Справа № 477/1809/14-ц
Провадження № 2/477/953/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року Жовтневий
районний суд Миколаївської області в
складі:

головуючої - судді Семенової Л.М.,

при секретарі - Федоровській Л.А.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивачка - ОСОБА_2,

відповідачки - ОСОБА_3,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому
судовому засіданні в залі Жовтневого
районного суду Миколаївської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2014 року ОСОБА_1
звернувся до суду із вказаним позовом,
в якому просить розподілити нажитий у
шлюбі житловий будинок АДРЕСА_1
визнавши за ним право власності на 1/2
частину вказаного майна.

В обґрунтування своїх вимог
вказував, що з відповідачкою уклав шлюб
11 січня 1992 року.

4 листопада 2003 року ними було
придбано житловий будинок АДРЕСА_1, про
цьому покупцем у договорі виступила
відповідач.

В травні 2014 року відповідачка
звернулася до суду із позовною заявою
про розірвання їх шлюбу, проте не бажає
вирішити питання про розподіл майна в
позасудовому порядку, у зв'язку з чим
він був змушений звернутися до суду із
цим позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судовому
засіданні свої позовні вимоги
підтримав та пояснив про
вищевикладене.

Представник позивача також
позовні вимоги свого довірителя
підтримала та просила задовольнити,
посилаючись на набуття вказаного майна
у шлюбі та його статус як спільного
сумісного майна подружжя.

Відповідачка ОСОБА_3 проти
задоволення цих вимог заперечувала,
пославшись на те, що у вказаному
будинку зареєстровані окрім позивача
ще сім осіб. Крім того, у вказаному
будинку мешкає її мати, яка побоюється
позивача. Вказує, що спільне
проживання із відповідачем неможливе
через його небезпечність для інших
мешканців.

Вислухавши пояснення сторін та
представника позивача, дослідивши
письмові докази, надані сторонами, суд
встановив наступне.

Сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
11 січня 1992 року, що підтверджується
даними копії свідоцтва про шлюб серії
НОМЕР_1 (а.с. 13).

Згідно нотаріально посвідченого
договору купівлі-продажу від 4
листопада 2003 року, ОСОБА_3 придбала у
ОСОБА_4 цілий житловий будинок в
АДРЕСА_1 (а.с. 15) .

Рішенням Шевченківської сільської
ради № 3 від 15.08.2008 року, було змінено
назву АДРЕСА_1 (а.с. 12).

За даними Шевченківської сільської
ради від 15.08.2014 року, ОСОБА_1 разом із
дружиною ОСОБА_3 та дітьми мешкає за
вищевказаною адресою (а.с. 14).

За відомостями КП «Миколаївське
міжміське бюро технічної
інвентаризації» право власності на
вказаний будинок зареєстровано 06.11.2003
року за ОСОБА_3

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з
наступного.

Відповідно до положень ст. 22 Кодексу
України про шлюб та сім'ю, що діяв на час
укладення вищевказаного договору
купівлі-продажу спірного будинку,
майно, нажите подружжям за час шлюбу, є
його спільною сумісною власністю. При
цьому, кожен з подружжя мав рівні права
володіння, користування і
розпорядження цим майном.

Подружжя користується рівними правами
на майно і в тому разі, якщо один з них
був зайнятий веденням домашнього
господарства, доглядом за дітьми або з
інших поважних причин не мав
самостійного заробітку.

Такі ж положення збереглися і в нині
діючому Сімейному кодексі України (ст.
60), згідно якого, майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

За положеннями ст.63 цього ж Кодексу -
Дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Згідно ст. 69 СК України - Дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

Дружина і чоловік мають право
розділити майно за взаємною згодою.

Договір про поділ житлового будинку,
квартири, іншого нерухомого майна, а
також про виділ нерухомого майна
дружині, чоловікові зі складу усього
майна подружжя має бути нотаріально
посвідчений.

Проте, як вказує позивач, відповідачка
ухиляється від поділу майна в
добровільному порядку, що змусило його
звернутися до суду із цим позовом.

Щодо розміру часток у спільному майні,
то відповідно до ст. 70 СК України - у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Враховуючи викладене, та приймаючи до
уваги невизнання відповідачкою прав
позивача відносно вказаного житлового
будинку як співвласника, враховуючи що
це нерухоме майно придбано у період
шлюбу сторін, отже останній є об'єктом
спільної сумісної власності подружжя,
а тому позовні вимоги ОСОБА_1
обґрунтовані та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

При цьому, посилання ОСОБА_3 на
неможливість їх спільного із
відповідачем проживання у
вищевказаному будинку не може обмежити
права позивача як співвласника цього
майна. Крім того, на підтвердження
вказаних пояснень відповідачкою не
надано будь-яких доказів.

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідачки підлягає стягненню на
користь позивача судові витрати
пропорційно до розподіленого майна.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК
України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
поділ майна подружжя задовольнити.

Провести розподіл майна ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 наступним чином:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину житлового будинку з
відповідною частиною господарських
будівель та споруд по АДРЕСА_1

Залишити у власності ОСОБА_3 ? частину
житлового будинку з відповідною
частиною господарських будівель та
споруд по АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судові витрати по справі у розмірі 121
грн. 80 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Жовтневий районний суд Миколаївської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів після
проголошення рішення.

Суддя
Л.М.Семенова