Справа № 452/3373/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"01" грудня 2014 р.
м.Самбір

Самбірський
міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді
Казана І.С.

при секретарі Кафтан О.Ю.,

із участю: позивача
ОСОБА_1,

представника
відповідача Мандюка С.М.,

представника
третьої особи Пицика Р.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в місті Самборі
Львівської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Шлях»,
треті особи Самбірська міська рада
Львівської області, інспекція
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області, - про визнання
права власності на майно, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним
позовом посилаючись на те, що
товариству з обмеженою
відповідальністю «Шлях» рішенням
Самбірської міської ради №32 від 29.12.2003
року було виділено земельну ділянку
площею 260м2 під будівництво магазину та
офісних приміщень по АДРЕСА_1. ОСОБА_1
було включено у співзабудовники
торгового комплексу площею 78м2 до ТзОВ
«Шлях» згідно рішення виконкому
Самбірської міської ради №479 від
23.12.2010р. Будівництво здійснювалось ТзОВ
«Самбірська ГРОД» на підставі договору
підряду №4/10 від 08.10.2013 року за кошти
позивача. На даний час будівництво
торгового комплексу вцілому закінчено,
в тому числі закінчено будівництво
магазину з офісними приміщеннями
ОСОБА_1 загальною площею 127,5м2, що
підтверджується технічним паспортом
на будівлю, виготовленого Самбірським
МБТІ 25.09.2014 року; новоствореному об'єкту
присвоєно новий вуличний номер
АДРЕСА_2. Із прийняттям будівлі до
експлуатації та оформленням права
власності на новостворений об'єкт у
позивача виникли труднощі, оскільки
земельна ділянка під об'єкт нерухомого
майна йому окремо не надавалась, а
погоджувалось рішенням Самбірської
міської ради від 29.12.2003 року №32 її місце
розташування для ТзОВ «Шлях» в АДРЕСА_1,
який і виготовив проектну документацію
на земельну ділянку за вказаною
адресою. Побудовані позивачем магазин
з офісними приміщеннями по АДРЕСА_2
відповідають чинним будівельним
нормам, санітарно-гігієнічним,
протипожежним вимогам, надійності,
можливість його безпечної
експлуатації. Для оформлення права
власності на нерухомий об'єкт, який
розташований на земельній ділянці,
необхідно подати правовстановлюючий
документ на цю земельну ділянку, а для
того, щоб оформити право власності на
земельну ділянку, необхідна наявність
документу, що посвідчує право
власності на розміщений на ній
нерухомий об'єкт. У зв'язку з
вищенаведеним позивач просить визнати
його власником магазину з офісними
приміщеннями в АДРЕСА_2.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримав та посилався на
обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов
по суті визнав та пояснив, що не
заперечує проти визнання за ОСОБА_1
права власності на магазин з офісними
приміщеннями в АДРЕСА_2; підтвердив
суду, що між його організацією ТзОВ
«Шлях» (ТзОВ «Самбірська ГРОД») та
позивачем урегульовані всі
правовідносини і жодного спору не
виникає; вважає, що позивач повинен
бути визнаний власниками як будівлі,
так і земельної ділянки, погодження
якої було відведене ТзОВ «Шлях» для
будівництва.

Представник третьої особи ОСОБА_3
однаково позов по суті власних
пояснень визнав та не заперечував
проти позовної вимоги ОСОБА_1,
відповідно, вирішення справи у
судовому порядку; оскільки позасудове
вирішення цивільних правовідносин
стало неможливим.

Представник третьої особи інспекції
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області на виклик в суд не
з'явився, хоча належним чином
повідомлявся про час та місце розгляду
справи; із заявою про розгляд справи у
його відсутності не звертався.

З'ясувавши обставини справи,
заслухавши пояснення сторін, суд
прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Шлях» про визнання
права власності на майно необхідно
задовольнити в межах позовної вимоги
виходячи з наступних підстав:

Судом установлено, що відповідно до
рішення Самбірської міської ради №32
від 29.12.2003 року ТзОВ «Шлях» було
погоджено земельну ділянку площею 260м2
під будівництво магазину та офісних
приміщень по АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету
Самбірської міської ради від 23.12.2010
року №479 ОСОБА_1 включено у
співзабудовники до ТзОВ «Шлях» на
будівництво торгового комплексу
площею 78м2 в АДРЕСА_1

Згідно технічного паспорту власником
магазину з офісним приміщенням
загальною площею 127,5м2 в АДРЕСА_2
являється ОСОБА_1.

Із висновку про проведення технічного
обстеження магазину з офісним
приміщенням в АДРЕСА_2 вбачається, що
технічний стан магазину з офісним
приміщенням в АДРЕСА_2 загальною площею
127,5м2, основною - 97,3м2 відповідає
будівельним нормам;
санітарно-гігієнічним, протипожежним
вимогам, надійності; установлена
можливість його безпечної
експлуатації.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про
землеустрій» для розробки проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки необхідно представити
документ, що посвідчує право власності
на об'єкти нерухомого майна, які
розміщені на земельній ділянці.

Згідно п. 46 Порядку державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
постановою Кабінету міністрів України
від 22.06.2011 року №702, для проведення
державної реєстрації прав з видачею
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у зв'язку з набуттям
права власності на новозбудоване
нерухоме майно заявник подає документ,
що посвідчує речове право на земельну
ділянку.

У відповідності до ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.
Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Частиною першою ст. 376 ЦК України
регламентовано, що житловий будинок,
будівля, споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без відповідного
документа, який дає право виконувати
будівельні роботи чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.
Відповідно до ч. 3 даної норми Закону
право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для
цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі
під уже збудоване нерухоме майно.

Згідно п. 16 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ від
30.03.2012 року №6 «Про практику
застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)», позов особи, яка
самочинно збудувала нерухоме майно на
земельній ділянці, власником або
користувачем якої є інша особа, про
визнання права власності на цю
нерухомість може бути задоволено судом
на підставі частини третьої статті 376
ЦК України, якщо буде встановлено, що
власник або користувач земельної
ділянки не заперечує проти цього,
будівництво не порушує права інших
осіб і відповідає будівельним,
архітектурним, санітарним, екологічним
та іншим нормам і правилам, державним
стандартам.

Ураховуючи наведене, суд прийшов до
такого вирішення спору виходячи у тому
числі із засад змагальності щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведеності перед судом їх
переконливості, диспозитивності
цивільного судочинства, аналізуючи
пояснення сторін, подані суду
матеріали. Позивач ОСОБА_1 просив у
судовому порядку визнати його
власником магазину з офісними
приміщеннями в АДРЕСА_2 загальною
площею 127,5м2. Представник відповідача
позов визнав повністю; судом не
встановлено підстав для відмови у
прийнятті визнання відповідачем
позову, а відтак, визнання позову
ОСОБА_2 не суперечить закону та не
порушує прав, свобод чи інтересів
сторін. Тому суд вважає, що позов про
визнання права власності підлягає
задоволенню, - під час провадження в
справі та під час судового розгляду
позивачем представлено суду достатньо
доказів у підтвердження своїх вимог,
представником відповідача і третіми
особами не подано суду клопотань про
доказування чи про звільнення від
доказування інших обставин, а тому, -
позов підставний і такий, що підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 174, 209, 212, 214-215, 218
ЦПК України, ст. ст. 328, 376, 392 ЦК України,
суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, який зареєстрований
і проживає в АДРЕСА_3, право власності
на магазин з офісними приміщеннями
загальною площею 127,5м2 в АДРЕСА_2.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд
першої інстанції протягом десяти днів
із дня його проголошення;
представником третьої особи - протягом
цього ж строку з дня отримання його
копії.

Суддя
підпис І.С.
Казан

Згідно з оригіналом

Суддя Самбірського

міськрайонного суду
І.С. Казан