Справа № 2/325/301/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року
смт. Приазовське

Приазовський районний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді
Діоба Г.О.,

при секретарі
Цукановій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом прокурора Приазовського
району Запорізької області в інтересах
Головного управління Держземагенства
у Запорізькій області до Приазовської
районної державної адміністрації
Запорізької області, ОСОБА_1, треті
особи на стороні позивача: Державна
інспекція сільського господарства в
Запорізькій області, відділ
Держземагенства у Приазовському
районі Запорізької області, про
визнання незаконним та скасування
розпорядження голови Приазовської
райдержадміністрації Запорізької
області від 16.02.2004р № 96 "Про передачу
земельних ділянок у власність для
ведення особистого селянського
господарства" в частині, визнання
недійсним державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЗП
№ 087327 від 17.08.2007р. та повернення
земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Приазовського району
звернувся до суду з позовом в інтересах
Головного управління Держземагенства
у Запорізькій області, в якому просить
визнати незаконним та скасувати
розпорядження голови Приазовської
райдержадміністрації Запорізької
області № 96 від 16.02.2004р. "Про передачу
земельних ділянок у власність для
ведення особистого селянського
господарства" в частині передачі
земельної ділянки (кадастровий номер
:03:001:0043) площею 1,61 га, вартістю
37617,05 гривень, у власність ОСОБА_1 для
ведення особистого селянського
господарства, розташованої на
території Степанівської Першої
сільської ради Приазовського району
Запорізької області за межами
населеного пункту; визнати недійсним
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЗП № 087327,
виданий 17.08.2007 року ОСОБА_1; зобов'язати
ОСОБА_1 повернути на користь Головного
управління Держземагенства у
Запорізькій області земельну ділянку
(кадастровий номер :03:001:0043) площею
1,61 га, вартістю 37617,05 гривень,
розташовану на території
Степанівської Першої сільської ради
Приазовського району Запорізької
області за межами населеного пункту,
шляхом підписання акту
прийому-передачі землі.

В обґрунтування заявлених вимог
прокурор зазначив, що вказане
розпорядження голови Приазовської
райдержадміністрації в зазначеній
частині є незаконним, тому що видано
всупереч вимогам Земельного і Водного
кодексів України, без урахування
положень ст. ст. 3, 59, 60 Земельного
кодексу України, ст. ст. 1, 88, 90 Водного
кодексу України та без урахування
рішення Приазовської районної ради
Запорізької області від 27.06.2002р. № 15
"Про затвердження розміру площі
прибережної захисної смуги вздовж
берега Азовського моря", оскільки
передана у власність ОСОБА_1 для
ведення особистого селянського
господарства спірна земельна ділянка
знаходиться на відстані приблизно 18
метрів від урізу води Азовського моря,
а відтак, розташована в межах
прибережної захисної смуги Азовського
моря.

В зв'язку з тим, що державний акт
на право власності на земельну ділянку
серії ЗП № 087327 виданий ОСОБА_1 17.08.2007р.
на підставі розпорядження, яке є
незаконним, він підлягає визнанню
недійсним.

Оскільки позовна вимога про
визнання державного акту на право
власності на земельну ділянку
недійсним є похідною та пов'язаною з
позовною вимогою про визнання
незаконним та скасування
розпорядження голови Приазовської
райдержадміністрації № 96 від 16.02.2004р.
"Про передачу земельних ділянок у
власність для ведення особистого
селянського господарства" в частині, на
підставі якого його видано, та обидві
позовні вимоги підлягають розгляду за
правилами цивільного судочинства, то
їх слід розглядати одночасно.

В судовому засіданні прокурор
Кулак С.М., представник Головного
управління Держземагенства у
Запорізькій області Мірчєва І.О.
підтримали заявлені вимоги за
обставинами викладеними в позовній
заяві, вважають їх обґрунтованими і
підлягаючими задоволенню з підстав
зазначених в позові.

Представник Приазовської
райдержадміністрації Лакейхін С.В.,
представник відповідача ОСОБА_1 -
ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не
визнали, вважають його необґрунтованим
і не підлягаючим задоволенню з підстав,
які наведені в наданих ними письмових
запереченнях.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове
засідання не з'явилась, про причини
неявки суд не повідомила.

Представники третіх осіб -
Державної інспекції сільського
господарства в Запорізькій області та
відділу Держземагенства у
Приазовському районі Запорізької
області в судове засідання не
з'явились, надали до суду заяви про
розгляд справи за їх відсутності.

Вислухавши прокурора,
представника Головного управління
Держземагенства у Запорізькій
області, представників відповідачів,
допитавши свідка ОСОБА_5, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку
про те, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК
України.

В судовому засіданні встановлено,
що 27.06.2002 року Приазовською районною
радою Запорізької області прийняте
рішення № 15 "Про затвердження розміру
площі прибережної захисної смуги
вздовж берега Азовського моря", яким
затверджені розміри і площі
прибережних захисних смуг вздовж
берега Азовського моря (згідно додатку
на території Степанівської Першої
сільської ради довжина - 13688 м, ширина - 50
м, площа - 68,34 га) та визначено районному
відділу земельних ресурсів установити
межі прибережної захисної смуги в
натурі.

16.02.2004 року головою Приазовської
районної державної адміністрації
прийнято розпорядження № 96 "Про
передачу земельних ділянок у власність
для ведення особистого селянського
господарства", згідно якого вирішено
передати із земель запасу
Степанівської Першої сільської ради
для ведення особистого селянського
господарства ОСОБА_1 земельну ділянку
площею 1,61 га.

На підставі зазначеного
розпорядження відповідачці ОСОБА_1
17.08.2007р. виданий державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЗП
№ 087327, відповідно до якого вона є
власником земельної ділянки площею 1,61
га (кадастровий номер :03:001:0043) на
території Степанівської Першої
сільської ради за межами населеного
пункту. Цільове призначення земельної
ділянки - ведення особистого
селянського господарства.

Згідно технічного звіту по
встановленню меж земельної ділянки
(частки) в натурі та виготовленню
державного акта на право приватної
власності на землю, ОСОБА_1 була
передана у власність земельна ділянка
із земель запасу Степанівської Першої
сільської ради Приазовського району
сільськогосподарського призначення.

В поданій заяві як на підставу
позову прокурор посилається на те, що
спірна земельна ділянка площею 1,61 га,
яка передана у власність ОСОБА_1,
відноситься до земель водного фонду як
земля прибережних захисних смуг,
оскільки знаходиться на відстані
приблизно 18 метрів від урізу води
Азовського моря. Про це, на його думку,
свідчить інформація відділу
Держземагенства у Приазовському
районі від 15.08.2014р. № 937/02-08 та
інформація Державної інспекції
сільського господарства в Запорізькій
області від 26.08.2014р.

Суд дійшов висновку, що
вищезазначена обставина є недоведеною
і належних та допустимих доказів про
те, що спірна земельна ділянка станом
на 16.02.2004р. (на момент прийняття
розпорядження) перебувала у межах
прибережної захисної смуги і
відноситься до земель водного фонду в
судовому засіданні не надано.

Відповідно до ст. 20 ЗК України
віднесення земель до тієї чи іншої
категорії здійснюється на підставі
рішень органів державної влади,
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим, Ради міністрів Автономної
Республіки Крим та органів
місцевого самоврядування відповідно
до їх повноважень.

Згідно зі ст. 58 ЗК України до
земель водного фонду належать землі,
зайняті: морями, річками, озерами,
водосховищами, іншими водними
об'єктами, болотами, а також островами,
не зайнятими лісами; прибережними
захисними смугами вздовж морів, річок
та навколо водойм, крім земель,
зайнятих лісами; гідротехнічними,
іншими водогосподарськими спорудами
та каналами, а також землі, виділені під
смуги відведення для них; береговими
смугами водних шляхів.

Ст. 60 ЗК України визначено, що
вздовж річок, морів і навколо озер,
водосховищ та інших водойм з метою
охорони поверхневих водних об'єктів
від забруднення і засмічення та
збереження їх водності встановлюються
прибережні захисні смуги. Прибережні
захисні смуги встановлюються за
окремими проектами землеустрою. Межі
встановлених прибережних захисних
смуг і пляжних зон зазначаються в
документації з землеустрою,
кадастрових планах земельних ділянок,
а також у містобудівній документації.

Ст. 87 ВК України встановлено, що
зовнішні межі водоохоронних зон
визначаються за
спеціальнорозробленими проектами.
Порядок визначення розмірів і меж
водоохоронних зон та режим ведення
господарської діяльності в них
встановлюються Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ст. 88 ВК України з
метою охорони поверхневих водних
об'єктів від забруднення і засмічення
та збереження їх водності вздовж річок,
морів і навколо озер, водосховищ та
інших водойм в межах водоохоронних
зон виділяються земельні ділянки під
прибережні захисні смуги.Прибережні
захисні смуги встановлюються за
окремими проектами землеустрою.
Проекти землеустрою щодо
встановлення меж прибережних
захисних смуг розробляються в порядку,
передбаченому законом.

Постановою Кабінету Міністрів
України від 8 травня 1996 року № 486
затверджено Порядок визначення
розмірів і меж водоохоронних зон та
режиму ведення господарської
діяльності в них, яким визначено, що цей
Порядок встановлює єдиний правовий
механізм визначення розмірів і меж
водоохоронних зон та режим ведення
господарської діяльності в них. У межах
водоохоронних зон виділяються землі
прибережних захисних смуг та смуги
відведення з особливим режимом їх
використання відповідно до статей 88 - 91
Водного кодексу України. Розміри і межі
водоохоронних зон визначаються
проектом на основі
нормативно-технічної документації.

Відповідно до наведених вимог
законодавства водоохоронна зона із
прибережною захисною смугою, як об'єкт
права, існує з моменту її визначення як
такого за окремим проектом землеустрою
в порядку, передбаченому законом чи
іншим нормативно-правовим актом.

До таких правових висновків
дійшов і Верховний Суд України у
постанові від 22.05.2013р. № 6-25цс13, яка
згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є
обов'язковою для судів.

Враховуючи принцип допустимості
засобів доказування, допустимим
засобом доказування наявності
водоохоронної зони та прибережної
захисної смуги, в якості складової
водоохоронної зони, має бути проект
встановлення водоохоронної зони
(прибережної захисної смуги), або
кадастровий план земельної ділянки, на
якій відображено таку зону (смугу), або
містобудівна документація, яка
передбачає зазначене вище.

Ні прокурором, ні представником
Головного управління Держземагенства
у Запорізькій області суду не надано
будь-яких належних фактичних даних, які
б свідчили про те, що станом на 16.02.20014
року, тобто на дату прийняття головою
Приазовської районної державної
адміністрації розпорядження № 96 "Про
передачу земельних ділянок у власність
для ведення особистого селянського
господарства" були визначені розмір та
межі водоохоронної зони з прибережною
захисною смугою на території земель
Степанівської Першої сільської ради
Приазовського району і що передана у
власність ОСОБА_1 земельна ділянка
площею 1,61 га знаходилась в межах
водоохоронної зони і відносилась до
земель водного фонду.

Суд не приймає до уваги
інформаційні листи відділу
Держземагенства у Приазовському
районі від 15.08.2014р. № 937/02-08 та Державної
інспекції сільського господарства в
Запорізькій області від 26.08.2014р.,
оскільки з урахуванням вищезазначених
положень законодавства вони не є
допустимими доказами. Більш того,
відповідно до письмових пояснень
відділу Держземагенства у
Приазовському районі № 1240/02-08 від
25.11.2014р. в листі від 15.08.2014р. № 937/02-08 була
надана приблизна відстань спірної
земельної ділянки від урізу води
Азовського моря станом на 2014 рік, а
відстань цієї ділянки від урізу води на
момент прийняття розпорядження
головою Приазовської
райдержадміністрації № 96 від 16.02.2004р.
"Про передачу земельних ділянок у
власність для ведення особистого
селянського господарства" невідома.

З урахуванням викладених
обставин суд дійшов висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення вимоги про визнання
незаконним та скасування
розпорядження голови Приазовської
райдержадміністрації в частині, а
також вимог про визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку та повернення
земельної ділянки, як похідних від
первісної.

Приймаючи до уваги, що позов не
підлягає задоволенню через його
необґрунтованість, суд не вбачає
підстав для вирішення питання про
необхідність відмови у задоволенні
позовних вимог за заявами
представників відповідачів у зв'язку
із спливом позовної давності.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 209, 212-215,
218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволені позову
прокурора Приазовського району
Запорізької області в інтересах
Головного управління Держземагенства
у Запорізькій області до Приазовської
районної державної адміністрації
Запорізької області, ОСОБА_1, треті
особи на стороні позивача: Державна
інспекція сільського господарства в
Запорізькій області, відділ
Держземагенства у Приазовському
районі Запорізької області, про
визнання незаконним та скасування
розпорядження голови Приазовської
райдержадміністрації Запорізької
області від 16.02.2004р № 96 "Про передачу
земельних ділянок у власність для
ведення особистого селянського
господарства" в частині, визнання
недійсним державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЗП
№ 087327 від 17.08.2007р. та повернення
земельної ділянки.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Запорізької області
через Приазовський районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом 10 днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Г.О. Діоба