Провадження№2/369/4442/14
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

03.12.2014 року Києво - Святошинський
районний суд Київської області в
складі:

головуючої судді
Медвідь Н.О.

при секретарі
Ткаченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Києво-Святошинському районному
відділу Управління державної
міграційної служби України в Київській
області про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
даним позовом, посилаючись на те, що
йому на праві приватної власності
належить будинок АДРЕСА_1.

За період з 2012 року відповідачі жодного
разу не з'являлися в будинку, і всі
обов'язки, що випливають з договору
найму житлового приміщення , покладені
тільки на позивача. Відповідачі ніяким
чином не реагують на прохання позивача
знятися з реєстрації в його будинку та
зареєструватися за місцем їх
фактичного проживання.

Тому просив визнати відповідачів
такими, що втратили право користування
житлом в будинку АДРЕСА_1. Зобов'язати
Києво-Святошинський районний відділ
Управління державної імміграційної
служби в Київській області зняти з
реєстрації в спірному будинку
відповідачів. Судові витрати покласти
на відповідачів.

Позивач в судове засідання не зявився,
відповідно до заяви просив слухати
справу без його участі, позовні вимоги
підтримує.

Відповідачі в судове засідання, не
з»явився, про день слухання справи
повідомлені належним чином, причини
неявки суду не повідомили. Суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Судом встановлено, що позивачу на праві
приватної власності належить будинок
АДРЕСА_1. на підставі договору
купівлі-продажу від 02.10.2008.

Відповідачі протягом довгого часу не
проживають в спірному будинку, що
підтверджується актами депутата
Тарасівської сільської ради від 23.10.2014,
05.08.2014, 10.05.2013.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1
Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, до якої Україна приєдналася
відповідно до Закону України «Про
ратифікацію Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод 1950 року,
Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4,
7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року №
47597-ВР, якими закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, що означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном, право власника володіти,
користуватися і розпоряджатися
належним йому майном на власний розсуд,
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону, незалежно від
волі інших осіб.

Як передбачено ст.ст. 317, 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Відповідно до ст. 383 ЦК України
власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання.

Згідно з ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Згідно ст. 405 ЦК кодексу України член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх
сукупності, дійшов висновку про
обґрунтованість та доведеність вимог
позивача, оскільки вони відповідають
вимогам ст.57-59 ЦПК України.

Враховуючи наведене керуючись ст. ст.
317, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону
України „Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні", ст. ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що
втратили право користування житлом в
будинку АДРЕСА_1.

Зобов'язати Києво-Святошинський
районний відділ Управління державної
імміграційної служби в Київській
області зняти з реєстрації в будинку
АДРЕСА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 по 121 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
через Києво-Святошинський протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Суддя: