Справа № 450/2279/13-ц
Провадження № 4-с/450/26/14
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" серпня 2014 р. Пустомитівський
районний суд Львівської області в
складі:

головуючого-судді
Мельничук І. І.

при секретарі
Стельмащук Н.О,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Пустомити справу за
скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Пустомитівського районного управління
юстиції ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

Скаржник звернулась до суду зі скаргою,
яка в подальшому була нею уточнена, на
неправомірні дії державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Пустомитівського районного управління
юстиції ОСОБА_2, в якій просить визнати
незаконним дії державного виконавця
Вентик Х.М. щодо примусового виселення
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з будинку № 4 по
вул. Джерельній, в с.Скнилів,
Пустомитівського району, Львівської
області без врахування інтересів
неповнолітньої дитини – ОСОБА_5;
зобов’язати державного виконавця
Вентик Х.М. відділу державної
виконавчої служби Пустомитівського
районного управління юстиції вчинити
дії по недопущенню порушення інтересів
неповнолітньої особи, шляхом винесення
постанови про повернення виконавчого
документа стягувачеві.

Скаргу обґрунтовує тим, що державним
виконавцем Вентик Х.М. винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження про виселення ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 з будинку № 4 по
вул..Джерельній в с.Скнилів,
Пустомитівського району, Львівської
області.

В ході проведення виконавчих дій,
державному виконавцю стало відомо, що
за вищевказаною адресою, окрім осіб
вказаних у виконавчому документі, у
будинку проживає малолітня дитина –
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що нею
складено акт, питання про виселення
неповнолітнього судом не розглядалось,
та як наслідок, жодної інформації щодо
нього у виконавчому документі не
зазначено.

Оскільки при вирішенні питання про
виселення в судовому порядку не було
встановлено факту проживання
неповнолітньої дитини в будинку № 4 по
вул. Джерельній в с.Скнилів,
Пустомитівського району, Львівської
області та не залучено представників
органу опіки та піклування для надання
дозволу на ї виселення, дії державного
виконавця щодо примусового виселення
батьків неповнолітньої особи є
незаконними.

В судовому засіданні скаржниця
підтримала свою скаргу з наведених у
ній підстав.

Представник скаржника ОСОБА_6 в
судовому засіданні скаргу підтримала з
наведених у ній підстав. Просить
задоволити.

Представник заінтересованої особи –
стягувача ОСОБА_7 – ОСОБА_8 заперечила
проти задоволення скарги з підстав
наведених у запереченнях.

Суб’єкт оскарження – ОСОБА_2 в
судовому засіданні проти задоволення
скарги заперечила в зв’язку з її
безпідставністю, та такої що не
ґрунтується на вимогах чинного
законодавства.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
з’ясувавши всі обставини справи, суд
приходить до висновку, що скарга є
необґрунтовано, а в її задоволенні слід
відмовити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України передбачає,
що кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

За змістом ст.385 Цивільного
процесуального кодексу У країн - скаргу
може бути подано до суду у десятиденний
строк з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатись про порушення
її прав чи свобод.

Судом встановлено, що рішенням
Пустомитівського районного суду
Львівської області від 20.02.2014 року
позов ОСОБА_7 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 задоволено та вирішено виселити
останніх з будинку № 4 по вул.
Джерельній, в с.Скнилів,
Пустомитівського району, Львівської
області без надання іншого житла. Дане
рішення Ухвалою Апеляційного суду
Львівської області від 13.05.2014 року
залишене без змін, і відповідно набрало
законної сили.

08.07.2014 року державним виконавцем Вентик
Х.М. відділу державної виконавчої
служби Пустомитівського районного
управління юстиції винесено постанову
№ 43896199 про відкриття виконавчого
провадження про виселення
відповідачів з даного приміщення.
Вказана постанова боржниками
оскаржена не була.

Разом з тим, як вбачається зі змісту
рішення Пустомитівського районного
суду Львівської області від 13.05.2014 року
питання щодо виселення
неповнолітнього ОСОБА_5 не було
предметом судового розгляду та
відповідно рішення з цього приводу
судом не приймалось.

Відповідно ч. 2 ст. 11 Закону України «Про
охорону дитинства», кожна дитина має
право на проживання в сім’ї разом з
батьками або в сім’ї одного з них та на
піклування батьків.

Також відповідно до ч.4 ст. 29 Цивільного
кодексу України - місце проживання
фізичної особи, яка не досягла десяти
років, є місце проживання її батьків
(усиновлювачів) або одного з них, з ким
вона проживає, опікуна або
місцезнаходження навчального закладу
чи закладу охорони здоров’я, в якому
вона проживає.

З огляду на наведене, покликання
скаржника на незаконність дій
державного виконавця при проведенні
виконавчих дій щодо примусового
виселення ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з
будинку № 4 по вул..Джерельній в
с.Скнилів, Пустомитівського району,
Львівської області не знайшли свого
підтвердження в ході розгляду скарги
та спростовуютьсь дослідженими
матеріалами справи.

За змістом ст.48 ЗУ «Про виконавче
провадження» виконавчий документ, на
підставі якого відкрито виконавче
провадження, за яким виконання не
здійснювалося або здійснено

частково, повертається стягувачу у
разі, якщо: є письмова заява стягувача;
у боржника відсутнє майно, на яке
може бути звернуто стягнення, а
здійснені державним виконавцем
відповідно до цього Закону заходи
щодо розшуку такого майна
виявилися безрезультатними; стягувач
відмовився залишити за собою майно
боржника, не реалізоване під час
виконання рішення; стягувач
перешкоджає провадженню виконавчих
дій або не здійснив авансування
витрат на організацію та проведення
виконавчих дій, авансування яких
передбачено цим Законом, незважаючи
на попередження державного виконавця
про повернення йому виконавчого
документа; у результаті вжитих
державним виконавцем заходів
неможливо встановити особу боржника,
з'ясувати місцезнаходження боржника -
юридичної особи, місце проживання,
перебування боржника - фізичної особи
(крім випадків, коли виконанню
підлягають виконавчі документи про
стягнення аліментів, відшкодування
шкоди, завданої каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, у зв'язку з
втратою годувальника, а також
виконавчі документи про відібрання
дитини, за якими мають бути стягнуті
кошти чи інше майно, та інші
виконавчі документи, що можуть бути
виконані за безпосередньої участі
боржника); у боржника відсутнє
визначене виконавчим документом майно,
яке він за виконавчим документом має
передати стягувачу, або майно, на яке
необхідно звернути стягнення з метою
погашення заборгованості (крім коштів),
а здійснені державним виконавцем
відповідно до цього Закону заходи
щодо розшуку такого майна виявилися
безрезультатними; боржник - фізична
особа (крім випадків, коли виконанню
підлягають виконавчі документи про
стягнення аліментів, відшкодування
шкоди, завданої каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, у зв'язку з
втратою годувальника, а також
виконавчі документи про відібрання
дитини) чи майно боржника, розшук яких
здійснювався органами внутрішніх
справ, не виявлені протягом року з дня
оголошення розшуку; коштів, що
надійшли від реалізації заставленого
майна, недостатньо для задоволення
вимог стягувача-заставодержателя за
виконавчим документом, на підставі
якого звернуто стягнення на
заставлене майно; наявна встановлена
законом заборона щодо звернення
стягнення на майно чи кошти боржника,
якщо у нього відсутнє інше майно чи
кошти, на які можливо звернути
стягнення, а також щодо проведення
інших виконавчих дій стосовно
боржника, що виключає можливість
виконання відповідного рішення.

Разом з тим вимога скаржниці щодо
попередження порушення інтересів
неповнолітньої дитини шляхом
винесення постанови про повернення
виконавчого листа стягувачу не
підлягає до задоволення, оскільки
підстава на яку покликається скаржниця
не передбачена ст..48 ЗУ «Про виконавче
провадження».

З огляду на вищенаведене, суд приходить
до висновку, що в задоволенні скарги
слід відмовити за її безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 210, 212, 214, 215, 218
ЦПК України,ст. ст. 48, 78, 82 ЗУ «Про
виконавче провадження», ст..11 ЗУ «Про
охорону дитинства» -

у х в а л и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Пустомитівського РУЮ ОСОБА_2 –
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Львівської області
через районний суд протягом 5 днів з дня
її проголошення.

СуддяОСОБА_9