Московський районний суд м.
головуючого судді Сугачової
за участю секретаря Борисенко
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові скаргу ОСОБА_1 на
бездіяльність державного виконавця,
зобов’язання вчинити певні дії, -
Заявник звернувся до суду зі
скаргою, якою просить визнати
бездіяльність державного виконавця
Московського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2
неправомірною; визнати бездіяльність
Московського ВДВС ХМУЮ неправомірною
та зобов’язати Московський ВДВС ХМУЮ
усунути порушення і виконати необхідні
виконавчі дії, передбачені законом
заходів з примусового виконання
судового рішення по виконавчому листу
№ 2-3162/09 від 16.06.2009р., виданого
Московським районним судом м. Харкова
щодо стягнення з ОСОБА_3 аліментів з
доходів, які той одержує від
підприємницької діяльності.
Обґрунтовуючи доводи скарги,
ОСОБА_1 зазначає, що в провадженні
державного виконавця Московського
ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2 знаходиться виконавче
провадження за виконавчим листом №
2-3162/09 від 19.06.2009р., виданим Московським
районним судом м. Харкова про стягнення
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів в
розмірі ? частини всіх видів заробітку
(доходів) щомісячно. 22.10.2009р. відкрите
виконавче провадження. № 15576636. Судове
рішення до сьогоднішнього часу не
виконане. Боржник сплачує аліменти
тільки із заробітній плати, проте,
аліменти з доходу, який він одержує в
якості ФОП не сплачує. Відповідно до
розрахунку заборгованість по
аліментам з доходів підприємницької
діяльності станом на 01.01.2014р. складає
69758,78грн. Між тим, за весь час через
бездіяльність державних виконавців
Московського ВДВС ХМУЮ аліменти від
підприємницької діяльності не
стягнуто., рухоме та нерухоме майно не
заарештовано, нові банківські рахунки
не встановлено. 14.10.2014р. заявник в
черговий раз звернулась до ВДВС із
скаргою на бездіяльність відділу,
однак відповіді не надійшло.

Представник скаржника в судовому
засідання підтвердив вищенаведені
обставини, просить вимоги скарги
задовольнити у повному обсязі.

Державний виконавець
Московського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2, або
представник відділу до суду не
з’явився, будучи повідомленим про день
та час розгляду скарги належним чином.

Суд вивчивши доводи скаржника, ,
дослідивши копію матеріалів
виконавчого провадження № 15576636,
матеріали скарги, вважає скаргу такою,
що підлягає частковому задоволенню,
виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Так, встановлено, що на підставі
заочного рішення Московського
районного суду м. Харкова від 19.06.2008р. з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто
аліменти в розмірі ? частини з усіх
видів його заробітку (доходу), але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно на
утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 до
досягнення дитиною повноліття,
починаючи з 22.04.2008р.

На час ухвалення рішення, із
матеріалів виконавчого провадження
вбачається, що боржник працює
санітаром філії № 2 ХОБСМЕ і одночасно
приватним підприємцем, отримуючи
заробітну плату та доходи від
підприємницької діяльності.

На вказане рішення видавалось два
виконавчих листа, один із яких
перебуває на виконанні у Московському
ВДВС ХМУЮ державного виконавця Потій
А.М., до серпня 2013р. виконавчий лист
перебував у провадженні старшого
державного виконавця Московського
ВДВС ХМУЮ ОСОБА_6

З боржника стягуються аліменти із
заробітній платі ХОБСМЕ, що вбачається
із відповіді бюро від 18.04.2014р.

Між тим, будучи в установленому
законом порядку зареєстрованим як
приватний підприємець, ОСОБА_3
будь-яких відрахувань від отриманого
ним доходу від цієї діяльності
стягувану на утримання дитини, не
надає, у зв’язку з чим виникла
заборгованість по аліментам.

Із розрахунку заборгованості по
аліментам ОСОБА_3 від 06.03.2014р.
вбачається, що станом на 01.01.2014р.
заборгованість складає 69758,78грн.

Ухвалою судової колегії судової
палати у цивільних справах від 14.07.2014р.
розрахунок заборгованості, складений
державним виконавцем Потій А.М. визнано
таким, що відповідає чинному
законодавству.

Далі, із довідок ДПІ у Московському
районі м. Харкова вбачається, що ФОП
ОСОБА_3, зареєстрований як приватний
підприємець і перебуває на обліку в ДПІ
Московського району м. Харкова з
16.02.2000р., з 01.01.2008р. по 31.12.2013р. здійснює
підприємницьку діяльність за
спрощеною системою оподаткування,
обліку та звітності. Згідно наданих
податкових декларацій платника
єдиного податку ФОП за період з 01.01.2008р.
по 31.12.2013р. його дохід складав
відповідні суми, які наведено в
довідці.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЗУ «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов’язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
своєчасно і в повному обсязі вчиняти
виконавчі дії.

Так, із матеріалів виконавчого
провадження вбачається, що державним
виконавцем здійснювались певні дії, в
тому числі, 20.09.2013р. державним
виконавцем Потій А.М. винесено
постанову про звернення стягнення
аліментів з доходу підприємницької
діяльності боржника.

Між тим, в матеріалах виконавчого
провадження відсутні будь-які
відомості щодо надсилання цієї
постанови для виконання боржнику
згідно правил ст.. 68 ЗУ «Про виконавче
провадження».

Далі, в матеріалах виконавчого
провадження міститься лише один виклик
боржника від 04.09.2013р. та
вимога-попередження від 11.09.2013р. про
кримінальну відповідальність.

Постановою від 22.10.2013р. накладено
арешт на транспортний засіб
«Фольксваген Таурег», що належить
боржнику і в той же день оголошено в
розшук вказаний автомобіль.

Між тим, матеріали виконавчого
провадження не містять відомостей про
виконання органами внутрішніх справ
вказаної постанови, відсутні
відповідні дії з боку державного
виконавця щодо результатів розшуку.

Звертає на себе увагу, що
державними виконавцями взагалі не
вирішувалось питання щодо
встановлення нерухомого майна
боржника.

Далі, в матеріалах виконавчого
провадження міститься лише один виклик
боржника від 04.09.2013р. та
вимога-попередження від 11.09.2013р. про про
наслідки невиконання вимог державного
виконавця, однак боржник не з’явився,
відомостей про стан про свої доходи та
майно, у тому числі про майно, яким він
володіє спільно з іншими особами, не
надав, чим порушив п. 6 ст.12 ЗУ «Про
виконавче провадження».

При таких обставинах, державний
виконавець, до сьогоднішнього часу не
скористувався, наділеними правами
передбаченими п. 3 ст. 12 ЗУ «Про
виконавче провадження» щодо
застосування до боржника певних дій у
відповідності до положень вказаної
статті Закону.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 6 ЗУ «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов’язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своєї діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Отже, суд надійшов до висновку, що в
діях державних виконавців
Московського ВДВС допущені дії, які
свідчать про бездіяльність при
примусовому виконання рішення суду, в
частині стягнення аліментів з доходів,
які одержує боржник від
підприємницької діяльності,
неотримання належним чином відомостей
стосовно наявності у боржника
нерухомого майна тощо, тому вимоги
скарги стосовно зобов’язання вчинити
певні дії визначені текстом вище,
підлягають задоволенню.

Заявник просить також визнати
бездіяльність Московського ВДВС ХМУЮ
неправомірною, оскільки неодноразово
звертався зі скаргами до начальника
Московського ДВС ХМУЮ, до начальника
Управління ДВС Головного управління
юстиції у Харківської області, який
зобов’язав розглянути звернення
стягувача тощо.

Разом з цим, такі вимоги не можуть
бути задоволено, т.я. не відповідають
правилам ч.2 ст. 387 ЦПК України, якими
визначено, що у разі встановлення
обгрунтованості скарги суд визнає
оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов’язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 383, 386, 387-389 ЦПК України,
ст. 6, 7, 11, 12, 74, 82, 83 ЗУ «Про виконавче
провадження», -

у х в а
л и в:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати бездіяльність державного
виконавця Московського ВДВС ХМУЮ
ОСОБА_2 неправомірною.

Зобов’язати державного
виконавця Московського ВДВС ХМУЮ
ОСОБА_2 усунути порушення і виконати
необхідні виконавчі дії щодо
примусового виконання рішення суду за
виконавчим лисом № 2-3162/09 від 19.06.2009р.,
виданого Московським районним судом м.
Харкова щодо стягнення з ОСОБА_3
аліментів з доходів, які той одержує
від підприємницької діяльності.

В іншої частині вимог скарги
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
5-денний строк з дня її проголошення. У
разі якщо ухвалу постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя