АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/3308/2014р.
Головуючий в І інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року грудня місяця 03 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого: Вербицької Л.І.

Суддів: Радченка С.В.,
Колісниченка А.Г.

при секретарі: Сікорі О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на заочне рішення Суворовського
районного суду м.Херсона від 04 лютого
2014 року у справі за позовом Херсонської
міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
визнання осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом, посилаючись на те, що
комісією із житлових питань при ВК ХМР
було здійснено перевірки фактичного
стану проживання родини відповідачів в
квартирі АДРЕСА_1 в результаті яких
було встановлено, що квартира
знаходиться в антисанітарному стані,
за показаннями свідків відповідачі
відсутні з 2005 року, квартира
неприватизована, охоронне свідоцтво
відсутнє. Просили визнати відповідачів
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_1

Рішенням Суворовського районного суду
м.Херсона від 04 лютого 2014 року позовні
вимоги задоволено. Визнано ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 такими, що втратили право
користування житловим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги виходив з того, що
відповідачі втратили право
користування спірною квартирою,
оскільки не проживають в ній понад 8
років без поважних причин.

Однак, з такими висновками суду
погодитися не можна, оскільки до них
суд дійшов в порушення вимог
матеріального та процесуального
закону, а крім того, вони не
відповідають фактичним обставинам
справи, що відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.309
ЦПК України є підставою для скасування
рішення суду і ухвалення нового
рішення.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до листа Управління
комунальної власності Херсонської
міської ради від 31.10.2013 року, житловий
будинок №24 по вул.Д.Ульянова в
м.Херсоні належить до комунальної
власності міської територіальної
громади, питання приватизації квартири
№8 в зазначеному будинку виконавчими
органами міської ради не розглядалося
(а.с.5).

Відповідно до особового рахунку
НОМЕР_1, що відкритий на
квартиронаймача ОСОБА_3, квартира
АДРЕСА_1 є двокімнатною, житловою
площею 18,0 кв.м., зареєстрованими
залишились донька наймача - ОСОБА_1, 1974
р.н., та внук наймача - ОСОБА_2, 1993 р.н.
(а.с.12).

З довідки виданої ПП «Жилтранс» від
22.10.2013 року за №1765, в квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2, будинок
знаходиться на обслуговуванні ПП
«Жилтранс» (а.с.6).

З актів ПП «Жилтранс» від 17.11.2008 року,
від 05.08.2009 року, від 13.03.2012 року, від
04.04.2013 року, від 24.10.2013 року вбачається,
що комісією ПП «Жилтранс», здійснено
неодноразові перевірки фактичного
стану квартири АДРЕСА_1 та встановлено,
що квартира знаходиться в
антисанітарному стані, непридатна для
проживання, в квартирі прописані
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які зі слів сусідів не
проживають в квартирі з 2005 року,
квартира потребує ремонту (а.с.7,8,9,10,11).

Відповідно до ст.71 ЖК України, при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12 квітня 1985
року N 2 «Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування судами
Житлового кодексу України» у справах
про визнання наймача або члена його
сім'ї таким, що втратив право
користування жилим приміщенням (ст. 71
ЖК), необхідно з'ясовувати причини
відсутності відповідача понад
встановлені строки. Суд може
продовжити пропущений строк у разі їх
поважності (перебування у відрядженні,
у осіб, які потребують догляду,
внаслідок неправомірної поведінки
інших членів сім'ї тощо).

Вичерпного переліку таких поважних
причин житлове законодавство не
встановлює, в зв'язку з чим вказане
питання вирішується судом у кожному
конкретному випадку з урахуванням
конкретних обставин справи.

Як вбачається з довідки УВС
виконавчого комітету Херсонської
обласної ради народних депутатів від
17.06.1992 року, 29.04.1992 року у квартирі
АДРЕСА_1 сталася пожежа, причиною якої
став підпал (а.с.52) на підставі чого,
ОСОБА_1 було поселено тимчасово до
проведення ремонту у вказаному
житловому приміщені до маневрового
фонду міськжитлоуправління по АДРЕСА_2
(а.с.53).

Відповідно до довідки про звільнення
№04014 ОСОБА_1 за вироком Цюрупинського
районного суду Херсонської області
була засуджена до трьох років одного
місяця позбавлення волі і вибула з
місця позбавлення волі 02.07.2009 року
(а.с.55).

З довідки КЗ «НВЗ ім.Т.Г.Шевченка
Херсонської обласної ради» від 27.06.2014
року вбачається, що ОСОБА_2 1993 р.н. в
період з 30.09.2004 року по 29.08.2012 року
навчався та виховувався в КЗ «НВЗ
ім.Т.Г.Шевченка Херсонської обласної
ради» та знаходився на повному
державному забезпеченні (а.с.56 зв.).

З листа-відповіді ПП «Жилтранс» від
04.11.2013 року вбачається, що у зв'язку з
тим, що квартира непридатна для
проживання, вона знята з
обслуговування (а.с.51).

Таким чином, вбачається, що відповідачі
не з власної волі залишили спірну
квартиру та не проживають в ній
тривалий час з поважних причин.

Суд першої інстанції на зазначене
уваги не звернув, не встановив коли та
на яке саме місце проживання вибули
відповідачі та причини їх тривалого
непроживання у спірній квартирі та
дійшов помилкового висновку про
наявність підстав для задоволення
позовних вимог.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції не відповідає вимогам ст.213
ЦПК України щодо законності і
обґрунтованості, зазначені вище
порушення призвели до неправильного
вирішення спору, що згідно ст.309 ЦПК
України є підставою для скасування
рішення з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду
м.Херсона від 04 лютого 2014 року
скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позовних вимог
Херсонської міської ради до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням відмовити.

Рішення набирає чинності після
проголошення та може бути оскаржене
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ України
у касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: