У Х В А Л А І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И 26 листопада 2014 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і
кримінальних справ у
складі: головуючогоСитнік О.М.,
суддів: Леванчука А.О., Маляренка А.В.,
Писаної Т.О., Юровської Г.В.,-
розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом прокурора
Горохівського району Волинської
області, який діє в інтересах ОСОБА_5, до
Публічного акціонерного товариства
«Горохівське АТП-10764» про зобов'язання
нарахувати середньомісячну заробітну
плату за період відрядження в зоні
відчуження, за касаційною скаргою
першого заступника прокурора
Волинської області на рішення
апеляційного суду Волинської області
від 3 вересня 2014 року,
в с т а н о в и л а: У травні 2014 року
прокурор Горохівського району
Волинської області звернувся до суду з
позовом в інтересах ОСОБА_5 про
зобов'язання Публічного акціонерного
товариства «Горохівське АТП-10764» (далі -
ПАТ «Горохівське АТП-10764») нарахувати
ОСОБА_5 середньомісячну заробітну
плату за період виконання робіт з
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС з 12 листопада по 12
грудня 1988 року та включити до
заробітної плати, нарахованої за
листопад - грудень 1988 року, доплату за
перебування в зоні відчуження у сумі 673
крб 97 коп. Позивач посилався на те, що
ОСОБА_5 з 9 січня 1981 року по 9 червня 1994
року працював водієм у Горохівському
АТП-10764. З 12 листопада до
12 грудня 1988 року відповідно до наказу
Київського міського територіального
виробничого об'єднання
автомобільного транспорту від 14
листопада 1988 року № 155-ОК та запису у
трудовій книжці був відряджений до
зони відчуження, де йому була
нарахована доплата у сумі 673 крб 97 коп.
Довідкою від 26 січня 2006 року № 66,
виданою адміністрацією автобусного
парку № 8 Комунального підприємства
«Київпастранс» (АТП- 13027),
підтверджується факт нарахування
водіям, які були направлені для
приймання участі по ліквідації
наслідків аварії ЧАЕС, доплати по
підвищених ставках за роботу в зоні
ЧАЕС. Проведеною прокуратурою
перевіркою було встановлено факт
нарахування пенсії
ОСОБА_5 на підставі довідки про
заробіток для обчислення пенсії,
виданої ПАТ «Горохівське АТП-10764» 19
липня 2004 року, згідно з якою його
заробітна плата за листопад 1988 року
становила 59 крб, без включення даних
про заробіток, отриманий під час
відрядження у зоні відчуження, та
розміру середньомісячної заробітної
плати, яка повинна зберігатися за
працівником за час відрядження
відповідно до ч. 3 ст. 121 КЗпП УРСР. Такі
порушення, допущені відповідачем,
призвели до того, що ОСОБА_5 не був
нарахований середньомісячний
заробіток за час його відрядження та не
враховано доплату, яка була нарахована
за період з 12 листопада по 12
грудня 1988 року Київським АТП-13027, що
призвело до зменшення розміру пенсії
та стало підставою для звернення до
суду за захистом порушеного права
заявника, який є інвалідом ІІ групи та
має 1 категорію учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
. Рішенням Горохівського районного
суду Волинської області від 25 липня 2014
року позов прокурора Горохівського
району Волинської області в інтересах
ОСОБА_5 задоволено. Зобов'язано ПАТ
«Горохівське АТП-10764» нарахувати
ОСОБА_5 середньомісячну заробітну
плату за період виконання роботи по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС з 12 листопада по 12
грудня 1988 року. Зобов'язано ПАТ
«Горохівське АТП-10764» відобразити
доплату за перебування ОСОБА_5 в зоні
відчуження в період з 12 листопада по 12
грудня 1988 року у розмірі 673 крб 97 коп.,
яка нарахована Київським АТП-13027 та
виплачена Горохівським АТП-10764,
відображена за лютий 1989 року, у
листопаді та грудні 1988 року. Вирішено
питання про судові витрати. Рішенням
апеляційного суду Волинської області
від 3 вересня 2014 року рішення районного
суду скасовано й ухвалено нове рішення
у справі про відмову в задоволенні
позову прокурора Горохівського району
Волинської області в інтересах ОСОБА_5
У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування рішення суду
апеляційної інстанції, мотивуючи свої
доводи порушенням судом норм
процесуального та матеріального права,
із залишенням в силі рішення суду
першої інстанції. Касаційна скарга
підлягає відхиленню з таких підстав.
Задовольняючи позов, суд першої
інстанції дійшов висновку про
підставність й обґрунтованість
заявлених прокурором Горохівського
району Волинської області в інтересах
ОСОБА_5 вимог, виходячи із того, що
Горохівським АТП-10764, яким ОСОБА_5 було
направлено у службове відрядження у
зону відчуження у м. Чорнобиль, в
порушення вимог чинного трудового
законодавства йому не було нараховано
середньомісячну заробітну плату в
період його перебування у відрядженні,
а також не відображено у відомостях за
листопад та грудень 1989 року
відповідної доплати за час фактичного
перебування ОСОБА_5 у відрядженні.
З урахуванням цього районний суд
вважав, що ці обставини свідчать про
суттєве обмеження прав ОСОБА_5 на
отримання пенсії, яка повинна бути
нарахована відповідно до чинного
законодавства України. Апеляційний суд
не погодився з такими висновками суду
першої інстанції й дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову з огляду на встановлені у справі
обставини, а саме: ОСОБА_5 з 15 травня 1986
року по 9 червня 1994 року працював водієм
у ВАТ «Горохівське АТП-10764» (а. с. 7). З
посвідчення особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
виданого 15 липня 2009 року,
вбачається, що ОСОБА_5 є учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії (а. с. 8). З
копії довідки Київського АТП-13027 та
наказу від 14 листопада 1988 року №155-ОК
вбачається, що ОСОБА_5 працював у зоні
відчуження в період з 12 листопада по
12 грудня 1988 року та йому виплачена
заробітна плата у сумі 673 крб 97 коп. з
урахуванням коефіцієнта 2 (а. с.11- 13).
Рішенням Горохівського районного суду
Волинської області від 16 травня 2013
року, яке набрало законної сили, ОСОБА_5
відмовлено в задоволенні позову про
видачу довідки про заробітну плату в
зоні відчуження за період з 12 листопада
по 12 грудня 1988 року з посиланням на
відсутність на підприємстві АТП-10764
первинних документів щодо відрядження
позивача в визначений період на роботу
в зону відчуження.Таким чином, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що судом першої інстанції не
встановлено, а стороною не доведено
відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст.
60 ЦПК України, якими саме
неправомірними діями або
бездіяльністю відповідача порушено
право позивача на отримання пенсії в
збільшеному розмірі при відображенні в
облікових регістрах господарських
операцій, у тому звітному періоді, в
якому вони були здійснені.Враховуючи
викладене, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що висновок апеляційного
суду про відмову в задоволенні позову є
обґрунтованим, а доводи касаційної
скарги не дають підстав для висновку
про порушення судом норм
процесуального права чи неправильне
застосування норм матеріального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 336, 337, 344, 345 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у х
в а л и л а: Касаційну скаргу першого
заступника прокурора Волинської
області відхилити. Рішення
апеляційного суду Волинської області
від 3 вересня 2014 року залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий О.М.
Ситнік

Судді:
А.О. Леванчук

А.В. Маляренко

Т.О. Писана

Г.В. Юровська