АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/6861/14
Головуючий 1 інстанції - Хісматуліна
Справа № 422/5027/13-ц
Доповідач - Пилипчук Н.П.
Категорія - відшкодування шкоди
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - судді:
Пилипчук Н.П.,

суддів: Трішкової
І.Ю.,

Кірсанової Л.І.,

при секретарі -
Черепаха С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
справу за апеляційною скаргою Повного
товариства «ПП «Ера-Дон» і компанія
«Ваш ломбард» на рішення
Перевальського районного суду
Луганської області від 11 листопада 2013
року по справі за позовом Повного
товариства «ПП «Ера-Дон» і компанія
«Ваш ломбард» до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2013 року позивач звернувся до
суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що ОСОБА_2
знаходилась у трудових відносинах з ПТ
«ПП «Ера-Дон» і компанія «Ваш ломбард»
з 11 січня 2013 року по 27 серпня 2013 року та
обіймала посаду контролера-касира у
відділенні ломбарду, що розташоване за
адресою: вул. Леніна, 35, м. Алчевськ, та з
нею був підписаний договір про повну
матеріальну відповідальність.
Зазначає, що 10 серпня 2013 року під час
проведення інвентаризації було
виявлено недостачу коштів на суму 43 300
грн., про що було складено відповідний
акт. Причиною недостачі стало
порушення відповідачем 9 серпня 2013 року
покладених на неї обов'язків, внаслідок
чого вона впустила до службового
приміщення невідому особу, яка
здійснила крадіжку коштів. У зв'язку з
вказаним позивач просив стягнути з
відповідача завдану майнову шкоду у
розмірі 43 300 грн.

Рішенням Перевальського районного
суду Луганської області від 11
листопада 2013 року у задоволенні позову
ПТ «ПП «Ера-Дон» і компанія «Ваш
ломбард» відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПТ
«ПП «ЕРА-ДОН» і компанія «Ваш ломбард»
просить скасувати рішення суду,
вважаючи що суд неправильно застосував
норми матеріального та процесуального
права, та ухвалити нове рішення, яким
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.Зазначає, що позивачем за місцем
роботи відповідача були створені
належні умови, що забезпечують
збереження матеріальних цінностей.

Рішенням апеляційного суду Луганської
області від 18 лютого 2014 року рішення
суду першої інстанції було скасовано,
позов задоволено у повному обсязі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18 червня 2014 року
рішення апеляційного суду Луганської
області від 18 лютого 2014 було скасовано,
справа направлена на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи рішення апеляційного суду
Луганської області від 18 лютого 2014 року
Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вказав, що вирішуючи спір, суд
апеляційної інстанції залишив поза
увагою та не надав належної оцінки
дійсним обставинам у справі, а саме:
поясненням відповідача про те, що
позивачем не було створено умов для
нормальної роботи, коли і яким чином
реагували працівники позивача на
звернення відповідачки про такі
порушення і чим це підтверджено, суд не
застосував ст. ст. 130, 131, 137 КЗпП України
для вирішення справи.

Згідно ч. 4 ст. 338 ЦПК України, висновки і
мотиви, з яких скасовані рішення є
обов'язковими для суду першої чи
апеляційної інстанції при новому
розгляді справи.

Сторони в судові засідання до
апеляційного суду Харківської області
не з*явилися, повідомлені про час та
місце розгляду справи СМС
повідомленнями. Поштовий зв*язок з м.
Алчевськ та м. Зорінськ Луганської
області на час розгляду справи
відсутній.

У відповідності до статті 303 ЦПК
України апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
учасників процесу, що з'явились,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, не
заперечується сторонами, що наказом
від 11 січня 2013 року № 7/к ОСОБА_2
прийнята на роботу до ПТ «ПП «Ера-Дон» і
компанія «Ваш ломбард» та обіймала
посаду контролера-касира у відділенні
ломбарду, яке розташоване за адресою:
вул. Леніна, 35, м. Алчевськ.

09 січня 2013 року з нею укладено договір
про повну матеріальну
відповідальність.

Крім того, 11 січня 2013 року відповідачка
була ознайомлена з зобов'язаннями
працівника ПТ «ПП «Ера-Дон» і компанія
«Ваш ломбард» щодо суворого дотримання
при виконанні своїх посадових
обов'язків локальних нормативних актів
Товариства (а.с.11).

Згідно акту інвентаризації готівкових
грошових коштів від 10 серпня 2013 року
виявлено недостачу в розмірі 43300 грн. 00
коп., які перебували на відповідальному
зберіганні у ОСОБА_2 Даний акт
підписаний відповідачкою ОСОБА_2

За фактом викрадення грошових коштів з
приміщення ломбарду, де працювала
відповідачка, внесено відомості до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань та проводиться
відповідне досудове розслідування
(а.с.27-34).

Згідно пояснень відповідачки, які вона
09.08.2013 року надала в ході досудового
розслідування кримінальної справи,
вона впустила до службового приміщення
невідому особу, яка представилася
працівником податкової служби, на його
пропозицію, нібито для перевірки, вона
вийняла грошові кошти із сейфу, потім
поклала гроші у ящик столу, готувала
документи для перевірки, а коли
відвідувач пішов, вона перевірила ящик
та зрозуміла, що гроші 43300 грн.
викрадені.

Згідно з абз. 2 п. 3 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 29 грудня 1992
року № 14 «Про судову практику в справах
про відшкодування шкоди, заподіяної
підприємствам, установам, організаціям
їх працівниками», виходячи з вимог ст. 15
ЦПК України суд у кожному випадку
зобов'язаний вживати передбачених
законом заходів до всебічного, повного
й об'єктивного з'ясування обставин, від
яких згідно зі статтями 130, 135-3, 137 КЗпП
України залежить вирішення питання про
покладення матеріальної
відповідальності та про розмір шкоди,
що підлягає відшкодуванню. Зокрема,
з'ясовувати: наявність прямої дійсної
шкоди та її розмір; якими
неправомірними діями її заподіяно і чи
входили до функцій працівника
обов'язки, неналежне виконання яких
призвело до шкоди; в чому полягала його
вина; в якій конкретно обстановці
заподіяно шкоду; чи були створені
умови, які забезпечували б схоронність
матеріальних цінностей і нормальну
роботу з ними; який майновий стан
працівника. Якщо шкоду заподіяно
кількома працівниками, в рішенні суду
має бути зазначено, які конкретно
порушення трудових обов'язків допустив
кожен працівник, ступінь його вини та
пропорційна їй частка загальної шкоди,
за яку до нього може бути застосовано
відповідний вид і межі матеріальної
відповідальності.

Статтею 130 КЗпП України передбачено, що
працівники несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації
внаслідок порушення покладених на них
трудових обов'язків. При покладенні
матеріальної відповідальності права і
законні інтереси працівників
гарантуються шляхом встановлення
відповідальності тільки за пряму
дійсну шкоду, лише в межах і порядку,
передбачених законодавством, і за
умови, коли така шкода заподіяна
підприємству, установі, організації
винними протиправними діями
(бездіяльністю) працівника. Ця
відповідальність, як правило,
обмежується певною частиною заробітку
працівника і не повинна перевищувати
повного розміру заподіяної шкоди, за
винятком випадків, передбачених
законодавством.

Згідно з п. 1 ст. 134 КЗпП України
працівники несуть матеріальну
відповідальність у повному розмірі
шкоди, заподіяної з їх вини
підприємству, установі, організації, у
випадках, коли між працівником і
підприємством, установою, організацією
відповідно до статті 135-1 цього Кодексу
укладено письмовий договір про взяття
на себе працівником повної
матеріальної відповідальності за
незабезпечення цілості майна та інших
цінностей, переданих йому для
зберігання або для інших цілей.

Згідно зі ст. 131 КЗпП України власник
або уповноважений ним орган
зобов'язаний створити працівникам
умови, необхідні для нормальної роботи
і забезпечення повного збереження
дорученого їм майна.

Відповідно до ст. 137 КЗпП України суд
при визначенні розміру шкоди, що
підлягає покриттю, крім прямої дійсної
шкоди, враховує ступінь вини
працівника і ту конкретну обстановку,
за якої шкоду було заподіяно. Коли
шкода стала наслідком не лише винної
поведінки працівника, але й
відсутності умов, що забезпечують
збереження матеріальних цінностей,
розмір покриття повинен бути
відповідно зменшений.

Відповідно до п.п. 2.8.14, 2.8.6 Посадової
інструкції контролера-касира ПТ «ПП
«Ера-Дон» і компанія «Ваш ломбард»,
відповідачу забороняється проводити в
службове приміщення сторонніх осіб та
порушувати правила зберігання
готівкових коштів і цінностей в
відділенні.

На підставі п. 4.2 інструкції та п.1
Договору про повну матеріальну
відповідальність, укладеного між
сторонами, контролер-касир несе повну
матеріальну відповідальність за винні
діяння, внаслідок яких стало
пошкодження або нестача ввірених йому
коштів і цінностей.

Судова колегія вважає, що у втраті
коштів наявна вина ОСОБА_2 , яка в
порушення п.п. 2.8.14, 2.8.6 Посадової
інструкції контролера-касира,
допустила в службове приміщення
сторонніх осіб та порушила правила
зберігання готівкових коштів і
цінностей у відділенні.

Однак шкода завдана позивачу стала
наслідком не лише винної поведінки
працівника, але й відсутності
достатніх умов, що забезпечують
збереження матеріальних цінностей.

Так, представник позивача в суді першої
інстанції не заперечував, що за місцем
роботи ОСОБА_2 в залі ломбарду був
відсутній охоронець, не велося
відеоспостереження. Лише облаштування
робочого місця охоронною, тривожною
сигналізацією, замком та сейфом, на
думку судової колегії, не свідчить про
виконання позивачем обов'язку,
передбаченого ст. 131 КЗпП України.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
позову не відповідає нормам
матеріального права, колегія суддів
вважає позовні вимоги частково
обґрунтованими - сторони у рівній мірі
винні у спричиненій шкоді, тому розмір
покриття повинен бути відповідно
зменшений, з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню 21 650 грн.
(43300 грн. : 2).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 307 ЦПК
України суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне скасувати рішення
суду першої інстанції, підставою для
чого, згідно п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України є невідповідність висновків
суду обставинам справи, порушення норм
матеріального права.

Керуючись ст. ст. 130-137 КЗпП України, ст.
ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України, судова
колегія судової палати у цивільних
справах, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Повного товариства
«ПП «Ера-Дон» і компанія «Ваш ломбард»
задовольнити частково.

Рішення Перевальського районного суду
Луганської області від 11 листопада 2013
року скасувати.

Позов Повного товариства «ПП «Ера-Дон»
і компанія «Ваш ломбард» задовольнити
частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь Повного
товариства «ПП «Ера-Дон» і компанія
«Ваш ломбард» на відшкодування шкоди 21
650 грн. та витрати по сплаті судового
збору 216,50 грн.

Рішення апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржено в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -