Справа № 358/406/14-ц Головуючий у І
інстанції Тітов М.Б.Провадження №
22-ц/780/6200/14 Доповідач у 2
інстанції СліпченкоКатегорія 38
УХВАЛА

Іменем України

04 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Іванової І.В., Олійника В.І.,

при секретарі: Ромашині І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Богуславського районного суду
Київської області від 24 вересня 2014 року
в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним
,-

Заслухавши доповідь судді
Апеляційного суду, вислухавши
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У березні 2014 року позивач звернувся до
суду з зазначеним позовом, посилаючись
на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати
ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася
спадщина на спадкове майно, в тому
числі на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

Будучи спадкоємцем за законом першої
черги він після смерті матері
звернувся із відповідною заявою до
Богуславської районної державної
нотаріальної контори про прийняття
спадщини, де дізнався, що покійна мати 18
вересня 2013 року склала заповіт на ім'я
його неповнолітньої племінниці ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. При цьому особисто
заповіт мати не підписувала, а
підписала його ОСОБА_5. Позивач вважає,
що даний заповіт складений його матір'ю
всупереч її волі, кільки вона в момент
вчинення заповіту не усвідомлювала
значення своїх дій та не могла керувати
ними. Такий висновок ґрунтується на
тому, що ОСОБА_4 хворіла на остеофітоз,
спонділоартроз, повний діагноз -
атеросклеротична дисциркуляторна
енцефалопатія. Дані ставили
підтверджуються випискою із медичної
карти стаціонарного хворого № 4372/513 та
довідками від 07.10.2012 року та 25.11.2012 року
центру магнітно-резонансної
томографії «Інноваційна діагностика».
Просив визнати недійсним заповіт
складений ОСОБА_4, який було складено
18 вересня 2013 року.

Рішенням Богуславського районного
суду Київської області від 24 вересня 2014
року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
ОСОБА_1 звернулася до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
його скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позову,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції
без зміни, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень, а суд згідно
ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну
справу в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише з формальних міркувань.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції
виходив з того, що позивач довів
допустимими та достовірними доказами
той факт, що волевиявлення заповідача
не було вільним і не відповідало його
волі.

Такі висновки суду є правильними і
такими, що відповідають обставинам
справи і вимогам закону.

Згідно ч.2 ст.1257 ЦК України за позовом
заінтересованої особи суд визнає
заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі.

За змістом ст.202 ЦК України (поняття і
види правочинів) заповіт належить до
односторонніх правочинів, і на нього
поширюються положення глави 16 ЦК
України "Правочини", в тому числі щодо
наслідків недодержання сторонами
вимог закону при вчиненні правочинів.

Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Відповідно до ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент його вчинення
сторонами вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою ст.203 цього Кодексу.

Згідно ст.225 ЦК України правочин, який
дієздатна фізична особа вчинила у
момент, коли вона не усвідомлювала
значення своїх дій та (або) не могла
керувати ними, може бути визнаний судом
недійсним за позовом цієї особи, а в
разі її смерті - за позовом інших осіб,
чиї цивільні права або інтереси
порушені.

Судом першої інстанції встановлено і з
матеріалів справи вбачається, що 18
вересня 2013 року державним нотаріусом
Богуславської районної державної
нотаріальної контори ОСОБА_12. було
посвідчено заповіт ОСОБА_4, яка
заповіла все своє майно ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Із тексту заповіту ОСОБА_4 вбачається,
що він був посвідчений державним
нотаріусом ОСОБА_12. в присутності двох
свідків ОСОБА_7,ОСОБА_8, та підписаний
уповноваженою особою ОСОБА_5 в зв'язку з
тим, що заповідач за станом здоров'я не
могла прочитати та підписати цей
заповіт.

За клопотанням позивача, згідно
ухвали Богуславської районного суду
Київської області від 28.05.2014 року,
комісією експертів комунального
закладу Київської обласної ради
«Обласне спеціалізоване
психіатрично-наркологічне медичне
об'єднання» було проведено амбулаторну
судово-психіатричну експертизу, актом
якої за №226ц від 01.09.2014 року
підтверджено, що ОСОБА_4 на момент
складання та посвідчення заповіту на
ім'я ОСОБА_3 18 вересня 2013 року страждала
на хронічний психічний розлад -
органічне ураження головного мозку із
вираженим інтелектуально-мнестичним
зниженням та емоційно-вольовими
порушеннями (МКХ-10; F01) внаслідок
перенесеного ГПМК у серпні 2012 року на
фоні гіпертонічної ДЕП 2-3 ст. Ступінь
виразності психічних розладів у ОСОБА_4
станом на 18 вересня 2013 року був такий,
що вона не могла усвідомлювати
значення своїх дій та керувати ними.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які в складі
бригади швидкої допомоги 15
вересня 2013 року, за три дні до
підписання заповіту, двічі приїздили
до ОСОБА_4 додому для надання медичної
допомоги пояснили, що ОСОБА_4 не була
доступна продуктивному контакту і
свідомість її була пригнічена, про що
вони відмітили в картах виїзду швидкої
медичної допомоги.

Так, згідно карти виклику екстреної
допомоги БСЕМД № 3291 ОСОБА_4 була надана
допомога 15 вересня 2013 року з 14.40 годин
до 14.59 годин бригадою ЕМД № 302. Привід до
виклику: «Задихається». Попередній
діагноз: «Стан після ГПМК.
Гепатохолецистит». Скарги: не виражає,
після перенесеного ГПМК не розмовляє.
Зазначено, що відсутні патологічні
рефлекси, плегії та паралічі. Загальний
стан: «Середній».

Згідно карти виклику екстреної
допомоги БСЕМД № 3292 ОСОБА_4 була надана
допомога 15 вересня 2013 року з 22.20 годин
до 23.00 годин бригадою ЕМД № 302. Привід до
виклику: «Поганий стан». Попередній
діагноз: «Дисциркуляторна
енцефалопатія». Скарги: не виражає,
після перенесеного ГПМК не розмовляє.
Зі слів присутніх: сильні головні болі,
нудота, блювота. Зазначено, що відсутні
патологічні рефлекси, плегії та
паралічі. Загальний стан: «Середньої
важкості».

Відповідно до ч.2 ст.1257 ЦК України за
позовом заінтересованої особи суд
визнає заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі.

Заповіт є правочином, тому на нього
поширюються загальні положення про
правочини.

Враховуючи вище встановлені обставини
у справі, суд першої інстанції прийшов
до вірного висновку, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі. Тому суд першої
інстанції правомірно задовольнив
позовні вимоги ОСОБА_2, оскільки вище
встановлені факти є підставою для
визнання заповіту недійсним.

Судова колегія, вважає, що суд першої
інстанції повно та всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі, надані
сторонами докази, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Колегія суддів вважає
необґрунтованими доводи апеляційної
скарги про неправильну оцінку доказів
у справі, що виразилося у наданні судом
переваги висновку амбулаторної
судово-психіатричної експертизи та
показам свідків, які в складі бригади
швидкої допомоги 15 вересня 2013
року приїздили до ОСОБА_4 додому для
надання медичної допомоги над показами
свідків ОСОБА_11. (психіатра), ОСОБА_12
(державного нотаріуса), ОСОБА_5, ОСОБА_8
та ОСОБА_7

При ухваленні рішення судом враховані
всі докази у їх сукупності, в тому числі
покази свідків, проте з огляду на
приписи ст.ст.58-59 ЦПК України щодо
належності і допустимості доказів, суд
обґрунтовано прийняв до уваги висновок
амбулаторної судово-психіатричної
експертизи №226ц від 01.09.2014 року,
оскільки він є достатньо обґрунтований
як з урахуванням медичної документації
так і з урахуванням показань свідків
ОСОБА_9, ОСОБА_10 які в складі бригади
швидкої допомоги 15 вересня 2013 року, за
три дні до підписання заповіту, двічі
приїздили до ОС додому для надання
медичної допомоги.

Докази та обставини, на які посилається
апелянт в апеляційній скарзі, були
предметом дослідження судом першої
інстанції та додаткового правового
аналізу не потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального та
процесуального права.

Інших доводів, які б спростували
законність та обґрунтованість
ухваленого судом першої інстанції
рішення, апеляційна скарга не містить.

Оскільки, судом першої інстанції повно
і всебічно з'ясовані всі обставини
справи, дана належна правова оцінка
доказам, висновки суду відповідають
фактичним обставинам справи, а
ухвалене рішення відповідає вимогам
матеріального і процесуального права,
то підстави для його скасування
відсутні.

Таким чином, колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 312, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Богуславського районного суду
Київської області від 24 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: