Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді Скарлат О.І.

при секретарі Марченко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вишгороді
Київської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

21 жовтня 2014 року позивач звернулась до
суду із позовною заявою про розірвання
шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з
відповідачем ОСОБА_2 вони перебувають у
шлюбі з 12 червня 2010 року. Від шлюбу
мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Спільне подружнє життя не склалося по
тій причині, що під час сумісного
проживання у них виявилась
несумісність характерів, поглядів на
сімейне життя, в результаті чого почали
виникати сварки та непорозуміння, що
призвело до розпаду сім'ї. Ведення
спільного господарства та сумісне
проживання не припинено.

Позивач вважає, що подальше спільне
проживання та збереження шлюбу є
неможливим та просить розірвати шлюб
між нею та ОСОБА_2

У судовому засіданні позивач позов
підтримала та просить його
задовольнити, просить після розірвання
шлюбу залишити шлюбне прізвище
«ОСОБА_1».

Відповідач позов визнав, та пояснив, що
шлюб не можливо зберегти, просить
розірвати шлюб.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
відповідача, дослідивши письмові
матеріали справи приходить до висновку
про те, що позов підлягає задоволенню.

Порядок припинення шлюбу врегульовано
главою 11 СК України.

Відповідно до пункту 2 статті 104 СК
України розірвання шлюбу є однією із
законодавчо визначених підстав його
припинення.

Право на розірвання шлюбу ґрунтується
нормами статей 105-114 СК України.

Відповідно до статті 112 СК України, суд
постановляє рішення, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.
При прийнятті рішення, суд з'ясовує
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
бере до уваги наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя.

Так, в судовому засіданні встановлено,
що сторони перебувають у шлюбі з 12
червня 2010 року, про що свідчить
свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 видане
відділом реєстрації актів цивільного
стану Київського районного управління
юстиції у м. Донецьку Донецької
області, актовий запис № 235.

Від сімейного проживання позивач і
відповідач мають дочку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Сумісне життя сторін не склалося по тій
причині, що у сторін втрачена основа
подружніх відносин і почуття любові
один до одного.

Оцінивши в сукупності зібрані по
справі докази, суд приходить до
висновку, що подальше спільне життя і
збереження сім'ї ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стало
неможливими, тому шлюб підлягає
розірванню.

Керуючись статтями 209-215 ЦПК України,
суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
зареєстрований 10 червня 2010 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану Київського районного
управління юстиції у м.Донецьку
Донецької області, актовий запис № 235,
залишивши прізвище дружини після
розірвання шлюбу «ОСОБА_1».

Рішення суду може бути оскаржено
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна
скарга подається Апеляційному суду
Київської області через Вишгородський
районний суд Київської області.

Суддя