Справа № 377/575/14 Головуючий у І
інстанції Орел А.С.Провадження №
22-ц/780/6336/14 Доповідач у 2 інстанції
Волохов Категорія 26
РІШЕННЯ

Іменем України

27 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого -Волохова Л.А.,

суддів: Мельника Я.С., Матвієнко
Ю.О.,

при секретарі Микитенко Д.А,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Славутицького міського суду Київської
області від 09 жовтня 2014 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товаритсва "Акцент - Банк" до ОСОБА_1,
третя особа без самостійних вимог -
фізична особа - підприємець ОСОБА_2 про
стягнення боргу за кредитним
договором, -

в с т а н о в и л а:

16 травня 2014 року до суду
звернулося ПАТ «Акцент-Банк» із
зазначеним позовом до ОСОБА_1 з вимогою
стягнути з неї заборгованість в
розмірі 19127,01 грн за кредитним
договором № А202RX86630045 від 06.10.2012 року.
Крім того, позивач просив стягнути з
відповідача судові витрати на суму 243
грн. 60 коп.

В обгрунтування позову банк посилався
на те, що уклав з відповідачем
зазначений кредитний договір, який
складається з Заяви позичальника та
Умов надання споживчого кредиту
фізичним особам. Погашення
заборгованості повинно здійснюватись
у наступному порядку: щомісяця в період
сплати позичальник повинен надавати
банку грошові кошти (щомісячний платіж)
для погашення заборгованості за
кредитом, відсотками, комісією та
іншими витратами згідно Умов. В
порушення умов договору та ст. 526, 527, 530
ЦК України відповідач не виконала
зобов'язань належним чином. У зв'язку з
цим станом на 26.02.2014 р. має
заборгованість на зазначену суму, яку
позивач просив стягнути з відповідача.

16 вересня 2014 року
представником позивача до суду подано
заяву про зменшення позовних вимог з
ціною позову 9822,28 грн., яка мотивована
тим, що рішенням Славутицького
міського суду Київської області від
06.03.2013 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до
банку, залишеним без змін апеляційним
судом Київської області та Вищим
спеціалізованим судом України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, кредитний договір № А202RX86630045 від
06.10.2012 р. визнано розірваним з 12.10.2012 р..
Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів» з
відкликанням згоди на укладення
договору про надання споживчого
кредиту споживач повинен одночасно
повернути кредитодавцю кошти або
товар, одержані згідно з договором.
Споживач також сплачує відсотки за
період між моментом одержання коштів
та моментом їх повернення за ставкою,
встановленою в договорі. У зв'язку з цим
заборгованість відповідача складає:
9822,08 грн. - заборгованість за кредитом;
0,20 грн. - заборгованість по процентах за
користування кредитом станом на 12.10.2012
р.. Враховуючи зазначене, позивач
просив стягнути з відповідача на свою
користь заборгованість у розмірі 9822,28
грн. за кредитним договором № А202RX86630045
від 06.10.2012 р. та судові витрати у розмірі
243,60 грн.

Рішенням Славутицького міського
суду Київської області від 09 жовтня 2014
року ухвалено позов задовольнити та
стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
«Акцент Банк» заборгованість за
кредитним договором № А202RX86630045 від
06.10.2012 р. на загальну суму 9822 грн. 28 коп.,
а також судові витрати - 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення про
відмову у позові, мотивуючи тим, що
судом допущено невідповідність
висновків суду обставинам справи, а
також порушено норми матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку
про задоволення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих Колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції не відповідає зазначеним
вимогам закону, виходячи з наступного.

Перевіривши справу в порядку,
передбаченому ст.303 ЦПК України,
колегія суддів дійшла висновку, що
рішення суду першої інстанції не
відповідає вимогам, зазначеним вище,
враховуючи наступне.

Задовольняючи позовні вимоги про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, суд першої інстанції
посилався на доведеність тих обставин,
що відповідач має заборгованість перед
позивачем за споживчим кредитом.

Колегія суддів вважає, що такі висновки
місцевого суду не відповідають
встановленим обставинам у справі,
враховуючи наступне.

Судом встановлено та визнається
сторонами, що 06 жовтня 2012 року між
ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 укладено договір
на виконання робіт з виготовлення та
доставки метало пластикових
конструкцій (а.с.8), згідно умов якого
останній взяв на себе зобов»язання
виготовити та доставити замовнику
металопластикові конструкції
протягом 30 робочих днів з дня оплати
замовником їх вартості.

Того ж дня, ОСОБА_1 підписала заяву
позичальника № А202RX86630045, відповідно до
якої ПАТ «Акцент-Банк» взяв на себе
зобов»язання надати їй кредит у
розмірі 9 822 грн 08 коп. та перерахувати
оплату за товар, замовлений ОСОБА_1
згідно договору від 06 жовтня 2012 року з
ФОП ОСОБА_2

12 жовтня 2012 року ОСОБА_1 направила на
адресу ПАТ «Акцент-Банк» заяву про
відкликання її згоди на укладання
договору про надання споживчого
кредиту на оплату метало пластикових
конструкцій, укладеного нею з ФОП
ОСОБА_2 06.10.2012 року та та проханням не
перераховувати грошові кошти
виконавцю робіт.

У той же день ОСОБА_1 направила ФОП
ОСОБА_2 заяву про розірвання договору
від 06.10.2012 року у зв»язку із зміною
істотних обставин та відкликанням нею
згоди на укладання договору з ПАТ
«Акцент-Банк» про надання споживчого
кредиту.

Сторонами визнається також і те, що
заочним рішенням Славутицького
міського суду Київської області від 06
березня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Київської
області від 18 лютого 2014 року та ухвалою
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20 серпня 2014 року, визнано
відкликаною з 12 жовтня 2012 року згоду
ОСОБА_1 на укладання договору про
надання споживчого кредиту за заявою
позичальника від 06 жовтня 2012 року №
А202RX86630045 до ПАТ «Акцент-Банк». Визнано
розірваним з 12 жовтня 2012 року
кредитно-заставний договір, укладений
між ОСОБА_1 та ПАТ «Акцент-Банк» на
підставі заяви позичальника від 06
жовтня 2012 року № А202RX86630045. Визнано
розірваним з 12 жовтня 2012 року договір
від 06 жовтня 2012 року на виготовлення та
доставку метало пластикових
конструкцій, укладений між ФОП ОСОБА_2
та ОСОБА_1

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Судами встановлено, що ухвалюючи
заочне рішення про задоволення позову
ОСОБА_1 до ПАТ «Акцент-Банк» та ФОП
ОСОБА_2, є доведеним порушення вимоги
чинного законодавства відповідачами,
що підтверджується також і належними
доказами, наданими суду ОСОБА_1.
Вирішуючи спір, суд правильно послався
на ст.ст. 651, 652 ЦК України, ч.6 ст. 11 Закону
України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України
«Про захист прав споживачів» договір
про надання споживчого кредиту
укладається у письмовій формі, один з
оригіналів якого передається
споживачеві. Обов»язок доведення того,
що один з оригіналів договору був
переданий споживачеві, покладається на
кредитодавця.

Частиною 6 зазначеної статті визначено,
що споживач має право протягом
чотирнадцяти календарних днів
відкликати свою згоду на укладання
договору про надання споживчого
кредиту без пояснення причин. Перебіг
цього строку розпочинається з моменту
передачі споживачеві примірника
укладеного договору.

Таким чином, Законом України «Про
захист прав споживачів» передбачено
право споживача відмовитись в
односторонньому порядку від
укладеного кредитного договору
протягом 14 днів з моменту отримання
копії примірника договору.

Перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що в порушення вимог
ст..60 ЦПК України, позивач не надав суду
належних, допустимих доказів того, що
ОСОБА_1 отримала грошові кошти від
позивача, у тому числі шляхом
перерахування їх на рахунок ФОП ОСОБА_2

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Не є належними доказами отримання
відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів
від позивача документи, надіслані КБ
«Приват Банк» суду першої інстанції
(а.с.104-106), оскільки кошти перераховано
не на рахунок ФОП ОСОБА_2., а на рахунок
іншої особи з якою ОСОБА_1 не укладала
жодної угоди.

Враховуючи зазначене вище, колегія
суддів вважає недоведеними позовні
вимоги ПАТ «Акцент-Банк», а тому дійшла
висновку про необхідність
задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1

Відповідно до статті 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є порушення
або неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.
Норми матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

З огляду на те, що ухвалюючи рішення,
суд першої інстанції порушив норми
процесуального права, допустив
невідповідність висновків суду
обставинам справи, судове рішення не
може бути залишене без змін і підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 309 ЦПК України,
колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Славутицького міського суду
Київської області від 09 жовтня 2014 року
скасувати та ухвалити по справі нове
рішення, яким в задоволенні позову
Публічного акціонерного товаритсва
"Акцент - Банк" до ОСОБА_1, третя особа
без самостійних вимог - фізична особа -
підприємець ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
рішенням апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: