Номер провадження: 22-ц/785/7810/14
Головуючий у першій інстанції Наумчак
Доповідач Бабій А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого судді Бабія А. П.

суддів Станкевича В. А., Ступакова О. А.

при секретарі Стадніченко А. І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитом, за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК»
на заочне рішення Балтського
районного суду Одеської області від 12.
06. 2014 р.,

в с т а н о в и л а:

01. 04. 2014 р. до суду надійшов позов
Публічного акціонерного товариства
«АКЦЕНТ-БАНК» (далі ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК»)
від 18. 03. 2014 р. про стягнення з ОСОБА_2
заборгованості за договором № ABRRRX08020061
від 16. 03. 2008 р., за яким відповідач
отримала кредит в розмірі 2368,48 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом,
але у зв'язку з порушенням умов
договору відповідач за станом на 21. 02.
2014 р. має заборгованість за кредитом в
розмірі 15722,39 грн.

Заочним рішенням Балтського районного
суду Одеської області від 12. 06. 2014 р. у
задоволенні зазначеного позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК»
ставить питання про скасування рішення
суду як незаконного та
необґрунтованого і ухвалення нового
рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні Васильєва К. В.,
представник ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК»,
підтримала доводи апеляційної скарги.

Відповідно до ст. ст. 74 ч. 5, 76, 305 ЦПК
України неявка в судове засідання осіб,
які беруть участь у справі, не
перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши доводи скарги і
перевіривши матеріали справи в межах
заявлених позовних вимог та
апеляційної скарги, судова колегія
приходить до наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову банку
про стягнення з відповідача
заборгованості за кредитним договором
суд першої інстанції виходив з
необґрунтованості позовних вимог,
спливу строку позовної давності
стосовно заявленим позивачем вимог і
положення п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів», що у
спорах споживчого кредитування
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув.

Проте вказаний висновок суду є
необгрунтованим, спростовується
матеріалами справи і не відповідає
вимогам закону з таких підстав.

Ст. ст. 626, 634, 638 ЦК України встановлюють,
що договір є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір
приєднання є договір, умови якого
встановлені однією із сторін у
формулярах або інших стандартних
формах, який може бути укладений лише
шляхом приєднання другої сторони до
запропонованого договору в цілому.
Друга сторона на може запропонувати
свої умови договору. Договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За положеннями ст. ст. 525, 526, 611, 629 ЦК
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами, не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язання, крім випадків,
передбачених законом або договором,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
актів цивільного законодавства, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором.

Ст. ст. 256, 257, 258, 259 ЦК України визначено,
що позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу; загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки; позовна давність в один рік
застосовується до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені); позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

Відповідно до ст. 267 ЦК України заява
про захист цивільного права або
інтересу має бути прийнята судом до
розгляду незалежно від спливу позовної
давності; позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

Судом встановлено, що згідно
укладеного договору № ABRRRX08020061 від 16. 03.
2008 р. між ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» і ОСОБА_2,
остання отримала строковий кредит у
розмірі 2368,48 грн. на строк 12 місяців з 16.
03. 2008 р. по 16. 03. 2009 р. включно з умовами
сплати за користування кредитом
відсотків у розмірі 1% на місяць на суму
залишку заборгованості по кредиту,
щомісячної винагороди за надання
фінансового інструменту в розмірі 58,03
грн. та єдиноразової винагороди за
надання фінансового інструменту в
розмірі 379,6 грн. в обмін на зобовязання
позичальника з повернення кредиту,
сплати відсотків, винагороди, комісії в
зазначеній Заяві позичальника та
Умовах надання споживчого кредиту
фізичним особам
(«Розстрочка»)(Стандарт) (далі - «Умов»)
строки. Погашення заборгованості
здійснюється щомісяця в період сплати,
за який приймається період з 15 по 20
числа кожного місяця в розмірі 268,65 грн.
щомісячного платежу згідно з Умовами.

За порушення позичальником зобов'язань
з погашення кредиту він сплачує банку
пеню, розмір якої зазначено у п. 5.1 Умов
за кожний день прострочки.

Вказаний договір підписаний
представником банку та ОСОБА_2, якою
підписаний і текст, що вона згодна, що
її заява щодо отримання кредиту разом з
Умовами, Тарифами складають
кредитно-заставний договір і вона
ознайомлена з Умовами надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка»)(Стандарт), які були
надані їй у письмовій формі.

Відповідно до п. 3.2 Умов позичальник
зобов'язаний погашати кредит,
сплачувати відсотки за користування
кредитом відповідно до Умов та Тарифів,
сплатити винагороду банку згадано
заяви та Умов, погасити заборгованість
перед банком в повному обсязі, в т. ч.
штраф, пеню, а за п. 3.3.3 Умов банк має
право вимоги дострокового повернення
кредиту, відсотків та належних йому
інших сум.

За п. 5.1 Умов банк має право нарахувати,
а позивальник зобов'язується сплатити
банку пеню в розмірі 1,25% простроченого
платежу, але не менше 1 грн. за кожний
день прострочки, а за п. 5.3 Умов при
порушенні позичальником строків
платежу по будь-якому з грошових
зобов'язань за цим договором більш ніж
на 30 днів позичальник зобов'язаний
сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. +
5% від суми заборгованості.

П. 5.5 Умов сторонами визначено, що строк
позовної давності за вимогами
стягнення кредиту та усіх належних
платежів, в т. ч. неустойки (штрафу, пені)
встановлено тривалістю 5 років.

Позивач свої зобов'язання за договором
виконав у повному обсязі, а відповідач
ОСОБА_2 свої зобов'язання за договором
порушила, в обумовлені договором
строки свої зобов'язання по поверненню
кредиту і сплату належних платежів не
виконує, у зв'язку з чим утворилася
заборгованість.

Згідно з наданого банком конкретного
розрахунку за станом на 21. 02. 2014 р.
загальний розмір заборгованості
відповідача перед позивачем складає
15722,39 грн., яка складається з
заборгованості за кредитом в сумі 1520,71
грн., заборгованості по процентам за
користування кредитом в сумі 92,66 грн.,
заборгованості по комісії за
користування кредитом в сумі 151,95 грн.,
пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором в сумі 12732,19
грн., а також штрафу відповідно до п. 5.3
Умов в розмірі 500 грн. (фіксована
частина) і 724,88 грн. (процентна складова).

Викладені фактичні обставини
підтверджені матеріалами справи,
сторонами у справі не надано і в
матеріалах справи відсутні докази, які
б спростовували зазначені обставини.

З урахуванням вищенаведеного позовні
вимоги банку про стягнення
заборгованості в розмірі 15722,39 грн. є
обґрунтованими і відповідають вимогам
закону.

Висновки ж суду першої інстанції про
необґрунтованість позовних вимог та
сумніви суду щодо положень Умов
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка»)(Стандарт), які є
складовою кредитного договору між
сторонами є необґрунтованими,
спростовуються матеріалами справи та
не ґрунтуються на законі.

Що стосується висновків суду першої
інстанції щодо пропуску банком строку
позовної давності, передбаченого ст. 257
ЦК України, то суд не врахував, що
згідно ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення, що відсутнє у
даному випадку, і що позбавляло суд
першої інстанції можливості
посилатися на пропуск позивачем строку
позовної давності у даній справі.

Посилання суду першої інстанції на
положення п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів», за яким у
спорах споживчого кредитування
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув, також не
приймається до уваги апеляційним судом
оскільки це положення стосується
позасудового порядку повернення
споживчого кредиту.

На підставі наведених обставин
апеляційний суд приходить до висновку,
що висновки суду не відповідають
обставинам справи; має місце порушення
і неправильне застосування норм
матеріального і процесуального права,
що є підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення про задоволення позову
ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором за положеннями ст. 309 ЦПК
України.

З урахуванням викладених обставин на
підставі вимог ст. ст. 11, 303 ЦПК України
щодо розгляду справи в межах заявлених
позивачем вимог та апеляційної скаргиі
відповідно до вимог ст. ст. 303, 309 ЦПК
України апеляційний суд приходить до
висновку, що рішення суду про відмову у
задоволенні позову ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК»
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про задоволення цього позову і
стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«АКЦЕНТ-БАНК» заборгованості за
кредитним договором в розмірі 15722,39 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
належить стягнути з ОСОБА_2 на користь
ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» судові витрати
(судовий збір) в розмірі 243,6 грн.

Керуючись ст. ст. 209, 304, 307 ч. 1 п. 2, 309, 313, 314,
316, 317, 318, 319, 325, 327 ЦПК України, колегія
суддів,

в и р і ш и л а:

Заочне рішення Балтського районного
суду Одеської області від 12. 06. 2014 р.
скасувати і ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за
кредитним договором в розмірі 15722,39 грн.
і судові витрати (судовий збір) в
розмірі 243,6 грн.

Судове рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області А. П.
Бабій

В. А. Станкевич

О. А. Ступаков