Справа № 428/1987/14-ц
Провадження №2/428/1313/2014
24 вересня 2014 року
Сєвєродонецький міський суд
Луганської області у складі:
головуючого судді
представника позивача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Сєвєродонецька
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про усунення перешкод у
користуванні власністю шляхом
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 звернулась до
Сєвєродонецького міського суду
Луганської області з позовом до ОСОБА_3
про усунення перешкод у користуванні
власністю шляхом визнання особи такою,
що втратила право користування
житловим приміщенням. В обґрунтування
позовних вимог, посилається на те, що
вона є власником однокімнатної
квартири АДРЕСА_1. Разом з нею у
квартирі зареєстрований відповідач, з
яким у 26.02.2009 р. вона розірвала шлюб.
ОСОБА_3 більше 5 років не проживає в
спірній квартирі, не сплачує
комунальні послуги, не отримує
кореспонденцію за даною адресою.
Просила суд усунути перешкоди у
користуванні спірною квартирою шляхом
визнання відповідача ОСОБА_3, таким, що
втратив право користування квартирою
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
підтримала заявлений позов,
підтвердила доводи, викладені в позові.
Суду пояснила, що відповідач - це її
колишній чоловік, з яким вона
перебувала в шлюбі в 2001 - 2009 р.р. Спірну
квартиру АДРЕСА_1 вона придбала в
період шлюбу з відповідачем. В кінці 2009
р. або на початку 2010 р. відповідач
поїхав на заробітки. Їй важко самій
оплачувати комунальні послуги, тому
вона звернулась до суду з цим позовом.
Просила суд задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.
В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2 підтвердив доводи,
викладені в позові, підтримав позовні
вимоги у повному обсязі. Суду пояснив,
що відповідач ОСОБА_3 не мешкає в
спірній квартирі та не сплачує
комунальні послуги, чим створює
перешкоди позивачці у користуванні
квартирою. Відповідач не живе в
квартирі більше 5 років, тому він
втратив право користування житлом.
Просив задовольнити позовні вимоги.
Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що з
позивачкою у неї дружні стосунки. В 2009
р. ОСОБА_1 розлучилась з ОСОБА_3 і з цього
часу відповідач в спірній квартирі не
проживає. Чому відповідач не проживає в
квартирі їй невідомо. Усі відомості, що
стосуються відповідача, вона знає зі
слів своєї подруги ОСОБА_1
Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що з
позивачкою у неї сусідські стосунки.
ОСОБА_1 живе в квартирі АДРЕСА_1 сама з
дитиною. ОСОБА_6 звали ОСОБА_3, його вона
не бачила 5 років. Куди подівся чоловік
ОСОБА_6 їй невідомо.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлявся у
встановленому законом порядку, що
підтверджується матеріалами справи.
Причини неявки суду не повідомив, заяви
про розгляд справи без його участі до
суду не надходило.
Оскільки в судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 не заперечувала проти заочного
розгляду справи, то судом 24.09.2014 р. на
підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України було
винесено ухвалу про заочний розгляд
справи.
Вислухавши пояснення позивача,
представника позивача та свідчення
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд встановив наступне.
Згідно ст. 47 Конституції України кожен
має право на житло. Ніхто не може бути
примусово позбавлений житла інакше як
на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ст.ст. 379, 382 ЦК України,
об'єктом власності особи може бути,
зокрема, житло житловий будинок,
Частиною 1 статті 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
В силу ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статті 405 ЦК України
передбачено, що члени сім'ї власника
житла, які проживають разом з ним, мають
право на користування цим житлом
відповідно до закону.
Житлове приміщення, яке вони мають
право займати, визначається його
Член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.
Згідно положень ст. 156 ЖК України члени
сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням. Члени сім'ї власника
будинку (квартири) зобов'язані дбайливо
ставитися до жилого будинку (квартири).
Повнолітні члени сім'ї власника
зобов'язані брати участь у витратах по
утриманню будинку (квартири) і
придомової території та проведенню
ремонту. Спори між власником та членами
його сім'ї про розмір участі в витратах
вирішуються в судовому порядку. До
членів сім'ї власника будинку
(квартири) належать особи, зазначені в
частині другій статті 64 цього Кодексу.
Припинення сімейних відносин з
власником будинку (квартири) не
позбавляє їх права користування
займаним приміщенням. У разі
відсутності угоди між власником
будинку (квартири) і колишнім членом
його сім'ї про безоплатне користування
жилим приміщенням до цих відносин
застосовуються правила, встановлені
статтею 162 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до
членів сім'ї наймача належать дружина
наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї
наймача може бути визнано й інших осіб,
якщо вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
До членів сім'ї наймача належать
дружина наймача, їх діти і батьки.
Членами сім'ї наймача може бути визнано
й інших осіб, якщо вони постійно
проживають разом з наймачем і ведуть з
ним спільне господарство.
Якщо особи, зазначені в частині другій
цієї статті, перестали бути членами
сім'ї наймача, але продовжують
проживати в займаному жилому
приміщенні, вони мають такі ж права і
обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.
В судовому засіданні встановлено, що
квартира, розташована за адресою:
АДРЕСА_1 була придбана ОСОБА_1, що
підтверджується копією договору
купівлі-продажу квартири від 24.09.2002 р. з
реєстраційним написом від 16.10.2002 р.
Відповідно до копії довідки КП "Єдиний
розрахунковий центр м. Сєвєродонецька"
від 25.03.2014 р. №731 та даних домової книги
за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані
позивач ОСОБА_1, син ОСОБА_7 та колишній
Згідно копії акту КП "Єдиний
розрахунковий центр м. Сєвєродонецька"
від 24.03.2014 р. за адресою: АДРЕСА_1 з 2010 р.
окрім позивача та її сина ніхто не
Згідно даних паспорту позивачки ОСОБА_1
02.06.2001 р. вона зареєструвала шлюб з
відповідачем ОСОБА_3
Як вбачається з копії свідоцтва про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_1,
виданого 26.02.2009 р. відділом реєстрації
актів цивільного стану
Сєвєродонецького міського управління
юстиції Луганської області, шлюб між
сторонами був розірваний 26.02.2009 р.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтвердила, що дійсно спірна квартира
була придбана в період перебування у
шлюбі з відповідачем.
Таким чином, оскільки спірна квартира
була придбана позивачкою в період
перебування в шлюбі з ОСОБА_3, то
відповідно до положень ч.1 ст. 60 СК
України є об'єктом права спільної
сумісної власності колишнього
Позивач ОСОБА_1 в позовній заяві у
викладенні обставин, якими вона
обґрунтувала свої позовні вимоги,
зазначила, що після розірвання шлюбу
між нею та відповідачем ОСОБА_3 26.02.2009 р.,
відповідач виїхав зі спірної квартири
на заробітки, більше 5 років не проживає
у спірній квартирі та не сплачує
комунальні послуги, не отримує
кореспонденцію за даною адресою.
Відповідно до ч. 1 ст. 68 СК України
розірвання шлюбу не припиняє права
спільної сумісної власності на майно,
набуте за час шлюбу.
Таким чином, право спільної сумісної
власності на спірну квартиру, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1 не
припинилось через розірвання шлюбу між
сторонами. Відповідно, відповідач не
позбавлений права користування
З наданих суду доказів неможливо
встановити, чи існували між сторонами
домовленості щодо відсутності
відповідача в квартирі, на який час,
домовленості щодо порядку та умов
користування спірною квартирою.
На думку суду сам по собі факт
непроживання відповідача ОСОБА_3 в
спірній квартирі не є безумовною
підставою для визнання його таким, що
втратив право користування житловим
За таких обставин суд вважає, що
позовні вимоги задоволенню не
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України
витрати по оплаті судового збору в сумі
243,60 грн. позивачу не відшкодовуються.
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 62, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України,
ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 64, 156
ЖК України, ст. 68 СК України, суд,-
Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні
заявлених позовних вимог.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому ЦПК
України. У цьому разі строк, на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
Заочне рішення може бути оскаржено
позивачем в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Харківської області
через Сєвєродонецький міський суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення в повному обсязі складено
26.09.2014 р.

Суддя
Ж. І. Кордюкова