Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2014 р. Іллічівський
районний суд м. Маріуполя Донецької
області під головуванням судді
Матвєєвої Ю. О., при секретарі
Кадимовій А.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Маріуполі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго»
про стягнення матеріальної та
моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» про
визнання дій протиправними і стягнення
матеріальної шкоди та моральної шкоди.
В обґрунтування позову зазначив, що
14.07.2014р. під час відпочинку позивача із
своєю сім'єю в його будинку в АДРЕСА_1
було обрізано електропроводи, що
призвело до знеструмлення всього
будинку та електрообладнання в ньому.
Внаслідок цього в холодильнику, який
був в будинку зіпсувалися продукти
харчування. Про факт відключення йому
стало відомо 15 липня 2014р та із
відпочинку він прибув до дому. 16.07.2014
року відповідачем було відновлено
подачу електроенергії в будинку
позивача. У зв'язку із поверненням до
дому позивач був вимушений перервати
свій відпочинок та повертатися із
селища Урзуф, Першотравневого району, а
потім знову повертатися назад, в
результаті чого ним було витрачено 180
грн. на бензин та втрачено два дні
відпочинку за які було оплачено 140,00
грн. Загальна сума матеріальної шкоди,
яку просить стягнути з відповідача,
склала 320,00 грн. Також вказує, що
внаслідок неправомірних дій
відповідача йому була завдана моральна
шкода, яка виразилася в принижені та
образі його з боку відповідача, та
хвилюваннях. Суму моральної шкоди
оцінює в 5000,00 гривень та просить
стягнути їх з відповідача. Посилаючись
на положення ст. 23, 1166, 1167 ЦК України та
ст. 22 Закону України «Про захист прав
споживачів» просить задовольнити
позовні вимоги.

В судовому засіданні позивач підтримав
заявлені позовні вимоги з підстав
заявлених в позові.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала та
зазначила, що правовідносини між
електропостачальником та споживачем
електричної енергії регулюються
Цивільним кодексом України, Законом
України «Про енергетику», Правилами
користування електричною енергією для
населення, затвердженими Постановою
КМУ від 26.07.1999р. № 1357, Правилами
користування електричною енергією,
затвердженими постановою Національної
комісії регулювання електроенергетики
України №28 від 31.07.1996р. та іншими
нормативними актами. Позивач є
споживачем електричної енергії у буд.32
по вул.Гонди у м.Маріуполі та на його
ім'я оформлене особовий рахунок.
Відповідач заперечує вчинення дій з
відключення будинку позивача на
підтвердження чого надає витяг з
особового рахунку. Згідно пункту 49
ПКЕЕн в разі порушення постачальником
умов договору споживач визиває
енергопостачальника для складання
акту-претензії. Акт має бути складений
споживачем та представником
енергопостачальної організації та
скріплений їх підписами. Позивач не
звертався до відповідача про
необхідність складання акту. У
матеріалах справи подібний акт
відсутній. Також вказували, що наявне у
справі повідомлення від 14.07.2014р. про
припинення енергопостачання оформлене
не на ім'я позивача та не на його адресу
мешкання. Відносно моральної шкоди, то
правових підстав для її стягнення,
оскільки діюче законодавство не
передбачає відшкодування моральної
шкоди споживачам у разі порушення
зобов'язання з постачання електричної
енергії. Просили у позові відмовити
повністю.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові матеріали справи,
суд вважає, що в задоволені позовних
вимог слід відмовити з наступних
підстав.

Відповідно до частини 1 статті 16
Цивільного кодексу України (далі за
текстом - ЦК України), кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу. Зокрема,
частиною 1 статті 11 Цивільного
процесуального кодексу України
встановлено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Статтею 57 ЦПК України встановлено, що
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів.

Згідно із частиною 1 статті 58 ЦПК
України, належними є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування.

Згідно із частиною 2 статті 59 ЦПК
України, обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Судом встановлені наступні обставини
та відповідні їм правовідносини.

Позивач є власником житлового будинку
АДРЕСА_1 та споживачем послуг з
електропостачання, що підтверджується
правовстановлюючими документами на
будинок та актом звірки взаємних
розрахунків за електроенергію. Тобто
між сторонами склалися договірні
правовідносини з постачання
електричної енергії.

Правовідносини з постачання фізичним
особам електричної енергії
регулюються, зокрема, статтею 714 ЦК
України, статтями 24-27 Закону України
"Про електроенергетику", "Правилами
користування електричною енергією для
населення" (ПКЕЕН), затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
за № 1357 від 26 липня 1999 року.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
електроенергетику» відносини,
пов'язані з виробництвом, передачею,
постачанням і використанням енергії,
регулюються цим Законом та іншими
нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 714 ЦК України за договором
постачання енергетичними та іншими
ресурсами через приєднану мережу одна
сторона (постачальник) зобов'язується
надавати другій стороні (споживачеві,
абонентові) енергетичні та інші
ресурси, передбачені договором, а
споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

Згідно ч.5 ст. 24 Закону України «Про
електроенергетику»
енергопостачальники зобов'язані
забезпечувати належний технічний стан
та організацію експлуатації об'єктів
електроенергетики відповідно до вимог
нормативно-правових актів, нормативних
документів з питань технічної
експлуатації електричних станцій і
мереж та енергетичного обладнання,
надійне та якісне постачання
(транспортування) енергії згідно з
умовами ліцензій та договорів.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно статті 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Наведені положення законодавства
свідчать, що відповідач, як
енергопостачальник та сторона
договірних правовідносин, зобов'язаний
належним чином виконувати зобов'язання
щодо надійного постачання споживачу
електроенергії.

Як доказ неналежного виконання
вказаних обов'язків позивачем було
надано письмове повідомлення про
припинення постачання електроенергії
від 14.07.2014р., яке адресоване абоненту
ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2, особовий
рахунок НОМЕР_1. Такий доказ не
підтверджує заявлені позивачем вимоги
і не може бути прийнятий судом, так як з
матеріалів справи вбачається, що
вказане повідомлення не відноситься до
позивача, оскільки адреса, прізвище та
особовий рахунок вказаного абонента
повністю відрізняються від даних
позивача ОСОБА_1, який мешкає по
АДРЕСА_1, особовий рахунок - НОМЕР_2.

Крім того, порядок оформлення
претензій споживача до
енергопостачальної організації
врегульовано спеціальними нормами
Правил користування електричною
енергією для населення.

Так, згідно пунктів 49 - 50 вказаних
Правил закріплено, що у разі порушення
енергопостачальником умов договору
споживач викликає представника
енергопостачальника для складання та
підписання акта-претензії споживача, в
якому зазначаються терміни, види,
відхилення показників з надання послуг
тощо (форму типового акта-претензії
наведено у додатку 2).

Акт-претензія складається споживачем
та представником енергопостачальника
і скріплюється їхніми підписами.

У разі неприбуття представника
енергопостачальника протягом 3 днів з
дня звернення у містах або 7 днів - у
сільській місцевості споживач має
право скласти акт-претензію у
довільній формі.

У разі відмови представника
енергопостачальника від підписання
акта, акт вважається дійсним, якщо його
підписали не менше ніж три споживачі
або споживач і виборна особа
будинкового, вуличного, квартального
чи іншого органу самоврядування.

Попри вказані вимоги законодавства
позивач на надав суду подібний акт,
оформлений у встановленому порядку,
який є належним доказом
несанкціонованого відключення
електроенергії енергопостачальником,
а поданий позивачем акт від 15.07.2014р. не
заслуговує на увагу, оскільки не
відповідає вказаним вимогам Правил
користування електричною енергією для
населення. Натомість відповідачем в
підтвердження відсутності його винних
дій та не відключення позивача від
електропостачання надано витяг з
особового рахунку позивача, в якому
відсутні будь-які дані про відключення
позивача від електромережі.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

За ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З урахуванням вказаних вимог закону
позивач не надав належних доказів на
підтвердження порушення обов'язків
відповідачем та відключення його від
електроенергії у заявлений позивачем
період часу, відтак підстав для
визнання дій відповідача
протиправними не має.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Зокрема, ч.3
та ч.4 ст.60 ЦПК України встановлено, що
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

У зв'язку із не доведенням позивачем
протиправних дій відповідача та
можливих порушень обов'язків
енергопостачальною компанією,
відсутні підстави для покладення на
відповідача відповідальності за
можливе спричинення позивачу
матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України
особа, яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

Також відповідно до статей 1166 та 1167 ЦК
України підставою для покладення на
особу відповідальності за завдану
матеріальну та моральну шкоду є
вчинення такою особою неправомірних
дій, бездіяльності, наявність її вини
та причинно-наслідковий зв'язок між
діями та наслідками (шкодою).

Отже в ході розгляду справи належними
та допустимими доказами не була
підтверджена вина відповідача у
спричинені шкоди позивачу або вчинення
ним протиправних дій по відношенню до
позивача, що є підставою для відмови у
позові.

У зв'язку з відмовою в позові не
підлягають задоволенню і вимоги
позивача щодо стягнення витрат на
правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 130, 174, 209, 224-226 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до
ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди - відмовити в повному обсязі.

На рішення може бути подана апеляція до
Апеляційного суду Донецької області
через Іллічівський райсуд м.Маріуполя.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Ю. О. Матвєєва