Номер провадження: 22-ц/785/6386/14
Головуючий у першій інстанції Матяш Т.
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Одеської області у складі:

Головуючого: судді Парапана
В.Ф.

Суддів: Громіка Р.Д., Драгомерецького
М.М.,

При секретарі: Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
банк «Експрес-Банк» в особі Одеської
філії на ухвалу Білгород -
Дністровського міськрайонного суду
Одеської області від 21 травня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу та стягнення коштів, -

в с
т а н о в и л а:

У серпні 2013р. ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання
шлюбу та стягнення половини вартості
проведених ремонтних робіт в квартирі
відповідачки у розмірі 15 000 грн.

Одночасно ОСОБА_2 подав заяву про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на трикімнатну квартиру
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
відповідачці.

Ухвалою суду від 30.08.2013р. заяву ОСОБА_2
про забезпечення позову задоволено.

У листопаді 2013р. ПАТ «АБ «Експрес-Банк»
в особі Одеської філії звернулося до
суду із заявою про зняття арешту на
вказану квартиру, посилаючись на те, що
це нерухоме майно на підставі
іпотечного договору від 29.09.2006р. було
передане в іпотеку Банку в якості
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором від 29.09.2006р.

У відділі ДВС Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції на
примусовому виконанні знаходився
виконавчий напис №729 від 07.05.2010р.,
виданий приватним нотаріусом
Білгород-Дністровського міського
нотаріального округу Одеської області
ОСОБА_4 про звернення стягнення на
вказану квартиру для задоволення вимог
Банку за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом.

В ході виконавчого провадження двічі
були проведені публічні торги, які не
відбулися у зв'язку з відсутністю
купівельного попиту, тому державний
виконавець 06.11.2013р. на підставі ст. 62 ЗУ
«Про виконавче провадження» виніс
постанову про передачу квартири
стягувачу в рахунок погашення боргу та
за фактом такої передачі складено акт.

Проте ухвала суду від 30.08.2013р. порушує
право Банку щодо володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Посилаючись на ці обставини, заявник
просив зняти арешт на зазначену
квартиру.

Ухвалою суду від 21.05.2014р. у задоволенні
заяви Банку відмовлено.

У апеляційній скарзі Банк просить
ухвалу суду від 21.05.2014р. скасувати та
поставити нову ухвалу, якою зняти арешт
з АДРЕСА_1 - Дністровський, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
і процесуального права.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, що
з'явилися у судове засідання,
перевіривши матеріали справи й
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви
Банку про скасування заходів
забезпечення позову, суд першої
інстанції керувався тим, що суд при
задоволенні позову не вправі
скасовувати вжиті заходи до виконання
рішення або зміни способу його
виконання за винятком, коли потреба в
забезпеченні позову з тих чи інших
причин відпала або змінилися його
застосування. Суд виходячи з
співмірності позовних вимог, визнав, що
скасування заходів забезпечення
позову в даній справі може бути
недоцільним, оскільки в подальшому
можуть ускладнити чи зробити
неможливим виконання рішення.

Проте погодитися з таким
висновком суду не можна.

Відповідно до ч. ч. 3, 5, 6 ст. 154 ЦПК
України заходи забезпечення позову
можуть бути скасовані судом, який
розглядає справу. Питання про
скасування заходів забезпечення
позову вирішується в судовому
засіданні з повідомленням осіб, які
беруть участь у справі. Неявка цих осіб
не перешкоджає розгляду питання про
скасування заходів забезпечення
позову. Суд може одночасно з ухваленням
рішення або після цього постановити
ухвалу про скасування заходів
забезпечення позову.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення
позову Банк, посилався на те, що вказана
квартира була предметом іпотеки в
якості забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором від
29.09.2006р., що відповідно до вимог Закону
та договору Банк має переважно право
одержати задоволення за рахунок цього
майна перед іншими кредиторами, що
відповідно до положень ст. 62 ЗУ «Про
виконавче провадження» 06.11.2013р.
державний виконавець виніс постанову
про передачу цієї квартири Банку в
рахунок погашення боргу та за фактом
такої передачі складено акт і тому
ухвала суду 30.08.2013р. порушує його право
власності на це нерухоме майно.

Проте у порушення вимог закону суд ці
обставини не дослідив, відповіді їм в
ухвалі не надав, розглянув справу без
повідомлення стягувача та боржника,
унаслідок чого ухвалив незаконну й
необґрунтовану ухвалу, яка не може
залишатися в силі, а тому вона за
правилами п. п. 1, 4 ст. 311, п. 3 ст. 312 ЦПК
України підлягає скасуванню з
передачею питання на новий розгляд до
того ж суду першої інстанції.

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 311-315, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
банк «Експрес-Банк» в особі Одеської
філії задовольнити частково.

Ухвалу Білгород - Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 21 травня 2014 року скасувати і
передати питання на новий розгляд до
того ж суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду оскарженню у
касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської
області: В.Ф.Парапан

Р.Д.Громік

М.М.Драгомерецький