Справа № 456/4218/14-ц
Провадження № 2/456/2029/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2014 р. Стрийський
міськрайонний суд Львівської області
в складі:
головуючої - судді
Гули Л. В.

з участю секретаря
Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Стрию справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,

ВСТАНОВИВ :

Позивачка ОСОБА_1 просить стягувати з
відповідача ОСОБА_2 на її користь
аліменти на утримання доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх
видів його заробітку, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи стягнення
з 20 жовтня 2014 року і до досягнення
дитиною повноліття.

В обґрунтування заявлених вимог
покликається на своє скрутне
матеріальне становище та відсутність
допомоги на утримання дитини з боку
відповідача.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилась, подала суду заяву про
розгляд справи за її відсутності,
позовні вимоги підтримує, просить їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, подав суду заяву про
розгляд справи за його відсутності,
позовні вимоги визнає, проти їх
задоволення не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст. 11, ч. 2 ст. 31, ч. 4 ст. 174
ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.
Визнання відповідачем позову не
суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

Перевіривши матеріали справи, суд дав
оцінку зібраним доказам, вважає, що
визнання позову відповідачем слід
прийняти, позов задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що сторони є
батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
стверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2 від 27.12.2011 року
/а.с. 3/.

ОСОБА_3 зареєстрована та проживає з
позивачкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1
що стверджується довідкою Дулібської
сільської ради від 11.11.2014 року за № 451.

Згідно з довідкою ТзОВ
«Діскавері-бурове обладнання
(Україна)» від 05.11.2014 року, наданою
відповідачем, останній працює
машиністом крана автомобільного в ТзОВ
«Діскавері-бурове обладнання
(Україна)», загальна сума його доходу за
період з травня 2014 року по жовтень 2014
року становить 12745,50 грн. /а.с. 8/.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.
Способи виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними, що передбачено
ч. 1 ст. 181 Сімейного кодексу України.

Згідно з ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 184 Сімейного
кодексу України за рішенням суду кошти
на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі, якщо платник аліментів
має нерегулярний, мінливий дохід.
Частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом
з урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу, та відповідно
до вимог ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу
України мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного
Суду від 15.05.2006 року № 3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» передбачено, що
відсутність домовленості між батьками
про сплату аліментів на дитину є
підставою для звернення до суду з
відповідним позовом того із них, з ким
вона проживає.

Встановлено, що між сторонами відсутня
домовленість про сплату аліментів на
дітей.

Доказів наявності у відповідача на
утриманні інших дітей, непрацездатних
дружини, батьків, ним не надано, як і
доказів того, що за станом свого
здоров'я відповідач неспроможний
надавати матеріальну допомогу на
утримання доньки, і таких у судовому
засіданні не здобуто.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про
права дитини в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
охорону дитинства» кожна дитина має
право на рівень життя, достатній для її
фізичного розвитку. Батьки або особи,
які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до Законів України.

Таким чином, судом встановлено, в
позивачки були всі підстави звернутися
до суду з даним позовом. При цьому,
визначаючи розмір аліментів на
утримання дитини у частці від доходу
батька, суд виходить з того, що
обов'язком щодо утримання дитини є
рівною мірою як матері, так і батька,
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів, стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини, інші обставини, які мають
істотне значення.

Відтак, враховуючи матеріальне
становище як платника аліментів, який
працевлаштований за основним місцем
роботи та має стабільний і регулярний
дохід, що безперечно свідчить про його
спроможність надавати матеріальну
допомогу на утримання дитини, так і
матеріальне становище його
малолітньої доньки ОСОБА_3, на
утримання якої підлягають стягненню
аліменти, її стан здоров'я, стан
здоров'я платника аліментів та інші
обставини, визначені ст. 182 СК України,
що мають значення для справи, суд
приходить до висновку, що з врахуванням
обставин справи, фактичних доходів та
можливостей відповідача, з нього на
утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
підлягають стягненню аліменти в
розмірі 1/4 частини всіх видів його
заробітку (доходу) щомісячно, що
відповідає вимогам ч. 2 ст. 182 СК України,
потребам дитини і можливостям
платника.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК
України, ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу
України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1),
ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх
видів його заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 20 жовтня
2014 року і до досягнення нею повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) 243 грн. 60
коп. судового збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання його копії.

Суддя Л.В.Гула