Справа № 361/7746/14-ц
Провадження № 2/361/2904/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2014 року Броварський
міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючої судді
Маценко Н.П.

при секретарі
Телепі Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Бровари
цивільну справу за позовом виконавчого
комітету Броварської міської ради
Київської області до ОСОБА_1, треті
особи ОСОБА_2, комунальне підприємство
Броварської міської ради
«Житлово-експлуатаційна контора-1»,
Броварський районний відділ
управління ДМС України в Київській
області про визнання ордеру на жиле
приміщення недійсним та зняття з
реєстрації

в с т а н о в и в:

У вересні 2014 року виконавчий
комітет Броварської міської ради
Київської області звернувся до суду із
даним позовом, в якому просить визнати
недійсним ордер № 5 від 04.04.2012 року на
жиле приміщення - кімнату АДРЕСА_1
виданий на ім'я ОСОБА_1 та скасувати
його; зняти останнього з
реєстраційного обліку за вищевказаною
адресою; стягнути із відповідача
судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що рішенням
Броварської міської ради від 17.12.2009
року № 1335-76-05 надано згоду на
безоплатне прийняття у комунальну
власність територіальної громади м.
Бровари гуртожитку по АДРЕСА_1.

У подальшому рішеннями Броварської
міської ради від 15.09.2011 року № 333-13-06
прийнято безоплатно у комунальну
власність територіальної громади м.
Бровари вищезазначений гуртожиток.

На підставі рішення виконавчого
комітету від 11.10.2011 № 526 комісії по
прийманню-передачі гуртожитку по
АДРЕСА_1 у комунальну власність
територіальної громади м. Бровари
доручено здійснити передачу, оформити
акти приймання-передачі та доручено TOB
«Мостобудівельний загін № 112» передати
з балансу, а КП «
Житлово-експлуатаційній конторі - 1»
прийняти на баланс та обслуговування
даний гуртожиток.

Далі зазначає, що під час здійснення
роботи по встановленню фактичного
проживання мешканців гуртожитку по
АДРЕСА_1, Броварським районним відділом
управління державної міграційної
служби України в Київській області
26.12.2013 року складено списки фактично
проживаючих та зареєстрованих
громадян у гуртожитку, а 05.12 2013 року КП «
Житлово-експлуатаційною конторою - 1»
було надано перелік осіб, які фактично
проживають у вищевказаному гуртожитку.

Відповідно до наданих списків та акту,
складеного працівниками КП -ЖЕК-1» з
підписами сусідів, в кімнаті АДРЕСА_1
фактично проживає та зареєстрована гр.
ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 згідно з
договором найму житлового приміщення
від 05.04.2010 року.

При наданні документів мешканцями
гуртожитку їм стало відомо, що на
кімнату № 28 виданий ордер № 5 від 04.04.2012
року ОСОБА_1., відповідно до відтиску в
паспорті про місце реєстрації -
зареєстрований в кімнаті АДРЕСА_2.
Відповідач по справі в списках
фактично проживаючих в гуртожитку не
значиться, до кімнати не вселявся,
оскільки вона не була фактично та
юридично вільна, і взагалі не мешкав та
не мешкає в гуртожитку, не користується
ним, зареєстрований в іншій кімнаті.

Спірний ордер виданий на житлове
приміщення відповідачу 04.04.2012 року,
тобто після того як гуртожиток
переданий до комунальної власності
територіальної громади м. Бровари.
Керівництво TOB «Містобудівельний загін
№ 112» не було наділено повноваженнями
видавати ордер ОСОБА_1 та
розпоряджатися кімнатами в гуртожитку,
оскільки на час видачі ордеру
гуртожиток переданий до комунальної
власності територіальної громади
міста Бровари, чим порушили права
громадян, які фактично на законних
підставах проживають в кімнаті.

У судовому засіданні представник
позивача Вітер К.М. позовні вимоги
підтримала, дала пояснення аналогічні
фабулі позовної заяви. Додала, що у
кімнаті АДРЕСА_1 на підставі договору
найму житлового приміщення значиться
зареєстрованою та проживає ОСОБА_2
разом зі своїм сином. Спірний ордер
виданий відповідачу після передачі
гуртожитку до комунальної власності м.
Бровари, при цьому TOB «Мостобудівельний
загін № 112» повинно було звернутися до
громади м. Бровари із відповідним
клопотанням.

Уточнила, що Примірним положенням
передбачено видачу ордерів на
гуртожиток, а не кімнати. ОСОБА_1 до
гуртожитку не вселявся та фактично не
проживав у ньому, при цьому він
значиться зареєстрованим у кімнаті № 27
у той час як ордер видавався на житлову
кімнату № 28.

Представник відповідача ОСОБА_6
позовні вимоги не визнав, пояснив що у
2012 році відповідачу по даній справі
видано ордер на право зайняття
житлового приміщення - кімнату АДРЕСА_1.
При цьому було з'ясовано, що тимчасово у
вказаній кімнаті зареєстрована ОСОБА_2
із сином.

З підстав виселення останньої
відповідач звертався до суду, однак
йому відмовлено у зв'язку з тим, що він є
неналежним позивачем.

Уточнив, що третя особа ОСОБА_2 не
перебувала у трудових відносинах із
ТОВ «Мостобудівельний загін № 112»,
договір найму житлового приміщення із
нею фактично не укладався. При цьому
через проживання ОСОБА_2 у належній
відповідачу кімнаті, останній не має
змоги заселитися та користуватися
житловим приміщенням.

Третя особа ОСОБА_2 позовні вимоги
підтримала, пояснила, що у 2005 році
дізналася про наявність у гуртожитку
ТОВ ««Мостобудівельний загін № 112»
вільної кімнати, що перебувала у
аварійному стані. Власними коштами
вона здійснила ремонт у кімнаті № 28 та
стала проживати. У 2005 році укладено
договір найму житлового приміщення на
підставі якого вона і займане кімнату
№ 28.

Представник третьої особи ОСОБА_7
позовні вимоги підтримала, пояснила, що
у жовтні 2014 року гуртожиток по АДРЕСА_1
переданий на баланс КП «ЖЕК-1». При
проведенні перевірки осіб, які
проживають у гуртожитку було
встановлено, що у кімнаті № 28 проживає
третя особа ОСОБА_2 разом зі своїм
сином. Останньою проводиться оплата
послуг за обслуговування, утримання
будинку та прибудинкової території. На
даний час кімнаті № 28 присвоєно № 24.

Третя особа Броварський районний
відділ управління ДМС України в
Київській області у судове засідання
не з'явилася, надіслала листа з
проханням слухати дану справу у
відсутності представника. Одночасно
третя особа подала пояснення, в яких
зазначила, що неодноразовими актами
перевірки підтверджено постійне
проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою
АДРЕСА_1. Відповідач ніколи не проживав
у кімнаті № 28у перевірках його
прізвище не значиться.

Вислухавши пояснення
представника позивача, заперечення
представника відповідача, пояснення
третьої особи, представника третьої
особи, дослідивши письмові матеріали
справи, суд встановив такі факти та
відповідні їм правовідносини.

За змістом ст.ст. 1, 9 ЖК України
передбачено право громадян України на
житло. Громадяни мають право на
одержання у безстрокове користування у
встановленому порядку жилого
приміщення в будинках державного чи
громадського житлового фонду. Ніхто не
може бути виселений із займаного
жилого приміщення або обмежений у
праві користування жилим приміщенням
інакше як з підстав і в порядку,
передбачених законом. Житлові права
охороняються законом, за винятком
випадків, коли вони здійснюються в
суперечності з призначенням цих прав
чи з порушенням прав інших громадян або
прав державних і громадських
організацій.

Згідно з вимогами ст. ст. 127, 128, 129 ЖК
України, гуртожитки використовуються
для проживання робітників у період їх
роботи. Жила площа в гуртожитку
надається за спільним рішенням
адміністрації підприємства та
відповідного профспілкового комітету,
на підставі якого адміністрація
підприємства видає громадянинові
спеціальний ордер, який є єдиною
підставою для вселення на надану жилу
площу.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Броварської міської ради
Київської області від 26.03.2009 року
затверджено програму передачі
гуртожитків у власність
територіальної громади міста Бровари
та реалізації житлових прав мешканців
гуртожитків 2009-2011 роки.

На підставі рішення Броварської
міської ради Київської області від
17.12.2009 року надано згоду на безоплатне
прийняття у комунальну власність
територіальної громади м. Бровари
гуртожитку по АДРЕСА_1, що перебуває у
державній власності та на балансі ДП
ВАТ «Мостобудівельного загону « 112».

Рішенням Броварської міської ради від
15.09.2011 року № 333-13-06 безоплатно прийнято
у комунальну власність територіальної
громади м. Бровари вищезазначений
гуртожиток., що перебуває на балансі ДП
ВАТ «Мостобуд» Мостобудівельного
загону № 112.

Відповідно до рішення виконавчого
комітету від 11.10.2011 № 526 затверджено
комісію по прийманню-передачі у
комунальну власність територіальної
громади м. Бровари гуртожитку по
АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету
Броварської міської ради Київської
області № 34 від 12.02.2013 року затверджено
акт приймання-передачі у комунальну
власність територіальної громади м.
Бровари гуртожитку по АДРЕСА_1, що
перебуває на балансі ТОВ
«Мостобудівельний загін № 112».

Отже, гуртожиток по АДРЕСА_1 у м. Бровари
перебував на балансі ТОВ
«Мостобудівельний загін112», про те на
даний час перебуває у комунальній
власності територіальної громади м.
Бровари в особі Броварської міської
ради Київської області.

З матеріалів справи встановлено, що
04.04.2012 року ТОВ «Мостобудівельний загін
№ 112» видало ОСОБА_1 ордер № 5 на кімнату
АДРЕСА_1.

Згідно із довідкою № 1216 від 20.08.2014 року
ОСОБА_1 значиться зареєстрованим за
адресою АДРЕСА_1.

З відмітки у паспорті ОСОБА_1
вбачається, що місце реєстрації
останнього зазначено АДРЕСА_2

05.04.2010 року між між ДП ВАТ
«Мостобудівелльний загін 112» та ОСОБА_2
укладено договір найму житлових
приміщень, за яким наймодавець здає для
проживання обладнане житлове і
підсобне приміщення - кімнату площею 9,33
кв.м АДРЕСА_1. Разом з тим, з карти на
прописку /а. с. 39/ вбачається, що ОСОБА_2
значиться зареєстрованою у гуртожитку
з 07.12.2005 року.

Зі списку громадян, що зареєстровані та
проживають за адресою м. Бровари,
АДРЕСА_1, наданого Броварським РВ УДМС
України в Київській області
встановлено, що у кімнаті № 28
зареєстрована та проживає ОСОБА_2 та її
син ОСОБА_3 Відомості щодо їх
проживання у кімнаті № 28 (24)
підтверджені також актом КП «ЖЕК-1» та
довідкою № 1549 від 14.11.2014 року, виданою
КП «ЖЕК-1».

Вирішуючи питання по суті
заявлених вимог про визнання
незаконним та скасування ордеру, суд
приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 10 «Примірного
положення про гуртожитки»,
затвердженого постановою Ради
Міністрів Української PCP від 3 червня 1986
року №208, ордер може бути виданий лише
на вільну жилу площу.

При розгляді даної справи по суті
встановлено, що на час видачі спірного
ордеру житлова площа - кімната АДРЕСА_1
вільною не була, так як у ній проживала
та значилася зареєстрованою третя
особа спільно із сином на підставі
договору найму житлового приміщення,
який не розірваний у визначеному
законом порядку та є пролонгованим.

Заперечення сторони відповідача щодо
не перебування третьої особи у
трудових відносинах із ТОВ
«Мостобудівелльний загін 112» не є
підставою для відмови у задоволенні
даного позову.

З матеріалів справи вбачається, що у
лютому 2014 року ОСОБА_1 звертався до суду
із позовом про виселення та зняття з
реєстраційного обліку ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 01.04.2014 року,
залишеним без змін ухвалою колегії
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Київської
області від 28.05.2014 року у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Крім того, судом при винесення даного
рішення враховується, що відповідно до
Положення про порядок передачі у
комунальну власність територіальної
громади м. Бровари загальнодержавного
житлового фонду, що перебував у повному
господарському віданні або
оперативному управління підприємств,
установи та організацій з моменту
надання міською радою згоди на
прийняття об'єкту у комунальну
власність до підписання акту
приймання-передачі, всі питання по
реєстрації його мешканців вирішуються
балансоутримувачем за погодження з
виконкомом міської ради. При розглядів
даної справи встановлено, що згода на
безоплатне прийняття у комунальну
власність гуртожитку була надана на
підставі рішення від 17.12.2009 року.
Будь-якого погодження на видачу
оскаржуваного ордеру ТОВ
«Мостобудівелльний загін 112» у
виконавчого комітету Броварської
міської ради не отримував.

Судом також враховується, що з часу
реєстрації третьої особи у гуртожитку
та укладення договору найму ТОВ
«Мостобудівельний заін 112» до
останньої жодних вимог не пред'являв,
недійсним договір не визнавав. У серпні
2011 року звернувся до суду із позовом
про виселення її та ОСОБА_3 із житлового
приміщення, однак у судовому засіданні
07.12.2011 року подав заяву про залишення
даного позову без розгляду, про що
свідчить ухвала Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 07.12.2011 року /а. с. 31/. Після будь-які
вимоги до ОСОБА_2 не пред'являлися.

Враховуючи наведені обставини, суд
приходить до висновку про задоволення
даного позову у частині визнання
недійсним та скасування ордеру на жиле
приміщення, так як при його видачі
порушено процедуру такої видачі.

Щодо вимог про зняття відповідача з
реєстраційного обліку за адресою м.
Бровари, АДРЕСА_1, то у її задоволенні
слід відмовити з огляду на ту
обставину, що дана вимога є неналежним
способом захисту цивільного права та
пред'явлена не до належної особи.

Правилами до ст. 7 Закону України від 11
грудня 2003 року "Про свободу пересування
та вільний вибір місця проживання в
Україні" зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється протягом семи
днів на підставі заяви особи, запиту
органу реєстрації за новим місцем
проживання особи, остаточного рішення
суду (про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням,
визнання особи безвісно відсутньою або
померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як випливає із указаної
норми, зняття з реєстрації місця
проживання може бути здійснено на
підставі рішення суду виключно про:
позбавлення права власності на житлове
приміщення; позбавлення права
користування житловим приміщенням;
визнання особи безвісно відсутньою;
оголошення фізичної особи померлою. У
даному випадку позивач ставить питання
лише про зняття з реєстраційного
обліку.

Виходячи з того, що Закон України від 11
грудня 2003 року "Про свободу пересування
та вільний вибір місця проживання в
Україні" є спеціальним
нормативно-правовим актом, який
регулює правовідносини, пов'язані із
зняттям з реєстрації місця проживання,
вбачається, що положення ст. 7 цього
Закону підлягають застосуванню до усіх
правовідносин, виникнення, зміна чи
припинення яких пов'язані з юридичним
фактом зняття з реєстрації місця
проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у
здійсненні права користування та
розпорядження своїм майном, власник
має право вимагати усунення
відповідних перешкод, зокрема, шляхом
зняття особи з реєстрації місця
проживання, пред'явивши разом з тим
одну із таких вимог: про позбавлення
права власності на житлове приміщення;
про позбавлення права користування
житловим приміщенням; про визнання
особи безвісно відсутньою; про
оголошення фізичної особи померлою.

З огляду на викладені обставини, у
задоволенні даної вимоги слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Визнати недійсним ордер № 5 від 04.04.2012
року на жиле приміщення - кімнату
АДРЕСА_1, виданий на ім'я ОСОБА_1 та
скасувати його.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
податковий номер НОМЕР_1 на користь
виконавчого комітету Броварської
міської ради Київської області судовий
збір у розмірі 121,80 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом
десяти днів з дня його проголошення
шляхом подачі апеляційної скарги через
Броварський міськрайонний суд
Київської області.

Суддя
Н. П. Маценко