АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №759/9318/14 № апеляційного
провадження:22-ц/796/13764/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Ключник А.С.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Семенюк Т.А.

9 грудня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду м. Києва в
складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Кравець В.А., Шиманського В.Й.

при секретарі - Аршакян Р.Т.,

розглянувши в судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 3 жовтня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про виселення,
вселення та визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 3 жовтня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4
подав апеляційну скаргу, в якій
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове про задоволення позову,
вважаючи, що судом порушено норми
матеріального та процесуального права,
не враховано обставини, які мають
суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, доводи апеляційної
скарги, заперечення, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що у травні 2014 року
позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про виселення, вселення та
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
посилаючись в обґрунтування своїх
вимог на те, що він придбав трикімнатну
квартиру АДРЕСА_1 з прилюдних торгів по
реалізації майна, які проводились ПП
«СП Юстиція» 14 серпня 2013 року, яка була
предметом іпотеки згідно договору
іпотеки, укладеного між ОСОБА_5 та ПАТ
«Креді АгрікольБанк». Приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, позивачу
було видано свідоцтво про право
власності на зазначену квартиру від 15
вересня 2013 року. Державна реєстрація
права власності на спірну квартиру
була здійснена 15 вересня 2013 року. Однак,
у спірній квартирі проживають
відповідачі з сім'єю, чим порушують
право вільно розпоряджатися своєю
власністю, що змусило звернутися до
суду за захистом свого порушеного
права. Просив суд виселити ОСОБА_5 з
квартири АДРЕСА_1 без надання іншого
жилого приміщення, вселити ОСОБА_4 у
зазначену вище квартиру, визнати
ОСОБА_5 такою, що втратила право
користування та розпорядження жилим
приміщенням.

Як вбачається з матеріалів справи,
підставою набуття права власності
ОСОБА_4 на спірну квартиру стали
прилюдні торги по реалізації майна, які
проводились ПП «СП Юстиція» 14.08.2013 року.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
29.05.2014 року у справі №22-ц/796/4375/2014
визнано недійсними прилюдні торги з
реалізації нерухомого майна, а саме
трикімнатної квартири АДРЕСА_1, визнано
недійсними протокол проведення цих
прилюдних торгів та акт про реалізацію
з прилюдних торгів арештованого
нерухомого майна.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
передумови, які були підставою для
набуття права власності на спірну
квартиру скасовані рішенням
Апеляційного суду м. Києва.

Проте, з таким висновком суду
погодитись не можна, з огляду на
наступне.

Відповідно до ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 22 жовтня 2014 року, рішення
апеляційного суду м. Києва від 29 травня
2014 року скасовано, залишено без змін
рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 28 січня 2014 року, яким
відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_5
про визнання торгів недійсними.

Як вбачається з матеріалів справи,
спірна квартира належала на праві
власності ОСОБА_5 на підставі договору
купівлі-продажу від 29 серпня 2006 року та
була передана відповідачем в іпотеку 29
серпня 2006 року у забезпечення
виконання зобов'язання за кредитним
договором.

У зв'язку із не належаним виконанням
ОСОБА_5 взятих на себе зобов'язань,
зазначена вище квартира була
виставлена на прилюдні торги та
продана ОСОБА_4

Відповідно до свідоцтва від 25 вересня
2013 року, ОСОБА_4 належить на праві
власності квартира АДРЕСА_1 (а.с. 3).

Згідно зі ст. 155 ЖК України, жилі будинки
(квартири), що є у приватній власності
громадян, не може бути в них вилучено,
власника не може бути позбавлено права
користування жилим будинком
(квартирою), крім випадків,
установлених законодавством.

Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України,
власник майна має право володіти,
користуватись та розпоряджатися ним
на свій розсуд.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що
власник майна може вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_4 16 вересня 2013 року направляв
ОСОБА_5 вимогу про добровільне
виселення зі спірної квартири.

Проте, ця вимога відповідачем залишена
без реагування.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 346 ЦК України,
право власності припиняється у разі
звернення стягнення на майно за
зобов'язаннями власника.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що право власності
відповідачки на спірну квартиру
припинилось у встановленому законом
порядку внаслідок продажу даного
нерухомого майна на прилюдних торгах в
порядку процедури виконавчого
провадження про звернення стягнення на
іпотечне майно за зобов'язанням
боржника. Позивач на даний час є
власником вказаної квартири, його
право власності, відповідно до закону,
вважається набутим правомірно.

Відповідно ч. 1 ст. 109 ЖК України,
виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом.

Порядок та процедуру проведення
виселення громадян, що мешкають у
житловому будинку чи житловому
приміщенні, на які звернуто стягнення
як на предмет іпотеки, врегульовані
нормою ч. 3 ст. 109 ЖК України та ст. 40
Закону України «Про іпотеку».

При цьому, відповідно до ст. 40 Закону
України «Про іпотеку», після прийняття
рішення про звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільняють
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач на теперішній час не є
власником спірної квартири та членом
сім'ї позивача, мешкає там без згоди
останнього та без будь-яких на те
правових підстав, у зв'язку з чим не має
права користування квартирою позивача.

ОСОБА_4 дозволу ОСОБА_5 на проживання
відповідачки у спірній квартирі не
надавав, будь-яких угод з приводу цього
між сторонами не укладалось, письмова
вимога позивача про добровільне
звільнення квартири відповідачкою не
виконана.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4
обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню понесені витрати
по сплаті судового збору в сумі 243 грн.
60 коп.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 3 жовтня 2014 року скасувати,
ухваливши нове рішення наступного
змісту.

Позов ОСОБА_4 задовольнити.

Виселити ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 без
надання іншого жилого приміщення.

Вселити ОСОБА_4 у квартиру АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_5 такою, що втратила право
користування жилим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
понесені витрати по сплаті судового
збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення набирає чинності з моменту
його проголошення, може бути оскаржене
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді