Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2748/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Жушман О. М.
Доповідач Франко В. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

06.11.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

Головуючого : судді Франко В.А.,

суддів : Белінської І.М.,Чельник О.І.

за участю секретаря Постоєнко А.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на заочне рішення Петрівського
районного суду Кіровоградської
області від 27 листопада 2013року у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2013 року позивач звернувся в
суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 28
травня 2004 року відповідач отримала
кредит у розмірі 3465,00 гривень, зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом на
термін до 26.05.2006 року.

Відповідно до умов укладеного договору
- погашення заборгованості
здійснюється щомісячно у період
сплати, за який приймається період з 23
по 28 число кожного місяця.

У порушення зазначених норм закону та
умов договору відповідач зобов'язання
за вказаним договором належним чином
не виконала а тому станом на 26.06.2013 року
має заборгованість по кредитному
договору в сумі 39966,70 грн., яку
представник позивача просить стягнути
з ОСОБА_2, а також стягнути судові
витрати.

Заочним рішенням Петрівського
районного суду Кіровоградської
області від 27 листопада 2013 року позов
було задоволено повністю та стягнуто з
ОСОБА_2,на користь банку 39966,70 грн.
заборгованості та вирішено питання з
судовими витратами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться
питання про скасування рішення ухвали
суду через порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та ухвалення нового рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Зазначається, зокрема, що про час і
місце розгляду справи не була
повідомлена, справа була розглянута за
її відсутності та рішення було
ухвалено без врахування її доводів. З
матеріалів справи не вбачається, що
вона взагалі отримувала кредит, окрім
того, суд не застосував строк позовної
давності., який вона просить
застосувати.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, визначених ст..303 ЦПК
України, заслухавши пояснення,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст..213 ЦПК України
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин , на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст..215 ЦПК України в
рішенні суду повинно бути вказано на
підставі яких доказів та з яких
мотивів суд вважає встановленою
наявність або відсутність фактів якими
обґрунтовувались вимоги чи
заперечення .

Згідно положень ч.1,3 ст.10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено та підтверджується
матеріалами справи що 28 травня 2004 року
згідно укладеного договору №KGPOR001250998
відповідач ОСОБА_2 отримала кредит у
розмірі 3465,00 гривень, зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом на термін
до 26.05.2006 року включно (а.с.7-8).

Проте, до позовної заяви не було надано
додатків, а саме платіжні документи про
перерахування кредитних коштів в сумі
3465 грн на рахунок П.П Ритов.

В матеріалах справи відсутні будь-які
письмові докази отримання
відповідачем зазначеного кредиту.

Позивач посилається на те, що всупереч
умовам договору відповідач не
виконувала покладені на неї договором
зобов'язання, внаслідок чого станом на
26.06.2013 року утворилася заборгованість
по кредитному договору в розмірі 39966,70
гривень, яка складається з - 2616,41 грн.
заборгованість за кредитом, 13036,78 грн.
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 24313,51 грн. пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором (а.с.3-4).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Зобов'язання повинні виконуватись
належним чином, у встановлений термін,
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства (ст.526 ЦК
України).

Згідно ч. ч. 1 та 4 ст. 631 ЦК України
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору. Закінчення строку договору
не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 цього Кодексу
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У ч. 1 ст. 530 ЦК України зазначено, що якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка може неминуче настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

З наданого банком розрахунку
заборгованості вбачається, що останній
платіж по кредитному договору було
зроблено 21.12.2006 року і з цього
заборгованість по кредиту не
погашалась (а.с.3-4).

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що у банка
виникло право на звернення до суду про
стягнення заборгованості за договором
22.12.2006 року., проте згідно штампу суду
позивач звернувся до суду з позовом
18.10.2013 року.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки.

Відповідно ч.3 статті 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності є підставою
для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК
України).

Якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності порушене
право підлягає захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК
України).

Як роз'яснено у пункті 11 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 14
від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення
у цивільній справі", встановивши, що
строк для звернення з позовом
пропущено без поважної причини, суд у
рішенні зазначає про відмову в позові з
цих підстав, якщо про застосування
позовної давності заявлено стороною у
спорі, зробленою до ухвалення ним
рішення, крім випадків, коли позов не
доведено, що є самостійною підставою
для цього.

Колегія суддів не можна погодитись з
рішенням суду першої інстанції,
оскільки воно ухвалено з порушенням
норм процесуального права.

Порядок направлення судових повісток
передбачений ст.74 ЦПК України.

Згідно з п.9 ст.74 ЦПК відповідач,
зареєстроване місце проживання
(перебування) , місцезнаходження чи
місце роботи якого невідоме,
викликається в суд через оголошення у
пресі. З опублікуванням оголошення про
виклик відповідач вважається
повідомленим про час та місце розгляду
справи.

З матеріалів справи вбачається, що
22.10.2013 року суд направив запит до
Петрівського РС Управління ДМС про
отримання інформації про місце
проживання відповідача ОСОБА_2 (а.с.15).

24.10.2013 року суд отримав адресну довідку,
де було зазначено, що ОСОБА_2 не
значиться зареєстрованою та знятою з
обліку.(а.с.16).

В такому випадку, відповідно до ч.3 ст.122
ЦПК у разі, якщо отримана судом
інформація не дає можливості
встановити зареєстроване у
встановленому законом порядку місце
проживання (перебування) фізичної
особи, суд вирішує питання про
відкриття провадження у справі.
Подальший виклик такої особи як
відповідача у справі здійснюється
через оголошення у пресі.

В матеріалах справі відсутні докази
того, що було зроблено оголошення у
пресі.

Натомість, суд в порушення
вищезазначених норм передав судову
повістку на ім'я відповідача через
Петровську селищну Раду, порахувавши
таким чином, що відповідач була
належним чином повідомлена, хоча ст.76
ЦПК передбачає порядок вручення
судових повісток через виконавчий
орган місцевого самоврядування, в разі
коли достовірно відоме зареєстроване
місце проживання особи.

Таким чином відповідач не була
належним чином повідомлена про розгляд
справи судом першої інстанції.

Розгляд справ за відсутності осіб, що
беруть участь у справі та не
повідомлені належним чином про час і
місце розгляду справи, є порушенням
основних засад судочинства,
встановлених ст. 129 Конституції
України, оскільки він позбавляє таких
осіб реальної можливості здійснювати
право захисту своїх прав, а суд -
можливості повного та всебічного
дослідження обставин справи на засадах
змагальності.

Порушення судом першої інстанції норм
процесуального права щодо належного
повідомлення відповідача про час та
місце розгляду справи призвело до того,
що вона в суді першої інстанції була
позбавлена права на подання заяви про
застосування позовної давності, про що
вона зазначає в апеляційній скарзі.

В липні 2014 року відповідач звернулась
до суду з заявою про перегляд заочного
рішення та застосування строку
позовної давності, проте судом було
відмовлено в скасуванні заочного
рішення (а.с.47-48,60-61).

Відповідачем було надано також копію
свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , з
якого вбачається що її прізвище після
укладення шлюбу 6 жовтня 2010 року -
ОСОБА_2 (а.с.50)

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
порушив норми процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, неправильно застосував норми
матеріального права, що згідно зі ст.309
ЦПК є підставою для скасування рішення
суду та ухвалення нового рішення про
відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.303,307, 309,313,314,316, 317,319 ЦПК
України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Заочне рішення Петрівського районного
суду Кіровоградської області від 27
листопада 2013року- скасувати та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк "ПриватБанк", до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,- відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуюча суддя:

Судді: