Справа№303/5344/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2014 року
м.Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого - судді
Камінського С.Е.,

при секретарі
Федорці В.В.,

з участю : позивача ОСОБА_1,

представника позивачів
ОСОБА_2,

представника відповідача ДП
«Мукачівське лісове господарство»
Густі М.І.,

представника відповідача
Мукачівської РДА Геленич В.В.,

представник відповідача
Закарпатської ОДА Гутич С.Ю.,

прокурора Запотічного А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Мукачево цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до
Державного підприємства "Мукачівське
лісове господарство", Мукачівської
районної державної адміністрації,
Закарпатської обласної державної
адміністрації про вилучення із
постійного користування земельної
ділянки та зобов'язання до вчинення
дій,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9 звернулися до
Мукачівського мыськрайонного суду з
позовом до Державного підприємства
"Мукачівське лісове господарство",
Мукачівської районної державної
адміністрації, Закарпатської обласної
державної адміністрації про вилучення
із постійного користування ДП
«Мукачівське лісове господарство»
земельної ділянки - 0,25 га для
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель та зобов'язання
Мукачівської районної державної
адміністрації, Закарпатської обласної
державної адміністрації надати
позивачам дозвіл на розробку проекту
землеустрою щодо відведеної земельної
ділянки - 0,25 га для обслуговування
житлового будинку і господарських
будівель.

Позов мотивують тим, що розмежування
земель державної та комунальної
власності у них не проведено, тому
надання земель державної власності у
власність та користування в межах
населених пунктів здійснюється
органами місцевого самоврядування.
Державному підприємству «Мукачівське
лісове господарство» згідно
Державного акту на право користування
землею серії ЗК № 000389, виданого
Мукачівською районною радою народних
депутатів Мукачівського району
Закарпатської області згідно
розпорядження голови Мукачівської
райдержадміністрації від 27 листопада
1996 року № 683, зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
постійного користування землею за № 50
від 27 листопада 1996 року надано в
постійне користування 27077,1 гектарів
землі, розташованої на території
Мукачівського району для постійного
користування і ведення лісового
господарства. Згідно Свідоцтва про
право власності на житло, виданого 21
червня 2013 року Державним підприємством
«Мукачівське лісове господарство»,
останнє засвідчує, що будинок, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
Мукачівського району дійсно належить
на праві приватної спільної часткової
власності громадянам: ОСОБА_1 - 1/3
частини - 24,30 кв.м., ОСОБА_8 - 1/3 частини -
24,30 кв.м., ОСОБА_9 - 1/3 частини - 24,30 кв.м.
Загальна площа

Стр. 2 із 5

будинку становить - 73,00 кв.м. Вказані
дані підтверджуються Витягом з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно. Будинок розміщений на
землях Державного підприємства
«Мукачівське лісове господарство» і
знаходиться в нелісовій зоні, поза
межами лісу. Статтею 116 Земельного
кодексу України передбачено, що
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної та комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування, або
державних органів приватизації, або
центрального органу виконавчої влади з
питань земельних ресурсів межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.
Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування. Частиною 1 статті 120 ЗК
України передбачено, що у разі набуття
права власності на будівлю або споруду
до набувача (набувачів) переходить
також право користування земельною
ділянкою на якій вони розміщені.
Позивач ОСОБА_1 працює лісником в
лісовому господарстві з 1977 року та
користувався цим будинком та земельною
ділянкою площею 2,525 га з 1977 року по
теперішній час.

Від прокурора Мукачівського району
надійшло заперечення в якому він
просить відмовити в задоволенні позову
в повному обсязі. Посилається на те, що
відповідно до акту на право постійного
користування серія І-ЗК №000389 від 27.11.1996
року виданого Мукачівському
державному лісогосподарському
підприємству, правонаступником якого є
ДП «Мукачіське лісове господарство», в
даного підприємства в постійному
користуванні перебуває 27077,4 га. На
теперішній час даний державний акт є
чинним та ніким не скасованим. Згідно
ч. 2,9 ст. 149 Земельного кодексу,
вилучення земельних ділянок
провадиться за згодою
землекористувачів на підставі рішень
Кабінету Міністрів України, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевих державних адміністрацій,
сільських, селищних, міських рад
відповідно до їх повноважень. Кабінет
Міністрів України вилучає земельні
ділянки державної власності, які
перебувають у постійному користуванні,
- ріллю, багаторічні насадження для
несільськогосподарських потреб, ліси
для нелісогосподарських потреб, а
також земельні ділянки
природоохоронного, оздоровчого,
рекреаційного призначення та суб'єктів
господарювання залізничного
транспорту загального користування у
зв'язку з їх реорганізацією шляхом
злиття під час утворення публічного
акціонерного товариства залізничного
транспорту загального користування
відповідно до Закону України "Про
особливості утворення публічного
акціонерного товариства залізничного
транспорту загального користування",
крім випадків, визначених частинами
п'ятою - восьмою цієї статті, та у
випадках, визначених статтею 150 цього
Кодексу. Проте із змісту позовної заяви
та доданих до неї додатків взагалі не
вбачається, що ДП «Мукачівське лісове
господарство» давало згоду на
вилучення земельних ділянок із
власного користування та зверталося із
відповідним клопотанням до
компетентних органів. Таким чином, на
даний час спірна земельна ділянка
перебуває в користуванні ДП
«Мукачівське лісове господарство» та
не відноситься до земель запасу
сільської ради. Проте, із доданих до
позову документів не вбачається
звернення позивачів із відповідним
клопотанням до компетентних органів.
Таким чином, вбачається що права
позивачів взагалі ніким не порушені і
відповідно відсутні будь-які підстави
для звернення до суду. В позовній заяві
другою позовною вимогою порушується
питання про зобов'язання Мукачівської
РДА надати дозвіл на розробку проекту
землеустрою щодо відведених земельних
ділянок площею 0,25 га для
обслуговування особистого житлового
будівництва. Мукачівська РДА не є
уповноваженим органом щодо
розпорядження землями для особистого
житлового будівництва за межами
населеного пункту та крім того до неї
позивачі не зверталися. Тому вимога про
зобов'язання Мукачівську РДА вчинити
такі дії є безпідставною.

Від відповідача Мукачівської РДА
надійшло заперечення в якому просить
відмовити в задоволенні позову та у
зв'язку з тим, що частиною 3 статті 122
Земельного кодексу України визначено,
що районні державні адміністрації на
їхній території передають земельні
ділянки із земель державної власності,
крім випадків, визначених частинами
четвертою і восьмою цієї статті, у
власність або у користування у межах
сіл, селищ, міст районного значення для
всіх потреб та за межами населених
пунктів для: а) ведення водного
господарства; б) будівництва об'єктів,
пов'язаних з обслуговуванням жителів
територіальної громади району (шкіл,
закладів культури, лікарень,
підприємств торгівлі тощо), з
урахуванням вимог частини сьомої цієї
статті; в)

Стр. 3 із 5

індивідуального дачного будівництва.
Тобто з даної статті випливає, що
районні державні адміністрації не
вправі передавати у власність земельні
ділянки, як для ведення особистого
селянського господарства, так і для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав повністю, з
підстав і мотивів, вказаних в позовній
заяві, просить їх задоволити.

Представник позивачів ОСОБА_2 позовні
вимоги підтримав повністю, з підстав і
мотивів, вказаних в позовній заяві,
просить їх задоволити, пояснив, що
оскільки позивачам належить будинок за
адресою : АДРЕСА_1 то вони мають право і
одержати у власність земельну ділянку
площею 0,25 га для обслуговування цього
житлового будинку і господарських
будівель.

Представник відповідача ДП
«Мукачівське лісове господарство»
Густі М.І. позов не визнав, просить у
його задоволенні відмовити, пояснив, що
між цим підприємством і позивачами
жодного спору немає, ДП «Мукачівське
лісове господарство» таких
повноважень як надання земельних
ділянок громадянам немає.

Представник відповідача Мукачівської
РДА Геленич В.В. позов не визнав,
пояснив, що надання земельних ділянок
поза межами населених пунктів не
належить до компетенції районної
державної адміністрації.

Представник відповідача Закарпатської
ОДА Гутич С.Ю. позов не визнала,
пояснила, що надання земельних ділянок
поза межами населених пунктів не
належить до компетенції районної
державної адміністрації. Дане питання
відноситься до компетенції обласної
державної адміністрації, однак
позивачі з такими заявами до
облдержадміністрації не зверталися,
тому відсутній сам предмет спору.

Прокурор Запотічний А.І. заперечив
проти задоволення позову оскільки
надання земельних ділянок поза межами
населених пунктів не належить до
компетенції районної державної
адміністрації. Це питання належить до
компетенції ОДА, однак позивачі в
установленому законом порядку з даним
питанням до облдержадміністрації не
зверталися, тому спір у даній справі
відсутній.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши письмові
докази у справі, оцінивши їх у
сукупності, суд приходить до
наступного.

Правовідносини, які виникли між
сторонами, регулюються відповідними
нормами Цивільного та Земельного
Кодексів України, Закону України "Про
місцеві державні адміністрації".

Згідно ч.1 ст.373 ЦК України, земля є
основним національним багатством, що
перебуває під особливою охороною
держави. Відповідно до ч.2 вказаної
статті ЦК України, право власності на
землю гарантується Конституцією
України. Право власності на земельну
ділянку набувається і здійснюється
відповідно до закону.

Відповідно до пункту 2 статті 21 Закону
України "Про місцеві державні
адміністрації", місцева державна
адміністрація розпоряджається землями
державної власності відповідно до
закону.

Відповідно до частини 1 статті 116
Земельного кодексу України, громадяни
та юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до частини 1 статті 118 цього
Кодексу, громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки.

Частиною 3 статті 122 Земельного кодексу
України визначено, що районні державні
адміністрації на їхній території
передають земельні ділянки із земель
державної власності, крім випадків,
визначених частинами четвертою і
восьмою цієї статті, у власність або у
користування у межах сіл, селищ, міст
районного значення для всіх потреб та
за межами населених пунктів для: а)
ведення водного господарства; б)
будівництва об'єктів, пов'язаних з
обслуговуванням жителів
територіальної громади району (шкіл,
закладів культури, лікарень,
підприємств торгівлі тощо), з

Стр. 4 із 5

урахуванням вимог частини сьомої цієї
статті; в) індивідуального дачного
будівництва. Тобто з даної статті
випливає, що районні державні
адміністрації не вправі передавати у
власність земельні ділянки, як для
ведення особистого селянського
господарства, так і для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд.

Відповідно до ч.5 ст.122 ЗК України,
обласні державні адміністрації на
їхній території передають земельні
ділянки із земель державної власності,
крім випадків, визначених частинами
третьою, четвертою і восьмою цієї
статті, у власність або у користування
у межах міст обласного значення та за
межами населених пунктів, а також
земельні ділянки, що не входять до
складу певного району, або у випадках,
коли районна державна адміністрація не
утворена, для всіх потреб.

В судовому засіданні належними
доказами встановлено, що Державному
підприємству «Мукачівське лісове
господарство» згідно Державного акту
на право користування землею серії ЗК
№ 000389, виданого Мукачівською районною
радою народних депутатів
Мукачівського району Закарпатської
області, згідно розпорядження голови
Мукачівської райдержадміністрації від
27 листопада 1996 року № 683,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право постійного
користування землею за № 50 від 27
листопада 1996 року надано в постійне
користування 27077,1 гектарів землі,
розташованої на території
Мукачівського району для постійного
користування і ведення лісового
господарства. Згідно Свідоцтва про
право власності на житло, виданого 21
червня 2013 року Державним підприємством
«Мукачівське лісове господарство»,
будинок, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 Мукачівського району дійсно
належить на праві приватної спільної
часткової власності громадянам: ОСОБА_1
- 1/3 частини - 24,30 кв.м., ОСОБА_8 - 1/3 частини
- 24,30 кв.м., ОСОБА_9 - 1/3 частини - 24,30 кв.м.
Загальна площа будинку становить - 73,00
кв.м. Вказані дані підтверджуються
Витягом з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Земельна ділянка площею 0,25 га
знаходиться за межами населеного
пункту і у відповідності з вимогами ч.5
ст.122 ЗК України може бути передана у
власність чи користування громадянам
лише за рішенням (розпорядженням)
обласної державної адміністрації за
заявами зацікавлених осіб.

Встановлено, що позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_8
та ОСОБА_9 із заявами до Закарпатської
обласної державної адміністрації про
надання їм у власність земельної
ділянки не зверталися, а тому будь-які
порушення прав і законних інтересів
позивачів Закарпатською ОДА допущено
не було. З огляду на зазначене також не
було допущено порушення прав і
законних інтересів позивачів іншими
відповідачами, оскільки вирішення
зазначених питань законом не віднесено
до їх компетенції.

З врахуванням всіх наведених вище
обставин, у задоволенні позову
необхідно відмовити.

Судові витрати (сплачений судовий збір)
у відповідності до вимог ст.88 ЦПК
України необхідно віднести за рахунок
позивачів.

Керуючись ст.373 ЦК України, ст.118, 122 ЗК
України, ст.21 Закону України "Про
місцеві державні адміністрації",
ст.ст.10, 60, 88, 208, 209, 212-218 ЦПК України, суд

Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 до Державного підприємства
"Мукачівське лісове господарство",
Мукачівської районної державної
адміністрації, Закарпатської обласної
державної адміністрації про вилучення
із постійного користування ДП
«Мукачівське лісове господарство»
земельної ділянки - 0,25 га для
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель та зобов'язання
Мукачівської районної державної
адміністрації, Закарпатської обласної
держаної адміністрації надати
позивачам дозвіл на розробку проекту
землеустрою щодо відведеної земельної
ділянки - 0,25 га для обслуговування
житлового будинку і господарських
будівель - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок
позивачів.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
учать у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час

Стр. 5 із 5

проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий
С.Е.
Камінський