Єдиний унікальний номер 205/4741/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2014 року Ленінський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючого
судді Скрипник К.О.,

при секретарі
Олексієнко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та її же, як законного
представника малолітнього ОСОБА_4 до
Комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційне підприємство
№ 25» Дніпропетровської міської ради,
Ленінської районної у місті
Дніпропетровську ради, третя особа
Дочірнє підприємство Дніпропетровське
житлово-експлуатаційне управління
Дочірнє підприємство Відкритого
акціонерного товариства
«Дніпроспецбуд» про визнання права
користування житловим приміщенням та
зобов'язання вчинити певні дії,, -

В С Т А
Н О В И В:

Позивачі 03 червня 2014 року
звернулися до Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська з позовом, в
якому згідно уточнень зазначили, що з
метою реалізації права на приватизацію
державного житлового фонду ОСОБА_1
звернулася до КЖЕП № 25
Дніпропетровської міської ради з
питанням заповнення первісних
документів для приватизації квартири
АДРЕСА_1, в якій з 24.01.1978 року, мешкає
разом з чоловіком ОСОБА_2, дочкою ОСОБА_3
і онуком ОСОБА_4 Особовий рахунок був
відкритий на ім'я ОСОБА_1 Архівне
управління Дніпропетровської міської
ради надало інформацію від 19.05.2014 року
про відсутність рішення виконкому
Ленінської районної ради народних
депутатів від 1977 року про видачу
службового ордеру на спірну квартиру.
ОСОБА_1 та членів її сім`ї понад 36 років
ніхто не виселяє, до суду з будь-якими
позовами не звертається , іншого житла,
або об'єктів нерухомого майна сім`я не
має. В квартиру АДРЕСА_1 позивачі
заселилися та зареєструвалися законно,
при оформленні службового ордеру на
ОСОБА_2 При виданні наказу Тресту
Дніпроспецбуд від 28.06.89 р. про
оформлення особистого рахунку з
ОСОБА_2 на ОСОБА_1, який було видано
після перебігу 10 річного строку з
моменту видачі ордеру, було порушено п.
33 Положення про Порядок надання
службових житлових приміщень і
користування ними в Українській РСР, та
підтверджує той факт, що підприємство,
яке надало квартиру АДРЕСА_1 сім`ї
ОСОБА_1, службовою її не вважало,
договір найму службового житлового
приміщення з мешканцями не укладало. У
зв'язку з чим, вважають, що статус
квартири як «службове житло»
встановлений не був, а відтак спірна
квартира є житловим приміщенням.
Позивачі просили визнати за ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 право
користування квартирою АДРЕСА_1
житловою площею 25,1 кв.м., загальною
площею 41,9 кв.м. та зобов'язати
Комунальне підприємство
«Житлово-експлуатаційне підприємство
№ 25» Дніпропетровської міської ради
оформити особистий рахунок та укласти
договір найму на вказану квартиру з
ОСОБА_1; зобов'язати Комунальне
підприємство «Житлово-експлуатаційне
підприємство № 25» Дніпропетровської
міської ради укласти договір про
надання послуг з утримання будинків і
споруд і прибудинкових територій на
квартиру АДРЕСА_1 з ОСОБА_1.

Ухвалою від 29 серпня 2014 року до
участі в справі в якості
співвідповідача залучено Ленінську
районну у місті Дніпропетровську раду.

Позивачі та представник ОСОБА_1 в
судовому засіданні позовну заяву
підтримали та просили задовольнити,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві.

Представник Ленінської районної у
місті Дніпропетровську ради в судовому
засіданні позовну заяву не визнала в
повному обсязі та заперечувала проти
її задоволення.

Співвідповідач та третя особа в
судове засідання не з'явилися, про день
і час проведення слухання справи
повідомлялися належним чином. Від їх
представників надійшли письмові заяви
з проханням слухати справу у їх
відсутність, не заперечували проти
задоволення позову.

Суд, вислухавши пояснення
позивачів, представника позивача,
представника відповідача, вивчивши
матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню по
наступним підставам.

Судом встановлено, що підставою
звернення позивачів до суду стали
захист їх невизнаних особистих
майнових прав, пов'язаних із
користуванням квартирою АДРЕСА_1.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
11.09.1971 року (а.с.30 на звороті).

Матеріалами справи встановлено,
що ОСОБА_2 виданий ордер № 427 від 13.07.1977
року на право зайняття двокімнатної
квартири АДРЕСА_1, на склад сім`ї ОСОБА_2,
дружини ОСОБА_6 та дочки ОСОБА_7
Підставою для надання ордеру вказано
рішення і засідання
Дніпропетровського управління
механізації № 16 треста
«Дніпроспецбуд» від 29.06.1977 року (а.с.7).

Із зазначеного ордеру не вбачається, що
ОСОБА_2 надане службове приміщення,
оскільки такого зразку ордери
видаються, саме, на житлове приміщення,
що на ньому і зазначено. Примітка, яка
написана від руки, «службовий» не має
ніякого юридичного значення.

Згідно розпорядження від 25.05.1984
року № 139/3р, житловий будинок під
будівельним номером 30 був
перейменований на будинок АДРЕСА_1
(а.с.18).

Встановлено, що ОСОБА_2 працював в
Дніпропетровському управлінні
механізації № 16 тресту
«Дніпроспецбуд» з 1977 року і по 1987 рік.

Встановлено, що житловий будинок
АДРЕСА_1 передано трестом
«Дніпроміськбуд» на баланс КВ ЖРЕП
Ленінського району рішенням № 1516 від
15.07.1999 року. В даний момент вказаний
будинок згідно з договором з
балансоутримувачем експлуатується
КЖЕП № 25 ДМР (а.с.19,27,28).

Встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1
зареєстровано місце проживання ОСОБА_1
з 24.01.1978 року, її чоловіка ОСОБА_2 з 23.12.2008
року, дочки ОСОБА_3 (до шлюбу ОСОБА_2) з
16.02.2001 року та онука ОСОБА_4, з 21.03.2003 року
(а.с.29).

Правомірність поселення
позивачів до спірної квартири не
оспорюється жодним із відповідачів.

Позивачі, звертаючись до суду з
позовом про визнання права
користування житловим приміщенням, а
саме, квартирою № 4 по вул. Коробова, 8 в
м. Дніпропетровську, вказують, що
встановлення даного факту необхідно
для реалізації права на приватизацію
житла.

Відповідно до ст. 1 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» приватизація
державного житлового фонду - це
відчуження квартир (будинків), житлових
приміщень у гуртожитках, призначених
для проживання сімей та одиноких осіб,
кімнат у квартирах та одноквартирних
будинках, де мешкають два і більше
наймачів, та належних до них
господарських споруд і приміщень
(підвалів, сараїв і т. ін.) державного
житлового фонду на користь громадян
України.

В силу ст. 3 вище вказаного Закону
приватизація здійснюється шляхом
безоплатної передачі громадянам
квартир (будинків), житлових приміщень
у гуртожитках з розрахунку санітарної
норми 21 квадратний метр загальної
площі на наймача і кожного члена його
сім'ї та додатково 10 квадратних метрів
на сім'ю. Відповідно до ст. 5 Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» - право на
приватизацію квартир (будинків)
державного житлового фонду з
використанням житлових чеків
одержують громадяни України, які
постійно проживають в цих квартирах
(будинках) або перебували на обліку
потребуючих поліпшення житлових умов
до введення в дію цього Закону.

Архівне управління
Дніпропетровської міської ради надало
інформацію від 19.05.2014 року про
відсутність рішення виконкому
Ленінської районної ради народних
депутатів від 1977 року про видачу
службового ордеру на спірну квартиру
(а.с.25).

Відповідно до ч.1 ст.9 Житлового
кодексу України громадяни мають право
на одержання у безстрокове
користування у встановленому порядку
жилого приміщення в будинках
державного чи громадського житлового
фонду або в будинках
житлово-будівельних кооперативів.

У відповідності до норм ст. 47
Конституції України, ч. 3 ст. 9 Житлового
кодексу України кожен громадянин має
право на житло та ніхто не може бути
обмежений у праві користування жилим
приміщенням. Відповідно до положень
статей 55, 124 Конституції України та
статті 3 ЦПК кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

З огляду на загальні засади
регулювання відносин користування
житловими приміщеннями, що є об'єктом
права державної або комунальної
власності, таке користування повинно
відбуватись за наявності письмового
договору найму житлового приміщення,
який підлягає відповідній реєстрації,
обов'язковість якого випливає зі
змісту ст. 810 ЦК України, 61-63 ЖК УРСР,
оскільки відповідно до Жилого Кодексу
УРСР та Цивільного Кодексу України,
житло як об'єкт права власності
відокремлено в окрему правову
категорію і не може ототожнюватися з
об'єктами, майнові права щодо яких
виникають з підстав, визначених
розділі 4 глави 58 "Найм (оренда)"
Цивільного Кодексу України.

Так, відповідно до ч.2 ст. 810 ЦК
України, підстави, умови, порядок
укладення та припинення договору найму
житла, що є об'єктом права державної або
комунальної власності, встановлюються
законом. Відповідно до ст. 61 ЖК УРСР
визначено, що безпосередньо
користування жилими приміщеннями у
будинках державного і громадського
житлового фонду здійснюється
відповідно до договору найму жилого
приміщення.

Пленум Верховного Суду України в
п. 9 постанови N 2 від 12 квітня 1985 р.
"Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування судами
Житлового кодексу України" роз'яснив,
що вирішуючи спори про користування
жилим приміщенням осіб, які вселилися
до наймача, суд повинен з'ясувати, чи
дотриманий встановлений порядок при їх
вселенні, зокрема: чи була письмова
згода на це всіх членів сім'ї, чи
прописані вони в даному жилому
приміщенні, чи було це приміщення
постійним місцем їх проживання, чи
вели вони з наймачем спільне
господарство, тривалість часу їх
проживання, чи не обумовлювався угодою
між цими особами, наймачем і членами
сім'ї, що проживають з ним, певний
порядок користування жилим
приміщенням.

З урахуванням зазначених вище
обставин та положень закону,
враховуючи, що позивачі були вселені у
вказану квартиру з дозволу
адміністрації підприємства, якому
належав відповідний житловий фонд,
вказана квартира була місцем
постійного проживання позивачів з
моменту їх вселення, позивачі відкрито
й безперервно користувались таким
житловим приміщенням, несли відповідні
витрати по утриманню таких квартир,
сплачували необхідні комунальні та
інші обов'язкові платежі, тобто
позивачі несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення. Суд враховує й ту
обставину, що будь-які зацікавлені
особи, у тому числі Дніпропетровська
міська рада, будь-яких дій, що
спрямовані на виселення позивачів з
вказаної квартири, або позбавлення їх
можливості користування такою
квартирою у встановленому законом
порядку не вчиняли, до суду з такими
позовами не зверталися, суд приходить
до висновку, що позивачі набули права
користування квартирою, а їх вимоги є
законними та обґрунтованими і
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

А тому, суд вважає за необхідне
визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 право користування квартирою
АДРЕСА_1 житловою площею 25,1 кв.м.,
загальною площею 41,9 кв.м. та зобов'язати
Комунальне підприємство
«Житлово-експлуатаційне підприємство
№ 25» Дніпропетровської міської ради
оформити особистий рахунок та укласти
договір найму на вказану квартиру з
ОСОБА_1; зобов'язати Комунальне
підприємство «Житлово-експлуатаційне
підприємство № 25» Дніпропетровської
міської ради укласти договір про
надання послуг з утримання будинків і
споруд і прибудинкових територій на
квартиру АДРЕСА_1 з ОСОБА_1.

Таким чином, суд, аналізуючи подані
позивачем докази у справі, приходить до
висновку, що позовні вимоги є
законними, обґрунтованими і таким, що
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись
ст. 47 Конституції України, ст. ст. 9,61,64
Житлового кодексу України, ст.ст. 5, 6, 10,
27, 57-60, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та її
же, як законного представника
малолітнього ОСОБА_4 до Комунального
підприємства «Житлово-експлуатаційне
підприємство № 25» Дніпропетровської
міської ради, Ленінської районної у
місті Дніпропетровську ради, третя
особа Дочірнє підприємство
Дніпропетровське
житлово-експлуатаційне управління
Дочірнє підприємство Відкритого
акціонерного товариства
«Дніпроспецбуд» про визнання права
користування житловим приміщенням та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 право користування квартирою
АДРЕСА_1 житловою площею 25,1 кв.м.,
загальною площею 41,9 кв.м. та зобов'язати
Комунальне підприємство
«Житлово-експлуатаційне підприємство
№ 25» Дніпропетровської міської ради
оформити особистий рахунок та укласти
договір найму на вказану квартиру з
ОСОБА_1.

Зобов'язати Комунальне підприємство
«Житлово-експлуатаційне підприємство
№ 25» Дніпропетровської міської ради
укласти договір про надання послуг з
утримання будинків і споруд і
прибудинкових територій на квартиру
АДРЕСА_1 з ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
10-денний строк з дня його проголошення
апеляційної скарги.

Суддя
К.О. Скрипник