Провадження № 2/554/3105/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 року Октябрський районний
суд м. Полтави в складі :

головуючого - судді Материнко М.О.,

при секретарі - Парасоцькій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтаві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2014 року позивач звернулась до
суду з позовом, в якому просила
стягнути з відповідача на її користь
аліменти на утримання доньки,
починаючи від дня пред'явлення позову
до суду і до досягнення нею повноліття.

На підтвердження своїх вимог
вказувала, що з 30.06.2001 року вона
перебувала в зареєстрованому шлюбі з
відповідачем, який є батьком її дитини.
Сімейне життя з ним не склалося,
внаслідок чого за рішенням суду шлюб
був розірваний. Донька проживає разом з
нею. Між сторонами не досягнута згода
щодо розміру та порядку сплати
аліментів, що і стало підставою для
звернення до суду з позовом.

Позивачка подала до суду заяву про
розгляд справи без її участі. Позовні
вимоги підтримувала.

Відповідач подав заяву до суду про
розгляд справи без його участі. Позовні
вимоги визнавав.

Суд, вивчивши матеріали справи,
дослідивши надані докази, встановив
наступне.

Судом встановлено, що Полтавським
міським відділом реєстрації актів
цивільного стану Полтавського
обласного управління юстиції 30.06.2001
року був укладений шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище)

Від шлюбу сторони мають малолітню
доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження серії НОМЕР_1, виданого
відділом реєстрації актів цивільного
стану Октябрського районного
управління юстиції м.Полтави, про що в
книзі реєстрації народжень 04.06.2003 року
зроблено відповідний актовий запис №
410.

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 05.09.2013 року шлюб між
сторонами розірвано.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Належних доказів того, що відповідач
надавав матеріальну допомогу
позивачці на утримання дитини, суду не
надано.

Ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства»
встановлено, що кожна дитина має право
на рівень життя, достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку. Згідно з ч. 3 ст. 11
вище вказаного Закону батько та мати
мають рівні права та обов'язки щодо
своїх дітей. Предметом основної
турботи та основним обов'язком батьків
є забезпечення інтересів своєї дитини.

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод передбачає, що кожен з подружжя
у відносинах між собою і в їхніх
відносинах зі своїми дітьми
користується рівними правами та
обов'язками цивільного характеру, що
виникають зі вступу у шлюб, перебування
в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця
стаття не перешкоджає державам вживати
таких заходів, що є необхідними в
інтересах дітей.

Відповідно до принципу № 4 Декларації
прав дитини дитині має належати право
на здорове зростання і розвиток; з цією
метою спеціальний догляд і охорона
повинні бути забезпечені як їй, так і її
матері, включаючи допологовий і
післяпологовий догляд. Дитині має
належати право на належне харчування,
житло, розваги і медичне
обслуговування.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права
дитини, прийнятої 44-ю сесією
Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року,
батько або (і) інші особи, що виховують
дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здатностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

В силу ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати своїх дітей до
досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує:

- стан здоров'я та матеріальне
становище дитини;

- стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;

- наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина;

- інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України
частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися, як
аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи те, що відповідач не
виконує батьківський обов'язок по
утриманню малолітньої дитини, суд на
підставі встановлених фактів
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню.

Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК
України суд вважає за необхідне
допустити рішення до негайного
виконання у межах суми платежу за один
місяць з метою забезпечення інтересів
дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено судове
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею та документально
підтверджені судові витрати.

В силу ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону
України «Про судовий збір» від
судового збору звільняються позивачі
за подання позовів про стягнення
аліментів.

Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, ч. 1 ст. 183 СК
України, ст. ст. 14, 57-60, 88, 174, 208, 209, 212-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса:
36023, АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса: АДРЕСА_2, аліменти
на утримання малолітньої доньки -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку
щомісячно, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 21.07.2014 року та до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць
підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Полтавської області через Октябрський
районний суд м. Полтави протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СуддяМ. О. Материнко