Справа № 525/1384/14-ц
Провадження №2-з/525/1/2014
У Х В А Л А

08.12.2014
року

сел. ОСОБА_1

Великобагачанський районний суд
Полтавської області в складі:
головуючого-судді Хоролець В.В., при
секретарі Пилипенко П.І., розглянувши
заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову,
що подана 05.12.2014 року з посиланням на
ст.151 ЦПК України, -

в с т а н о в и в :

До Великобагачанського районного суду
Полтавської області до подання
позовної заяви 05.12.2014 року надійшла
заява ОСОБА_2 про забезпечення позову з
посиланням на ст.151 ЦПК України, в якій
вона посилається на те, що її чоловік
ОСОБА_3, з яким вона перебуває у шлюбі, з
липня 2014 року залишив місце їх
тимчасового проживання і став
проживати з іншою жінкою; при цьому,
03.12.2014 року вона випадково дізналася, що
ОСОБА_3 без її згоди 22.11.2014 року уклав зі
своїм братом ОСОБА_4 фіктивний договір
купівлі-продажу їх спільного сумісного
майна – автомобіля НОМЕР_1, при цьому,
ОСОБА_4 в той же день зареєстрував даний
транспортний засіб на своєї ім’я.
Також ОСОБА_2 зазначає, що за період
шлюбу нею та ОСОБА_3 придбано також і
автомобіль НОМЕР_2, який ОСОБА_5 також
може реалізувати без її згоди, таким
чином останній намагається вжити
заходи по реалізації їх спільно
нажитого майна в період шлюбу з метою
уникнення можливого поділу спільного
майна подружжя, в т.ч. і даних
транспортних засобів, тому вона
звернулася до суду з заявою про
забезпечення позову до подання
позовної заяви про поділ спільного
майна подружжя, в якій просила суд
накласти арешт на майно та заборону на
вчинення будь-яких дій з цим майном з
одночасною передачею арештованого
майна на її особисте зберігання, а саме:
легковий автомобіль НОМЕР_1, 2012 р.в., що
з 22.11.2014 року зареєстрований за ОСОБА_4
та легковий автомобіль НОМЕР_3, що
зареєстрований за ОСОБА_3

В період часу з 15 год. 15 хв.
05.12.2014 року по 09 год. 50 хв. 08.12.2014 року
включно суддя Хоролець В.В. перебував у
нарадчій кімнаті по справі №525/1222/14-п,
тому будь-який процесуальних рух по
інших справах та матеріалах не
здійснювався.

Суд, вивчивши заяву ОСОБА_2
про забезпечення позову з доданими до
неї матеріалами приходить до висновку,
що є передбачені законом підстави для
повернення даної заяви заявнику
ОСОБА_2, виходячи з таких підстав.

Згідно ч.3 ст.151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Із заяви ОСОБА_2 про
забезпечення позову від 05.12.2014 року,
яка подана нею з посиланням на ст.151 ЦПК
України вбачається, що ця заява подана
нею до звернення до суду з цивільним
позовом про ОСОБА_3 про поділ спільного
сумісного майна подружжя або з
будь-яким іншим позовом, де предметом
спору були б транспортні засоби –
автомобіль НОМЕР_1, 2012 р.в. та легковий
автомобіль НОМЕР_3; з повідомлення
старшого секретаря канцелярії суду
вбачається, що цивільний позов ОСОБА_2
про поділ спільного майна подружжя або
з інших вимог на день звернення ОСОБА_2
та станом на 08.12.2014 року не подавався і
справи за її позовом у
Великобагачанському районному суді
станом на 08.12.2014 року не має.

Пунктом 1 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.2006 року
№9 «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» встановлено, що
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи після
відкриття провадження у ній (за
винятком випадку, передбаченого ч.4
ст.151 ЦПК України).

Згідно ч.8 ст.153 ЦПК України,
суд, встановивши, що заяву про
забезпечення позову подано без
додержання вимог статті 151 цього
Кодексу, повертає її заявнику, про що
постановляє ухвалу.

Отже, враховуючи
вищевикладені обставини та те, що
заявником ОСОБА_2 подана заява про
забезпечення позову без додержання
вимог ст.151 ЦПК України, так як подана
при відсутності на розгляді у
Великобагачанському районному суді
будь-якої цивільної справи за її
позовом, або позовом до неї, де
предметом спору були б, зокрема,
транспортні засоби - автомобіль НОМЕР_1,
2012 р.в. та легковий автомобіль НОМЕР_3 і
її заява не стосується випадків,
передбачених ч.ч.4,5 ст.151 ЦПК України, є
передбачені законом підстави для
повернення заявнику ОСОБА_2 її заяви
від 05.12.2014 року про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного
та керуючись ч.3 ст.151, ч.8 ст.153 ЦПК
України, п.п.1,4 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.2006 року
№9 «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», суд, -

у х в а л и в :

Повернути заявнику ОСОБА_2
заяву від 05.12.2014 року про забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
майно та заборону на вчинення будь-яких
дій з майном з одночасною передачею
арештованого майна на її особисте
зберігання, а саме: легкового
автомобіля НОМЕР_1, 2012 р.в., що з 22.11.2014
року зареєстрований за ОСОБА_4 та
легкового автомобіля НОМЕР_3, що
зареєстрований за ОСОБА_3, оскільки
вона подана до подання позову без
додержання вимог ст.151 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана до апеляційного суду
Полтавської області протягом п’яти
днів з дня її проголошення. У разі, якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п’яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя