Провадження № 2/235/2507/14
Єдиний унікальний номер 235/6284/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 грудня 2014 року
м.Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд
Донецької області

в складі : головуючого - судді Токарєва
А.Г.,

при секретарі Ященко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Красноармійську справу за позовом
ОСОБА_1 до Красноармійської міської
ради про визнання права власності на
домоволодіння та земельну ділянку в
порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду
з позовом до відповідача
Красноармійської міської ради про
визнання права власності на
домоволодіння та земельну ділянку в
порядку спадкування, в обґрунтування
позову зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер її чоловік ОСОБА_3, який постійно
проживав з нею за адресою: АДРЕСА_1

Вищевказаний житловий будинок
вони разом з чоловіком побудували
після того, як останній при житті уклав
договір від 27.07.1982року за № 218 про
надання в безстрокове користування
земельної ділянки для будівництва
житлового будинку на праві приватної
власності за адресою: АДРЕСА_1,
м.Красноармійськ, і отримав дозвіл на
будівництво житлового будинку від
10.02.1989року

Збудований будинок був введений в
експлуатацію та її чоловіком було
отримано акт про закінчення
будівництва та вводу в експлуатацію
житлового будинку, що був затверджений
рішенням виконкому № 368 від 05.07.1989року.

Закінчивши будівництво житлового
будинку, вони з чоловіком оселились в
ньому на правах власника і
використовували для власного
проживання, здійснюючи володіння,
користування та розпорядженням своїм
майном.

Після смерті чоловіка відкрилась
спадщина, що складається з житлового
будинку АДРЕСА_1 в
м.Красноармійську та земельної ділянки
площею 0.1000 га, для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель за тією ж
адресою.

В установлений законодавством
шестимісячний строк позивач ОСОБА_1
звернулась до нотаріальної контори для
отримання свідоцтва про право на
спадщину за законом, однак, їй було
відмовлено у видачі свідоцтва, через
відсутність правовстановлюючих
документів.

Виявилось, що за своє життя, її
чоловік, після закінчення будівництва
отримав тільки акт про закінчення
будівництва та вводу в експлуатацію
житлового будинку.

Крім цього, при житті її чоловік
отримав один із двох примірників
державного акту на право приватної
власності на землю серії ДН, реєстр №
00731 від 16.05.1997року, що розташована по
АДРЕСА_1, м.Красноармійськ, однак після
його смерті вона не змогла знайти
вказаний примірник, а тільки змогла
отримати копію такого.

Позивач вважає, що за життя її
чоловіка оригінал свідоцтва про право
власності на землю було втрачено, а у
видачі дублікату їй було відмовлено.

Оскільки, як до смерті чоловіка,
так і після його смерті, вона постійно
проживала і проживаю у спадковому
будинку, то вважає, що фактично
вступила в управління та володіння
спадковим майном.

На теперішній час, через відмову
приватного нотаріуса оформити
спадщину після смерті її чоловіка та
вищевказаних обставин, вона не можу
реалізувати свого набутого права на
отримання спадщини від чоловіка і
визнання за нею право власності на
спадкове майно.

Позивач є єдиним спадкоємцем
майна, що залишилось після смерті
чоловіка, оскільки інший спадкоємець -
донька ОСОБА_4, відмовилась від
прийняття спадщини на її користь, про
що надала відповідну заяву до
приватного нотаріуса.

Враховуючи вищевикладене,
просить суд визнати за нею право
власності на земельну ділянку площею
0,1000га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1
з надвірними побудовами та спорудами
по вулиці 1 Травня, м.Красноарміськ,
Донецької області у порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судове засідання позивач ОСОБА_1
не з'явилася, надала суду заяву про
розгляд справи без її участі, позовні
вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_6 в
судове засідання не з'явився, надав
заяву про розгляд справи без його
участі, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача -
Красноармійської міської ради
Донецької області - в судове засідання
не з'явився, в наданій суду заяві просив
справу розглянути без його участі,
проти задоволення позовних вимог не
заперечує.

Третя особа ОСОБА_7 в судове
засідання не з'явилася, надала заяву
про розгляд справи без її участі,
позовні вимоги позивача ОСОБА_1 визнає
в повному обсязі.

З'ясувавши всі обставини справи
та перевіривши їх доказами, суд вважає,
що позовні вимоги позивача слід
задовольнити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 року, помер Безручко
ОСОБА_3, чоловік позивача ОСОБА_1 та
батько третьої особи ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про його
смерть, свідоцтвами про народження та
одруження (а.с.5,7,8).

Після його смерті залишилось
спадкове майно, що складається з:

- житлового будинку, який
розташовано у АДРЕСА_1, належний
померлому на підставі договору про
надання в безстрокове користування
земельною ділянкою, посвідчений
нотаріусом Красноармійської
нотаріальної контори від 18.04.1986 р.,
реєстр.№2-1373 та акту про закінчення
будівництва та вводу в експлуатацію
житлового будинку, затвердженого
рішенням виконкому №368 від 05.07.1989р.
(а.с.20-22).

- земельної ділянки, розташована
за адресою: м.Красноармійськ, АДРЕСА_1,
площею 0,1000 га, яка призначена для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель, належна померлому на
підставі Державного акту про право
власності на землю серії ДН від 16.05.1997
року, виданого на підставі рішення
виконкому Красноармійської міської
ради від 19.03.1997 року №145 та
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право власності на
землю № 00731(а.с.13)

При житті померлий ОСОБА_5 не
складав заповіт, у зв'язку з чим
спадщина успадковується за законом.

Першочерговими спадкоємцями
спадщини, які прийняли спадщину
являються дружина та доньки померлого:
позивач ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_4,
ОСОБА_8.

Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину,
так як на момент відкриття спадщини
проживала разом зі спадкодавцем та
була зареєстрована разом з ним (а.с.18), у
зв'язку з чим приватним нотаріусом
Красноармійського міського
нотаріального округу ОСОБА_9
була заведена спадкова справа №
56143993(а.с.35).

Третя особа ОСОБА_4 відмовилась
від прийняття спадщини на користь
позивачки ОСОБА_1, про що надала
відповідну заяву до приватного
нотаріуса (а.с.35).

Дочка спадкодавця - ОСОБА_8, яка
мешкає на території Російської
Федерації - спадщину не прийняла (а.с.35).

Таким чином, позивач є єдиним
спадкоємцем який прийняв спадщини
після смерті ОСОБА_5.

Постановою нотаріуса від 17.10.2014
року позивачу було відмовлено у
вчиненні нотаріальної дії - в видачі
Свідоцтва про право на спадщину за
законом у зв'язку з ненаданням усіх
необхідних документів, а саме:
відсутністю правовстановлюючих
документів, що підтверджують право
власності ОСОБА_5 на житловий будинок
та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1

Судом встановлено, що свідоцтво
про право власності на житловий
будинок за адресою: Донецька область,
м.Красноармійськ, АДРЕСА_1, ОСОБА_5 не
надавався (а.с.10), а оригінал свідоцтва
про право власності на землю за
вищевказаною адресою втрачено.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК
України, якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації.

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону
України від 01 липня 2004 року «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» права на
нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації відповідно до
цього Закону, виникають з моменту такої
реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону
України від 01 липня 2004 року «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» права
на нерухоме майно, що виникли до
набрання чинності цим Законом,
визнаються дійсними у разі відсутності
їх державної реєстрації, передбаченої
цим Законом, за таких умов: якщо
реєстрація прав була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права
власності на житлові будинки, споруди
регулювалася підзаконними
нормативними актами, зокрема такими, як
Інструкція про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року, яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995
року № 56, Тимчасове положення про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затверджене наказом
Міністерства юстиції України від 07
лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в
Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з
подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти
передбачали державну реєстрацію
будівель, споруд, державну реєстрацію
права власності на нерухоме майно,
проте виникнення права власності на
будинки, споруди не залежало від
державної реєстрації до часу набрання
чинності ЦК України та Законом України
від 01 липня 2004 року «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень».

За змістом зазначених
нормативних актів виникнення права
власності на житлові будинки, споруди
не залежало від державної реєстрації
цього права.

Таким чином, ОСОБА_5 був належним
власником житлового будинку АДРЕСА_1, в
м.Красноармійськ на підставі договору
від 27.07.1982року за № 218 про надання в
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва житлового
будинку на праві приватної власності
та державного акту на праві приватної
власності на землю.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України,
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено,
що до складу спадщини входять усі права
та обов'язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦЦК України,
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Відповідно до ст. 392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності. Якщо
інше це право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у разі
втрати ним документа, який засвідчує
його права.

У відповідності до п. 3.1.
Інформаційного листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування» №
24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності
спадкоємця на спадкове майно підлягає
захисту в судовому порядку шляхом його
визнання у разі, якщо таке право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності (ст. 392 ЦК). Норми ст. 392 ЦК не
застосовуються щодо вимог про визнання
права власності на об'єкти самочинного
будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки
особа не є власником, а лише заявляє
вимогу про встановлення права
власності на об'єкт самочинного
будівництва.

У відповідності до п.23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику у справах про
спадкування» від 30.05.08. №7 у разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину особа може звернутися до
суду за правилами позовного
провадження.

Згідно з частиною 1 ст. 328 ЦК
України, право власності набувається
на підставах, що не заборонені законом,
зокрема з правочинів.

Проаналізувавши вищевикладене, а
саме те, що на вищевказаний житловий
будинок з надвірними спорудами та
земельну ділянку у позивача немає
оригіналів правовстановлюючих
документів, що нині є перешкодою у
оформленні ним права власності на
спадщину за законом через нотаріальні
органи, що вона фактично прийняла
спадщину, спір між іншими спадкоємцями
по відношенню спадкового майна
відсутній, суд приходить до висновку,
що вимоги позивача підлягають
задоволенню.

На підставі ст.ст. 328, 392, 1216, 1218, 1268
ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11,16, 57, 209,
212, 213, 214, 215, 256-259 ЦПК України, суд

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Красноармійської міської ради про
визнання права власності на
домоволодіння та земельну ділянку в
порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, право власності на земельну
ділянку площею 0,1000га, в межах і
конфігурації визначених Державним
Актом на право приватної власності на
землю серія ДН, що зареєстровано в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за №00731,
яка призначена для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель за адресою:
АДРЕСА_1, м.Красноармійськ, Донецька
область.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, право власності на житловий
будинок АДРЕСА_1 м.Красноарміськ,
Донецької області у порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Красноармійський міськрайонний суд
Донецької області протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: