АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7335/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 415/8073/13-ц
Бурлака І. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 01» грудня 2014 року
м. Харків

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової
Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Маковецької
О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
рішення Лисичанського міського суду
Луганської області від 01 вересня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, малолітньої ОСОБА_6,
інтереси якої представляють ОСОБА_4,
ОСОБА_5, треті особи - ОСОБА_1, Служба у
справах дітей Лисичанської міської
ради Луганської області, ОСОБА_2 про
виселення,-

в с т
а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з зазначеним позовом до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, малолітньої ОСОБА_6, інтереси
якої представляють ОСОБА_4, ОСОБА_5. В
обґрунтування свого позову посилався
на те, що він разом з ОСОБА_1 є
співвласниками спірної квартири
АДРЕСА_1, яка належить їм на права
спільної часткової власності кожному
по ? частини спірної квартири. Зазначив,
що з жовтня 2013 року в спірну квартиру
без його відома та згоди вселилися
відповідачі, які замінили замок на
вхідних дверях, перешкоджають йому у
праві користування та розпорядження
своїм майном. Вказав, що він звертався
щодо цього до правоохоронних органів.
Просив виселити з квартири АДРЕСА_1, яка
належить йому на праві спільної
часткової власності, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
їх малолітню дитину ОСОБА_6

Рішенням Лисичанського міського суду
Луганської області від 01 вересня 2014
року та додатковим рішенням
Лисичанського міського суду
Луганської області від 29 вересня 2014
року позов ОСОБА_3 - задоволено,
виселено ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з квартири АДРЕСА_1,
стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_3 судовий збір у сумі 229,40 грн. по
114,70 грн. з кожного.

Ухвалою Лисичанського міського суду
Луганської області від 29 вересня 2014
виправлено описку щодо дати ухвалення
договору найму.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1
і ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в
якій просили рішення суду - скасувати,
постановити нове, яким відмовити в
задоволенні позову. При цьому
посилалися на неповне з`ясування судом
обставин справи, що мають значення для
справи, на невідповідність висновків
суду обставинам справи, на порушення та
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.
Вважали, що суд не надав належної
оцінки доказам у справі, не звернув
уваги на те, що на момент винесення
судового рішення договір піднайму
житла діяв до 01.09.2014 року; що
відповідачі проживали на частці
квартири, яка належить ОСОБА_1, що
судове рішення порушує її права.
Вказали, що позивач ніколи не
користувався та не користується
зазначеною квартирою, оскільки має
інше житло.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про здійснення правосуддя та
кримінального провадження у зв'язку з
проведенням антитерористичної
операції» та розпорядження голови
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про визначення територіальної
підсудності справ» від 2 вересня 2014
року № 2710/38-14 розгляд цієї скарги
підсудний апеляційному суду
Харківської області.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги вважає, що апеляційну скаргу
ОСОБА_1, ОСОБА_2 необхідно відхилити,
рішення суду - залишити без змін. При
цьому судова колегія виходить з
наступного.

Судом встановлено, що за договором
дарування від 11.06.2009 року та витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 26.06.2009 року ОСОБА_3 належала
спірна однокімнатна квартира АДРЕСА_1.
16.03.2010 року ОСОБА_3 подарував ? частку
спірної квартири ОСОБА_1 Згідно довідки
із реєстру прав власності на нерухоме
майно станом на 29.10.2013 року ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 на праві спільної часткової
власності належить по ? частці спірної
квартири кожному. В спірній квартирі
зареєстрована ОСОБА_2 01.10.2013 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зі згоди ОСОБА_1 та без
згоди іншого співвласника ОСОБА_3
укладено договір піднайму всієї
спірної квартири, у зв'язку з чим ОСОБА_3
звертався до Лисичанського МВ ГУМВС
України в Луганській області з
відповідною заявою, (а. с. 56, т. 163
(звернення, в яких ознаків кримінальних
правопорушень не встановлено, та
матеріали по проведеним перевіркам)
номенклатурної справи № 12/45 сектору
інформаційних технологій
Лисичанського МВ ГУМВС України в
Луганській області. Відповідачі в
спірній квартирі не зареєтровані.

Посилання відповідачів на те, що вони
проживають тільки на частці ОСОБА_1, є
необґрунтованими з наступних підстав.

Частинами 1 - 3 ст. 358 ЦК України
передбачено, що право спільної
часткової власності здійснюється
співвласниками за їхньою згодою.
Співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен з співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Як вбачається з матеріалів справи
спірна квартира є однокімнатною, будь -
яких домовленостей між співвласниками
щодо володіння та користування їх
частками в спірній квартирі, або виділу
спірної квартири в натурі, або надання
матеріальної компенсації ОСОБА_3 у разі
неможливості її виділу матеріали
справи не містять, і в суді апеляційної
інстанції їх не надано. Будь - якої
згоди на укладання договору піднайму з
відповідачами між співвласниками
спірного житлового майна не було.
Доказів того, що відповідачі по
закінченню договору піднайму
звільнили спірне житлове приміщення,
права ОСОБА_3, як власника житла, не
порушені, матеріали справи не містять і
в суді апеляційної інстанції їх не
надано.

За таких обставин судова колегія
вважає, що з додержанням вимог ст. ст. 213
- 215 ЦПК України суд першої інстанції,
встановивши обставини справи повно,
надавши їм належну оцінку, дійшов
обгрунтованого висновку щодо
залишення позову без задоволення.

Оскільки ухвалене судове рішення
відповідає зазначеним вимогам та
обставинам справи, судова колегія
вважає, що підстав для його зміни або
скасування не вбачається. Доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.
308, ст. 313, п.1 ч.1.ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК
України судова колегія,-

у х в
а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Лисичанського міського суду
Луганської області від 01 вересня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий суддя
Судді колегії