Провадження №2/761/6881/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 листопада 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді
Юзькової О.Л.,

при секретарі
Звонцовій О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві в приміщенні суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Товариства співвласників
багатоквартирного будинку «Комфорт»
про визнання частково недійсним
рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом та
просить визнати недійсним рішення
загальних повторних звітних зборів
товариства співвласників
багатоквартирного будинку «Комфорт»,
оформленого протоколом № 2/2014
загальних повторних звітних зборів
ТСББ «Комфорт» від 01.03.2014 року в частині
визначення щомісячних обов'язкових
платежів та внесків до бюджету
Товариства на 2014 рік: на утримання
будинку та прибудинкової території для
власників квартир - 2,58 грн. за метр
квадратний, на оплату праці консьєржів
для власників квартир - 1,10 грн. за метр
квадратний та на утримання підземного
багатобоксового гаражу для власників
гаражного боксу - 200 грн. за бокс. Свої
вимоги мотивує тим, що вона є власником
квартири АДРЕСА_1. За даною адресою
створенов 2001 році Товариств
співвласників багатоквартирного
будинку «Комфорт», яке з 2006 року і на
даний час вважає себе
балансоутримувачем будинку і
виставляє позивачу, як власнику
квартири, та іншим мешканцям рахунки на
оплату незрозумілих платежів та
внесків. Так рішенням загальних
повторних звітних зборів відповідача
01.03.2014 р. визначено наступні обов'язкові
платежі та внески до бюджету
Товариства в тому числі і оскаржувані.
Вказане рішення оформлено протоколом
№ 2/2014 має бути визнано недійсним в
частині внесків на утримання будинку
та прибудинкової території, праці
консьєржів, утримання підземного
гаражного боксу, у зв'язку із його
невідповідністю вимогам чинного
законодавства України. Так в порушення
вимог ст. 10 Закону України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирних будинків» рішення
приймалось за відсутності більше
половини членів об'єднання, по - перше.
По - друге, рішення прийнято і щодо
платежів для власників квартир, які не
є членами об'єднання, що також порушує
положення ст.ст. 10,16 Закону України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирних будинків». Таким
чином, приймаючи оскаржуване рішення,
зважаючи на те, що позивач не є членом
об'єднання, останнє порушило право
особи, передбачене ст.ст. 19, 41
Конституції України, ст. 316,317 ЦК України
щодо непорушності права вільно та на
власний розсуд розпоряджатися
власними грошовими коштами, а також
недопустимості примусу вчиняти дії,
які не передбачені законодавством.

В судовому засіданні позивач, її
представнику підтримали заявлені
вимоги, просили задовольнити.

Представники відповідача позовні
вимоги не визнали. Пояснили, що станом
на 01 березня 2014 р. членами ТСББ
«Комфорт» є 126 осіб. Відповідно ж до п.
5.4. Статуту Товариства повторні
загальні збори є чинними, коли на них
присутні не менше 30 відсотків членів
об'єднання і рішення приймаються ?
голосів присутніх. На загальних зборах
01.03.2014 р. були присутні 43 особи, що
цілком достатньо для прийняття
оскаржуваних рішень. Крім того, ОСОБА_2,
будучі власницею квартири та гаражного
боксу, що знаходяться в будинку № 17-25 по
вул. Герцена в м. Києві на рівні з іншими
мешканцями користується спільним
майном, прибудинковою територією.
Позивач не є членом ТСББ , не сплачує
внески визначені загальними зборами і
таким чином її борг лягає на інших
мешканців і учасників Товариства. Крім
того, ОСОБА_1 не будучі учасником
Товариства не є стороною правочину, а
не сплата внесків до бюджету ТСББ не
дає їй підстави вважати правочин
укладеним, а отже і оспорюваним. За
таких обставин представники
відповідача просять відмовити у
задоволенні позову.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2, як
свідчить свідоцтво про право власності
на квартиру видане 12.04.2002 року на
підставі наказу Головного управління
житлового забезпечення від 05.04.2002 року.

Відповідач - Товариство співвласників
багатоквартирного будинку «Комфорт» є
балансоутримувачем будинку № 17-25 по
вул. Герцена в м. Києві і діє на підставі
статуту. Дана обставина в судовому
засіданні не оспорювалась сторонами.

01 березня 2014 року відбулися загальні
повторні звітні збори ТСББ «Комфорт»,
за результатами яких, було прийнято
рішення оформлене протоколом № 2/1214 про
визначення щомісячних обов'язкових
платежів та внесків до бюджету
Товариства на 2014 рік, зокрема і на
утримання будинку та прибудинкової
території для власників квартир - 2,58
гривні за метр квадратний, на оплату
праці консьєржів для власників квартир
- 1,10 гривні за метр квадратний та на
утримання підземного багатобоксового
гаражу - 200 гривень за бокс.

Позивач просить визнати в цій частині
рішення зборів недійсним, оскільки
вони ухвалені з порушенням Закону
України «Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку», порушують
її права визначені ст.ст. 19, 41
Конституцією України та положеннями
ст.ст. 316,317 ЦК України.

Преамбулою Закону України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку» визначено,
що цей Закон визначає правові та
організаційні засади створення,
функціонування, реорганізації та
ліквідації об'єднань власників жилих
та нежилих приміщень
багатоквартирного будинку, захисту
їхніх прав та виконання обов'язків
щодо спільного утримання
багатоквартирного будинку.

Членом об'єднання, відповідно до ст.9
Закону, може бути фізична чи юридична
особа, яка є власником квартири
(квартир) або приміщення (приміщень)
у багатоквартирному будинку. Членство
в об'єднанні є добровільним і може
набуватися одночасно з створенням
об'єднання при проведенні установчих
зборів, а також індивідуально, на
основі письмової заяви, в будь-який
момент його існування.

В судовому засіданні позивач і це
визнано представниками відповідача,
пояснила, що не належить до членів ТСББ
«Комфорт».

Приписами ст. 10 Закону визначено
виключну компетенцію загальних
зборів членів об'єднання, зокрема,
визначення розмірів внесків та
платежів членами об'єднання.

Як вбачається з п.п. 5.3. , 5.5. Статуту
відповідача загальні збори правочинні,
якщо на них присутні більше50 відсотків
членів Об'єднання. У разі відсутності
кворуму для проведення загальних
зборів Правління визначає нову дату і
час їх проведення і є чинними, якщо на
них присутні не менше 30 відсотків
членів об'єднання. На таких зборах
рішення приймаються ? голосів
присутніх на зборах.

Як свідчить протокол № 2/2014, станом на 01
березня 2014 р. членами ТСББ «Комфорт» є
126 осіб. Учасниками зборів
зареєстровано 43 члена ТСББ «Комфорт»,
тобто 34,4 %.

Позивач стверджує, що учасниками ТСББ є
168 осіб, як це встановлено рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 19.05.2006 року прийняте за
результатами розгляду справи за
позовом ОСОБА_3 до Товариства
співвласників багатоквартирного
будинку «Комфорт» про визнання
недійсним рішень загальних зборів, а
отже загальні збори, що відбулися були
не правомочними.

Суд не може погодитися з твердженнями
позивача, оскільки судовим рішенням
кількість членів Товариства була
встановлена станом на прийняття рішень
у 2005 році і не свідчить про те, що станом
на день прийняття відповідачем рішень
в 2014 р. кількість членів ТСББ «Комфорт»
залишилась незмінною.

А отже достовірних доказів, які б
свідчили про відсутність необхідної
кількості голосів для прийняття
оскаржуваного рішення відсутні.

Приписами ст. 215 ЦК України встановлено,
що підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 203 ЦК України визначено,
що зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Позивач стверджує, що обов'язковість
рішень загальних зборів у тому числі
про встановлення розмірів платежів і
внесків Законом України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку» та
встановлення таких платежів для
власника квартири, який не є членом
Товариства порушує її право вільно
розпоряджатися грошовими коштами та
примушує вчиняти дії, що не передбачені
законодавством.

Статтею 1 Конституції України
встановлено, що кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю,
результатами своєї інтелектуальної,
творчої діяльності.

Правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб відповідно до ст. 316 ЦК
України.

Власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном, як це встановлено ст. 317ЦК
України.

Власник, відповідно до положень ст. 319
ЦК України, володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд, проте не може
використовувати право власності на
шкоду правам, свободам та гідності
громадян, інтересам суспільства,
погіршувати екологічну ситуацію та
природні якості землі.

Позивач пов'язує порушення своїх прав
із зобов'язанням що виникли у зв'язку із
прийняттям оскаржуваного рішення -
обов'язку сплачувати платежі, які не
розповсюджуються на особу, яка не є
членом Товариства.

Проте, з оскаржуваної частини рішення
не вбачається, що останнє
розповсюджується і на осіб які не
входять до складу членів ТСББ.

Крім того слід зазначити, що чинним
законодавством України встановлено
обов'язок власника, і це не
заперечувалось в судовому засіданні
позивачем, нести витрати по утриманню
майна.

Зокрема, Закон України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку» регулює
правовідносини, що виникають між
об'єднанням та власниками квартир тощо,
які не є його членами.

Положеннями ч. 4 ст.9 Закону визначено,
що власники приміщень, розташованих у
межах одного житлового комплексу, які
не є членами об'єднання, можуть
укладати з об'єднанням угоди про
співпрацю та дії у спільних інтересах.

В свою чергу згідно до ст. 13 Закону ,
укладення договору між власником
окремого приміщення у житловому
комплексі та управителем є
обов'язковим і не залежить від
членства в об'єднанні, за винятком
випадку, коли власник і управитель є
однією особою. У разі відмови власника
приміщення укладати договір або
сплачувати обов'язкові платежі на
утримання та ремонт неподільного майна
та відповідної частки загального майна
об'єднання має право звернення до
суду для стягнення нарахованих
платежів у судовому порядку.

Управителем же, в розумінні ст. 1 Закону
- юридична особа, яка здійснює
управління неподільним та загальним
майном житлового комплексу за
дорученням власника (власників) майна і
забезпечує його належну експлуатацію.

Крім того, позивач не позбавлений права
і на врегулювання таких відносин
відповідно до положень Закону України
«Про житлово-комунальні послуги», який
як вказано в преамбулі
нормативно-правового акту, визначає
основні засади організаційних,
господарських відносин, що виникають у
сфері надання та споживання
житлово-комунальних послуг між їхніми
виробниками, виконавцями і
споживачами, а також їхні права та
обов'язки.

Позивачем в судовому засіданні не
надано доказів, які вб свідчили по -
перше, відсутність договірних відносин
з відповідачем, укладання договорів
безпосередньо з виробниками,
виконавцями послуг.

В свою чергу положення ст. 15 ЦК України
встановлюють, що кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

При цьому, приписами ст. 60 ЦПК України
встановлено обов'язок сторони довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Зважаючи на все вищенаведене, суд
приходить до висновку, що під час
розгляду справи позивачем не доведено,
що Товариством співвласників
багатоквартирного товариства
«Комфорт» прийняттям 01.03.2014 р.
оскаржуваного рішення порушені права і
свободи, які підлягають захисту, а тому
вважає за можливе відмовити у
задоволенні позову.

Розподіляючи судові витрати, суд
керується положеннями ст.. 88 ЦПК
України. .

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.
3,11, 57,60,88,212-218 ЦПК України, ст. 41
Конституції України, ст.ст. 15,203,215, 317,319
ЦК України, Законом України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку», суд -

ВСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги через
Шевченківський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення набирає законної сили в разі
закінчення вищезазначених строків або
якщо його не скасовано після розгляду
справи судом апеляційної інстанції.

Суддя