 2014 вже
минуло 217 робочих днів, а тому загальна
сума, яку Відповідач повинен сплатити
складає 40 288 грн. 22 коп. та виходить з
наступного розрахунку:

МісяцьКількість робочих днівСума
боргу, грн. (кількість робочих днів * 185,66
грн.)Листопад 2013 р.213898,86Грудень 2013
р.224084,52Січень 2014 р.213898,86Лютий 2014
р.203713,20Березень 2014 р.203713,20Квітень 2014
р.213898,86Травень 2014 р.193527,54Червень 2014
р.193527,54Липень 2014 р.234270,18Серпень 2014
р.203713,20Вересень 2014 р.112042,26Всього 11
місяців21740288,22

У зв'язку з адміністративною реформою,
яку було запроваджено за ініціативою
голови держави Януковича В.Ф., Указом №
1085/20101 від 09.12.2010 р. Державний комітет
України з державного матеріального
резерву перетворено на Державне
агентство резерву України, а 03 квітня
2011 року Указом Президента України було
затверджено Положення про Державне
агентство резерву України.

В судовому засіданні позивач
підтримав свої позовні вимоги,
поросить задовольнити їх з підстав
указаних в позові.

Представник відповідача просить
у задоволенні позову відмовити
оскільки відновити на посаді позивача
неможливо у в*язку з тим, що такої
посади не існує.

Вислухавши учасників процесу,
дослідивши докази по справі, суд вважає
позов таким , що підлягає задоволенню з
наступних підстав.

З 30 червня 1993 року позивач працював
директором Комбінату «ЗІРКА».

06 квітня 2009 року наказом Державного
комітету України з державного
матеріального резерву № 116-к позивач
був звільнений з посади директора
державної організації «Комбінат
«Зірка» у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці п.1 ст.40
КЗпП України.

Оскільки цей наказ був виданий в той
час, коли позивач перебував на
лікуванні, то після надання листків
непрацездатності до Державного
комітету України з державного
матеріального резерву, його
керівництво 16 червня 2009 року видало
новий наказ № 176-к «Про внесення змін до
наказу від 06.04.2009р. № 116-к», яким змінено
п.1 попереднього наказу, а саме дата
звільнення була змінена з 06 квітня на 16
червня 2009р. Тобто в частині визначення
дати звільнення було дотримано вимог
ч.3 ст.40 КЗпП України.

Не погоджуючись зі звільненням з
посади, позивач звернувся до суду з
позовом про поновлення на роботі та
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу.

Рішенням Заводського суду м.Запоріжжя
від 26.08.2009р. по справі № 2-1252/2009 позов був
задоволений.

Запорізький апеляційний суд рішенням
від 28.09.2009р. по справі № 22-4475/2009 змінив
рішення Заводського районного суду в
частині стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу, а в частині
поновлення на роботі рішення місцевого
суду залишено без змін.

Таким чином, рішення про поновлення на
роботі набуло законної сили з 26.08.2009р.

В добровільному порядку відповідач
рішення суду про його поновлення на
роботі не виконав, а тому позивач
звернувся до відділу примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби з
відповідною заявою з наданням
виконавчого листа, виданого судом
26.09.2009 р., про примусове виконання
рішення суду.

09.10.2009 р. було відкрито виконавче
провадження в частині поновлення
позивача на посаді, а 25.01.2010 р. - про
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу.

Незважаючи на зусилля державної
виконавчої служби, рішення суду до
цього часу не виконане - на роботі
позивач не поновлений.

У період з моменту набуття чинності
рішення про поновлення його на посаді
по теперішній час він неодноразово
звертався до суду з позовними вимогами
до Відповідача про стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, які кожного разу
задовольнялись на уіою користь.

Так, в черговий раз, заочним рішенням
Заводського суду м. Запоріжжя від
02.12.2013р., яке набуло чинності 09.01.2014 р.,
його позов був задоволений та вирішено
стягнути з Державного агентства
резерву України середній заробіток за
час затримки виконання рішення гуду за
період з 24.01.2013 року по 31.10.2013 р. в сумі - 35
832 грн. 38 коп.

Відповідно до статті 232 КЗпП України
безпосередньо в районних, районних у
місті, міських чи міськрайонних судах
розглядаються трудові спори за
заявами, зокрема, керівника
підприємства, установи, організації,
керівних працівників, які обираються,
затверджуються або призначаються на
посади державними органами, органами
місцевого та регіонального
самоврядування, а також громадськими
організаціями та іншими об'єднаннями
громадян, з питань звільнення, зміни
дати і формулювання причини
звільнення, переведення на іншу роботу,
оплати за час вимушеного прогулу і
накладання дисциплінарних стягнень.

Стаття 233 КЗпП України передбачає, що у
разі порушення законодавства про
оплату праці працівник має право
звернутися до суду з позовом про
стягнення належної йому заробітної
плати без обмеження будь-яким строком.

Статтею 236 «Оплата вимушеного прогулу
при затримці виконання рішення про
поновлення на роботі працівника» КЗпП
України встановлено, що «У разі
затримки власником або уповноваженим
ним органом виконання рішення органу,
який розглядав трудовий спір про
поновлення на роботі незаконно
звільненого або переведеного на іншу
роботу працівника, цей орган виносить
ухвалу про виплату йому середнього
заробітку або різниці в заробітку за
час затримки».

Оскільки відповідач з моменту набуття
чинності рішенням Заводського суду від
26.08.2009 року не виконав його, не поновив
його на посаді, то позивач має право на
підставі ст.236 КЗпП України на виплату
середнього заробітку за весь час
затримки виконання рішення суду про
поновлення його на посаді.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України, «відповідальність за
порушення грошового зобов'язання»
визначено, що боржник не звільняється
від відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

На час звільнення його середня
заробітна плата за останні два
календарні місяці роботи в
березні-лютому 2009 року складала 185 грн.
66 коп. в день, що зазначено в рішенні
апеляційного суду Запорізької області
від 18 листопада 2009 року, а за час з 01
листопада 2013 року по 15 вересня 2014 вже
минуло 217 робочих днів, а тому загальна
сума, яку Відповідач повинен сплатити
складає 40 288 грн. 22 коп. та виходить з
наступного розрахунку:

МісяцьКількість робочих днівСума
боргу, грн. (кількість робочих днів * 185,66
грн.)Листопад 2013 р.213898,86Грудень 2013
р.224084,52Січень 2014 р.213898,86Лютий 2014
р.203713,20Березень 2014 р.203713,20Квітень 2014
р.213898,86Травень 2014 р.193527,54Червень 2014
р.193527,54Липень 2014 р.234270,18Серпень 2014
р.203713,20Вересень 2014 р.112042,26Всього 11
місяців21740288,22

Таким чином на користь позивача
належить стягнути 40288,22 грн.

Керуючись ст. ст. 208, 209, 212-215 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити .

Стягнути з Державного агентства
резерву України (01601, МСП, м.Київ-4, вул.
Пушкінська, 28) на користь ОСОБА_2
середній заробіток за час затримки
виконання рішення суду за період з
листопада 2013 року по жовтень 2014 року в
сумі 40288,22 грн.

Стягнути з Державного агентства
резерву України на користь держави
судовий збір 402,88 грн.

Рішення може бути оскаржено
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, що були
відсутні в судовому засіданні в той же
строк з моменту отримання копії
судового рішення.

Суддя:
Н.В.Марченко