Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2014 року

Кіцманський районний суд
Чернівецької області
у складі:
головуючого - судді Олексюк Т.І.

при секретарі - Пітак О.В.

з участю: позивача - ОСОБА_1

представника позивача -
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1
до Страхової компанії «Перша», третьої
особи - ОСОБА_3 про відшкодування
майнової та моральної шкоди та за
позовом ОСОБА_4 до Страхової компанії
«Перша», третьої особи - ОСОБА_3 про
відшкодування майнової шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним
позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що
постановою Кіцманського районного
суду від 30.05.2014 року ОСОБА_3 визнано
винним за ст.124 КУпАП та накладено
стягнення у виді штрафу. 08.05.2014 року
біля 08 години ОСОБА_3, керуючи
автомобілем НОМЕР_1, в смт. Лужани
Кіцманського району Чернівецької
області, змінюючи напрямок руху наліво
на АЗС «Орлан», не переконався, що це
буде безпечено для інших учасників
руху, допустив зіткнення з автомобілем
марки «Рено Кенго», д.н. НОМЕР_2, під
його керуванням, що спричинило
часткове пошкодження транспортних
засобів. Внаслідок даної ДТП завдано
матеріальних збитків на суму 15 613
гривень згідно звіту № 42-753. СК «Перша»
відмовляється у повному обсязі
відшкодувати вказану шкоду,
посилаючись на те, що у постанові суду
зазначено, що ознаки складу
адміністративного правопорушення за
ст. 124 КУпАП вбачаються і в діях іншого
учасника, тобто його. Однак, він винним
у ДТП не визнаний і його не було
притягнуто до адміністративної
відповідальності по даному факту. СК
«Перша» лише частково відшкодувала
йому збитки на суму 4007,37 гривень, тому
просив стягнути невідшкодовану суму у
розмірі 11 606,17 гривень. Також,
посилаючись на ст.ст. 23, 1167 ЦК України,
просив стягнути моральну шкоду у
розмірі 5000 гривень, оскільки він
зазнав душевного страждання,
нервового потрясіння, втратив сон та
спокій, порушено його нормальний
спосіб життя, що пов'язано з втратою
автомобіля, який був необхідним для
нього та його сім`ї.

ОСОБА_4 пред'явила позов до СК
«Перша» про стягнення 11 606,17 гривень у
відшкодування майнової шкоди,
завданої пошкодженням транспортного
засобу внаслідок ДТП, оскільки вона є
власником автомобіля марки «Рено
Кенго», д.н. НОМЕР_2.

Позивач ОСОБА_1 та його представник
підтримали заявлені вимоги з
наведених підстав, просив розглядати
справу у його відсутності, про що подав
письмову заяву.

ОСОБА_4 подала письмову заяву про
підтримання позову та розгляд справи у
її відсутності.

Представник відповідача СК
«Перша» подав письмове заперечення
проти позову, вказуючи, що позивачем
не надано доказів про проведення
оплати проведеного ремонту автомобіля
згідно експертного звіту. У постанові
суду від 30.05.2014 року зазначено, що суд
вбачає ознаки складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП і в діях
позивача ОСОБА_1, тому відповідно до
п.36.3 ст.36 Закону розмір страхового
відшкодування визначався шляхом
поділу розміру заподіяної шкоди на
кількість відповідальних за шкоду
осіб.

Стосовно стягнення моральної
шкоди, така не підлягає відшкодуванню,
оскільки таку шкоду має відшкодовувати
винна особа, а не страховик, а також
оскільки між сторонами існують
договірні відносини, які врегульовані
спеціальним Законом № 85/96-ВР та ЦК,
норми статтей 625, 992 якого не
передбачають такого виду
відповідальності страховика.

Третя особа ОСОБА_3 подав
письмову заяву про визнання заявлених
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 позовних вимог та про
розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача та
його представника, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що заявлені ОСОБА_1 вимоги
задоволенню не підлягають, позовні
вимоги ОСОБА_4 підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Встановлено, що 19.06.2013 року між СК
«Перша» та ОСОБА_5. як власником
транспортного засобу марки «Хюндай»,
д.н. НОМЕР_1, оформлено Поліс
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів серії АС № 2165352.

Відповідно до поліса страхування
страховим випадком є подія, внаслідок
якої заподіяна шкода третім особам під
час дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу і внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

13.05.2014 року до СК «Перша» надійшло
повідомлення про настання страхового
випадку, а саме про настання
дорожньо-транспортної пригоди, яка
мала місце 05.05.2014 року за участю
застрахованого транспортного засобу
під керуванням ОСОБА_3 та ОСОБА_1, який
керував автомобілем марки «Хюндай».
д.н. НОМЕР_1.

Згідно постанови Кіцманського
районного суду Чернівецької області
від 30.05.2014 року ОСОБА_3 визнано винним
у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у виді штрафу.

Відповідно до Звіту № 42-753 про
визначення вартості матеріального
збитку загальна вартість витрат по
відновленню автомобіля становить
15613,54 гривень.

Згідно поліса цивільно-правової
відповідальності, ліміт
відповідальності за шкоду, заподіяну
майну, становить 100 000 гривень.

Відповідачем СК «Перша» частково
відшкодовано суму матеріального
збитку у розмірі 4007,37 гривень та не
відшкодовано моральну шкоду.

Відповідно до положень ст. ст. 1166,
1194 ЦК України, ст. ст. 22, 29 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» №1961-VI (далі - Закон №1961-VI)
якщо цивільно-правова
відповідальність винної особи на
момент дорожньо-транспортної пригоди
була застрахована, а ліміт
відповідальності за договором
страхування цивільно-правової
відповідальності покриває завдані
потерпілому матеріальні збитки, то
шкода відшкодовується страховиком.

У справі встановлено, що
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3 на момент
дорожньо-транспортної пригоди була
застрахована у СК «Перша», а ліміт
відповідальності за договором
страхування цивільно-правової
відповідальності покриває завдані
позивачеві матеріальні збитки.

Відповідно є підстави для
стягнення з відповідача СК «Перша»
11606,17 гривень у рахунок відшкодування
матеріальної шкоди (з розрахунку: 15613,54
гривень (розмір завданої позивачеві
шкоди) - 4007,37 (розмір відшкодування,
виплаченого страховиком).

Згідно ст. 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та захисту майнових інтересів
страхувальників.

Стаття 5 цього Закону встановлює,
що об'єктом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності є
майнові інтереси, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
відшкодуванням особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, шкоди, заподіяної
життю, здоров'ю, майну потерпілих
внаслідок експлуатації забезпеченого
транспортного засобу. Під страховим
випадком розуміється подія, внаслідок
якої заподіяна шкода третім особам під
час дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу і внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором (ст. 6 Закону України № 1961).

Згідно ст. 6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховим випадком є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталося за участю
забезпеченого транспортного засобу і в
наслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Відповідно до ч.5 ст.1187 ЦК України,
особа, яка здійснює діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона
не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України
вирок у кримінальному провадженні, що
набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Таким чином, у справі встановлено,
що саме з вини ОСОБА_3 скоєно
дорожньо-транспортну пригоду,
внаслідок якої автомобіль під
керуванням позивача дістав
пошкодження.

Відповідно до п.4 ст. 26 Закону
України «Про страхування» підставою
для відмови страховика у
здійсненні страхових виплат або
страхового відшкодування є отримання
страхувальником повного відшкодування
збитків за майновим страхуванням від
особи, винної у їх заподіянні.

Судом не встановлено, що винною
у ДТП особою позивачеві було
відшкодовано у повному обсязі завдані
збитки, тому відсутні підстави для
відмови у виплаті страхового
відшкодування в повному обсязі.

Також доводи представника СК
«Перша» стосовно того, що в діях ОСОБА_1
вбачаються ознаки складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, суд вважає
необґрунтованими та такими, що не
підтверджені відповідним судовим
рішенням.

Отже, за наведених та встановлених
судом обставин наявні підстави для
стягнення з СК «Перша» на користь
ОСОБА_4 11 606,17 гривень у відшкодування
майнової шкоди.

При вирішенні позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди,
завданої порушенням страховиком
зобов'язань за договором страхування,
слід виходити з того, що
правовідносини сторін за договором
страхування є зобов'язальними. У
випадку порушення зобов'язання
моральна шкода може бути відшкодована
лише тоді, коли це встановлено
договором або законом (стаття 611 ЦК).
Зокрема, можливість відшкодування
моральної шкоди передбачена у
відносинах у сфері обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів (статті 9, 22
Закону № 1961-IV).

Відповідно до п. 22.3 ст. 22 Закону №
1961-ІV «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» потерпілому відшкодовується
моральна шкода, передбачена пунктами 1,
2 ч. 2 ст. 23 ЦК. При цьому страховик
відшкодовує не більше, ніж 5 % ліміту,
визначеного в п. 9.3 ст. 9 цього Закону.
Різницю між сумою відшкодування,
визначеною судом, та сумою, яка має бути
відшкодована страховиком, сплачує
особа, яку визнано винною у вчиненні
ДТП.

Згідно ст. 23 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» заподіяною життю та здоров'ю
потерпілого внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, є:
шкода, пов'язана з лікуванням
потерпілого; шкода, пов'язана з
тимчасовою втратою працездатності
потерпілим; шкода, пов'язана із
стійкою втратою працездатності
потерпілим; моральна шкода, що
полягає у фізичному болю та
стражданнях, яких потерпілий - фізична
особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я; шкода,
пов'язана із смертю потерпілого. (
Стаття 23 в редакції Закону N 5090-VI
(5090-17) від 05.07.2012)

З 5.02.2013р. набрали чинності зміни до
Закону № 1961-ІV, внесені законом
України «Про внесення змін до деяких
законів України щодо обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» від 05.07.2012 року
№ 5090- VI, , що стосуються, в тому числі,
відшкодування моральної шкоди, суть
яких зводиться до наступного: зі
статті 22 Закону № 1961- ІV, яка викладена у
новій редакції, вилучено положення про
відшкодування моральної шкоди; Закон
№ 1961-ІV доповнено новою статтею 26-1,
яка безпосередньо присвячена
відшкодуванню моральної шкоди,
заподіяної потерпілому, згідно з якою
страховиком (у випадках, передбачених
Законом № 1961- ІV - Моторним
(транспортним) страховим бюро України
(далі - МТСБУ, у випадках, передбачених
підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та
підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього
Закону) відшкодовується потерпілому -
фізичній особі, який зазнав ушкодження
здоров'я під час
дорожньо-транспортної пригоди,
моральна шкода у розмірі 5 відсотків
страхової виплати за шкоду, заподіяну
здоров'ю.

Відшкодування потерпілому
моральної шкоди з підстав,
передбачених пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 23 ЦК,
проводиться в розмірі, визначеному
судом, особою, яку визнано винною у
вчиненні ДТП.

Якщо судом встановлено
відшкодувати потерпілому моральну
шкоду, передбачену п.п.3,4 ч.2 ст. 23 ЦК
України, таке відшкодування у розмірі,
визначеному судом, здійснює особа, яку
визнано винною у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди.

За вищенаведених вимог
законодавства, відшкодування
моральної шкоди покладається на винну
особу, до якої відповідної вимоги не
заявлено, тому у стягненні моральної
шкоди з СК «Перша» слід відмовити.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Якщо позов задоволено частково,
судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Понесені витрати по визначенню
вартості матеріального збитку в сумі 600
гривень підлягають стягненню на
користь ОСОБА_4 та на користь держави
підлягає стягненню судовий збір у
розмірі 243,60 гривень, понесені ОСОБА_1
витрати по сплаті судового збору
стягненню не підлягають.

Враховуючи наведене, ст.ст. 23, 979,
990, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України, ст. 26
Закону України «Про страхування»,
ст.ст. 3, 5, 6, 23, 26-1 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 30, 31, 60,
61, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И
В :

У задоволенні позову ОСОБА_1
відмовити.

Позов ОСОБА_4 задовольнити.

Стягнути з Страхової компанії
«Перша» на користь ОСОБА_4 11606,17
гривень у відшкодування майнової
шкоди та 600 гривень у відшкодування
понесених по справі витрат.

Стягнути з Страхової компанії
«Перша» на користь держави 243,60
гривень судового збору.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутніми
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя: