інстанції: Крупінська С.С. Провадження
№ 22-ц/773/1818/14 Категорія: 50 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Русинчука М. М.,

при секретарі Лимар Р. С.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів, за апеляційною
скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 30 жовтня 2014
року, -

В С Т А Н О В
И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулась в
суд із зазначеним позовом. Покликалась
на ті обставини, що після розірвання
шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 26 серпня 2010
року, їх дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживає разом з нею та знаходиться на
її утриманні.

Крім того зазначала, що дочка ОСОБА_4
навчається на денній платній формі
навчання Східноєвропейського
національного університету імені Лесі
Українки, та не має змоги влаштуватись
на роботу, щоб самостійно отримувати
заробіток для оплати навчання.

Вважаючи, що відповідач ОСОБА_2
спроможний надавати матеріальну
допомогу дочці, що навчається, позивач
просила суд ухвалити рішення про
стягнення з відповідача в її користь на
утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3
аліменти в розмірі 1/3 частини всіх
видів його заробітку щомісячно, до
досягнення нею 23 років або до
закінчення навчання останньою та
додаткові витрати на оплату навчання в
розмірі 1/2 їх частини.

30 жовтня 2014 року рішенням Луцького
міськрайонного суду Волинської
області позов задоволено частково.
Ухвалено стягувати з ОСОБА_2, в користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання
повнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
в розмірі 1/4 частини всіх видів
заробітку щомісячно, починаючи з 19.09.2014
року і до закінчення нею навчання, але
не більш ніж до досягнення двадцяти
трьох років. Також стягнуто з ОСОБА_2 в
дохід держави 243 грн. 60 коп. судового
збору.

В поданій на рішення апеляційній
скарзі позивач ОСОБА_1 просить дане
рішення суду в частині визначеного до
стягнення розміру аліментів скасувати
як незаконне, ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, без з'ясування всіх обставин
справи та ухвалити нове рішення, яким
задоволити її позовні вимоги про
стягнення з відповідача аліментів в
розмірі 1/3 частини всіх видів його
заробітку щомісячно.

Заслухавши пояснення позивача по
справі, дослідивши обставини справи та
перевіривши їх доказами, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга до задоволення не
підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що шлюб між
позивачем ОСОБА_1 і відповідачем ОСОБА_2
розірвано на підставі рішення Луцького
міськрайонного суду від 26 серпня 2010
року, сторони проживають окремо (а. с. 5 -
6). Їх повнолітня дочка ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає з матір'ю, немає
самостійного заробітку, є студентом
другого курсу вищого навчального
закладу денної платної форми навчання
і потребує матеріальної допомоги від
батьків (а. с. 4, 7 - 8).

Крім того встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 має постійне місце роботи, однак
матеріально дочці не допомагає і з
нього стягується заборгованість по
аліментах в сумі 16958 грн. 19 коп., шляхом
утримання із заробітної плати в
розмірі 70% (а. с. 10, 25).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 199, ч. 1 ст. 200 CК
України якщо повнолітні дочка, син
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

Суд визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу.

Наведені правові норми дають підстави
зробити висновок про те, що на батьків
покладається обов'язок утримувати
повнолітніх дочку, сина, які досягши
повноліття, продовжують навчатися і
потребують матеріальну допомогу, а
батьки в змозі надати таку допомогу.
Крім дочки, сина, які навчаються, право
на звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той із батьків
з ким вони проживають.

Отже, встановивши наведені обставини
справи та давши їм вірну правову оцінку
, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про необхідність
стягнення аліментів з відповідача в
користь ОСОБА_1 на утримання дочки
ОСОБА_4, яка навчається, у розмірі 1/4
частки від доходу батька, врахувавши
його матеріальний стан і можливість
сплачувати аліменти.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
рішення ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, а тому
апеляційну скаргу, відповідно до ст.308
ЦПК України, слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 30 жовтня 2014 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді