________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/1216/14-ц
Провадження № 2/520/3138/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2014 року Київський районний суд м.
Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків О.В.

при секретарі - Площинській Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та розподіл майна
подружжя та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна
особистою приватною власністю, суд, -

в с т а н о в и в :

05.02.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому
просить розірвати шлюб, укладений між
ними, зареєстрований 24.11.2006 року
Міським відділом реєстрації актів
цивільного стану Одеського обласного
управління юстиції, залишивши позивачу
прізвище «ОСОБА_1», та здійснити поділ
спільного сумісного майна подружжя
шляхом визнання права власності за
ОСОБА_1 на ? частку житлової
двохкімнатної квартири за №72,
загальною площею 67,6 кв. м., розташованої
на 9-му поверсі в секції №2, в житловому
будинку АДРЕСА_1, та визнання права
власності за ОСОБА_2 на ? частку
вказаної квартири. При цьому позивач
посилається на те, що на даний час шлюб
існує формально, з 2012 року фактично
припинені сімейні стосунки, спільне
господарство не ведеться, спільних
дітей немає, за час перебування у шлюбі
ними придбано двокімнатну квартиру,
яку позивач просить розподілити як
спільну сумісну власність подружжя.

17.04.2014 року відповідач ОСОБА_2 звернувся
до суду з зустрічною позовною заявою, в
якій просить визнати двохкімнатну
квартиру за №72, загальною площею 67,6 кв.
м., розташовану на 9-му поверсі в секції
№2, в житловому будинку АДРЕСА_1, його
особистою приватною власністю. При
цьому відповідач посилається на те, що
зазначена квартира була придбана за
його особисті кошти, а саме за власні
кошти, отримані ним від продажу
приватизованого будинку.

До судового засідання позивач ОСОБА_1
не з'явилась, її представники ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 підтримали позовні вимоги та
просять їх задовольнити, вимоги за
зустрічним позовом не визнали, надали
письмові заперечення та просять в
задоволенні зустрічного позову
відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_5 вимоги за позовом ОСОБА_1
стосовно поділу майна не визнали,
просять в цій частині вимог відмовити,
зустрічний позов ОСОБА_2 підтримали та
просить його задовольнити.

Вислухавши представників позивача,
відповідача та його представника,
допитавши свідка та дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного.

Як встановлено у судовому засіданні,
24.11.2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
укладено шлюб, який зареєстрований
Міським відділом реєстрації актів
цивільного стану Одеського обласного
управління юстиції, актовий запис №2174,
про що суду надано свідоцтво про шлюб
серії НОМЕР_1, видане 24.11.2006 року /а.с.19/.
Прізвище дружини після реєстрації
шлюбу - ОСОБА_1.

Шлюб у сторін носить формальний
характер, подружні стосунки між ними не
підтримуються з 2012 року, спільного
господарства сторони не ведуть,
проживають окремо, від шлюбу дітей не
мають.

Згідно з ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

За таких обставин, з урахуванням того
факту, що відповідач визнав позовні
вимоги в частині розірвання шлюбу, суд
вважає, що вимоги позивача про
розірвання шлюбу підлягають
задоволенню, так як обґрунтовані та
доведені.

Судом досліджено Свідоцтво про право
власності на квартиру №72, видане 13.10.2008
року виконавчим комітетом Одеської
міської ради, яке посвідчує, що об'єкт,
який розташований за адресою: АДРЕСА_1,
в цілому, дійсно належить гр. ОСОБА_2, на
праві приватної власності. Об'єкт в
цілому складається з приміщень,
загальною площею 67,6 кв. м., житловою
площею 34,8 кв. м., відображених у
технічному паспорті від 13.08.2008 року.
Свідоцтво видане на підставі договору
№87/72/06стр про інвестування в
будівництво 10-ти поверхового
двосекційного цегляного житлового
будинку АДРЕСА_2 з інженерними мережами
в м. Одесі від 10.01.2006 року, угоди від
16.10.2007 року про заміну сторони в
договорі №87/72/06стр 10.01.2006 року, акту №72
прийому-передачі квартири №72 від 11.08.2008
року.

Стороною відповідача ОСОБА_2 надано до
зустрічного позову розпорядження
органу приватизації від 04.05.2000 року
№150266, з якого вбачається, що будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_3, було
передано в спільну часткову власність
ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 в
рівних частках /а.с.39/.

Співвласник вказаного будинку ОСОБА_10
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, про що суду надано
свідоцтво про смерть, серії НОМЕР_2,
видане Першим відділом реєстрації
актів цивільного стану Приморського
районного управління юстиції м. Одеси
14.02.2004 року /а.с.42/.

Згідно з угодою про завдаток від 26.09.2007
року для забезпечення виконання
договору відчуження об'єкту
нерухомості, розташованого за адресою:
АДРЕСА_3, покупець ОСОБА_11 передав
продавцям ОСОБА_7, яка діяла від свого
імені та від імені ОСОБА_9, ОСОБА_2,
ОСОБА_8 завдаток в розмірі 252500,00 грн., що
складає еквівалент 50000,00 доларів США
/а.с.46/.

На підтвердження доводів відповідача
ОСОБА_2 стосовно зняття власних коштів,
виручених від продажу будинку, з
рахунків в банку суду надано квитанції
ПАТ КБ «ПриватБанк» /а.с.82-83/, з яких
вбачається, що ОСОБА_2 з рахунків було
знято: 16.10.2007 року - 89990,00 доларів США
(еквівалент у гривнях - 454449,50 грн.); 22.11.2007
року - 5506,58 доларів США (еквівалент у
гривнях - 27808,23 грн.), що також
підтверджується довідкою ПАТ КБ
«ПриватБанк» про наявність депозитних
рахунків ОСОБА_2 /а.с.40/.

Зазначені квитанції надані суду в
стадії судового розгляду справи, в
зв'язку з чим стороною позивача ОСОБА_1
надано заяву про порушення строку та
часу надання доказів, в зв'язку з чим
позивач просить суд відмовити в їх
прийнятті.

Однак судом досліджено надану разом із
зустрічним позовом довідку ПАТ КБ
«ПриватБанк» /а.с.40/, яка підтверджує
отримання від ОСОБА_2 грошових коштів,
які 16.10.2014 року було знято з рахунку.
Тобто послідовність валютних операцій
в ПАТ КБ «ПриватБанк» на рахунку ОСОБА_2
НОМЕР_3 свідчить про те, що його доводи є
достовірними, відповідають дійсним
обставинам по справі та мають суттєве
значення.

Під час розгляду справи, починаючи з
01.04.2014 року та по день постановлення
рішення суду представництво інтересів
ОСОБА_2 здійснювалось представником
ОСОБА_5, оскільки відповідач ОСОБА_2
перебував в рейсі з 22.06.2014 року по 05.11.2014
року /а.с.85/ та вперше з'явився до
судового засідання 01.12.2014 року, в якому
надав свої пояснення.

Суд вважає, що залучені представником
ОСОБА_2 письмові докази з порушенням
часу їх надання суду та мотиви про
причини порушення вказаних строків
викладені в заяві від 09.10.2014 року
/а.с.78-79/ є обґрунтованими і поважними в
сенсі ч. 2 ст. 131 ЦПК України.

Судом досліджено заяву ОСОБА_12 від
16.10.2007 року на ім'я директора ТОВ МП БФ
«Бастма» щодо переоформлення на ім'я
ОСОБА_2 договору №87/72/06 стр про
інвестування в будівництво 10-ти
поверхового двосекційного цегляного
житлового будинку АДРЕСА_2 з
інженерними мережами в м. Одесі від
10.1.2006 року зі всіма змінами та
додатками до нього, укладеного між ТОВ
МП БФ «Бастма» та ОСОБА_12, з покладенням
на ОСОБА_2 відповідно до договору всіх
прав та обов'язків інвестора. Також в
даній заяві ОСОБА_12 просить зарахувати
кошти в сумі 330164 грн. в суму виконання
зобов'язань ОСОБА_2 як інвестора по п.
2.2.-2.5. Договору /а.с.44/. Також суду надано
розписку ОСОБА_12 від 16.10.2007 року про те,
що він отримав від ОСОБА_2 суму в
розмірі 451803 грн., що еквівалентно 89466
доларів США, за продаж об'єкта за
договором інвестування за адресою:
АДРЕСА_1 /а.с.43/.

Допитаний в судовому засіданні 06.10.2014
року свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що є
двоюрідним братом відповідача ОСОБА_2
Свідок зазначив, що він відвозив ОСОБА_2
в банк, коли гроші від продажу будинку
були покладені на депозит, а також
потім з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 разом їздили в
банк знімати вказані кошти для
придбання нерухомості, а потім
заїжджали до риелторської контори,
однак під час укладення угоди свідок
присутній не був.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21.12.2007 року
№11 " Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя" вирішуючи
спори між подружжям про майно,
необхідно встановлювати обсяг спільно
нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України
особистою приватною власністю дружини,
чоловіка є майно, набуте нею, ним за час
шлюбу, але за кошти, які належали їй,
йому особисто.

Таким чином, дослідивши надані докази в
їх сукупності, з урахуванням того
факту, що відповідач ОСОБА_2 продав свою
частину будинку, належну йому до
укладення шлюбу з ОСОБА_1, та з його
депозитного рахунку було знято значну
суму грошових коштів, яка відповідає
сумі, отриманій ОСОБА_12 за
переоформлення договору інвестування,
суд приходить до висновку, що квартира
72, загальною площею 67,6 кв. м., за адресою:
АДРЕСА_1, придбана за кошти, які
належали відповідачу особисто, а тому
зазначена квартира є його особистою
приватною власністю. Доводи сторони
позивача про те, що спірна квартира
була придбана за спільні кошти, суд не
може прийняти до уваги, оскільки
зазначені пояснення не підтверджені
будь-якими письмовими доказами.

В ході судового розгляду справи
позивачем ОСОБА_1 та її представниками
стверджувалось, що спірна квартира є
об'єктом спільного сумісного майна
подружжя, однак будь-яких доказів на
підтвердження вказаних пояснень суду
не надано, а усні доводи спростовані
дослідженими належними письмовими
доказами, наданими відповідачем ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому
задоволенню, так як частково
обґрунтовані та доведені, а вимоги за
зустрічним позовом ОСОБА_2 підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, ст. ст. 57, 104, 110, 112 СК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 21.12.2007 року №11 "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя", суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Шлюб, зареєстрований 24.11.2006 року
Міським відділом реєстрації актів
цивільного стану Одеського обласного
управління юстиції, актовий запис № 2174,
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які від шлюбу не
мають дітей, - розірвати.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вважати
розірваним у день набрання чинності
цим рішенням.

Позивачу ОСОБА_1 після розірвання шлюбу
залишити прізвище "ОСОБА_1" та
відповідачу ОСОБА_2 після розірвання
шлюбу залишити прізвище "ОСОБА_2".

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати двокімнатну квартиру 72,
загальною площею 67,6 кв. м., за адресою:
АДРЕСА_1, особистою приватною власністю
ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено шляхом
подачі апеляційної скарги через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення або протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення особами, які не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення рішення.

Суддя
Васильків О. В.