Справа № 635/6978/14-ц
Провадження № 2/635/2615/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
21 листопада 2014 року Харківський
районний суд Харківської області у
головуючого - судді Березовської І.В.
за участю секретаря судового засідання
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в сел.
Покотилівка Харківського району
Харківської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті
особи: Управління Держземагентства у
Харківському районі Харківської
області, Русько-Тишківська сільська
рада Харківського району Харківської
області, про визнання недійсним
державного акту, скасування державної
реєстрації та витребування майна із
чужого незаконного володіння,
ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним
В обґрунтування позову зазначив, що він
на підставі Свідоцтва про право
власності від 03 грудня 2013 року № 13870077 є
власником земельної ділянки АДРЕСА_1,
Дана земельна ділянка була передана
йому у власність рішенням Виконавчого
комітету Русько-Тишківської сільської
ради №24/276 від 14 грудня 1993 року.
У 2013 році за ним було зареєстровано
право власності на вказану спірну
ділянку у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно.
Нещодавно йому стало відомо, що на
належну йому земельну ділянку 13
вересня 2010 року на підставі Рішення
ХХХХІV сесії V скликання
Русько-Тишківськї сільської ради
Харківського району від 21 серпня 2010
року було видано Державний акт на
право на власності на земельну ділянку
В 2012 році ОСОБА_3 продав спірну земельну
ділянку ОСОБА_2, яка на ній розпочала
будівництво житлового будинку.
Разом з тим, як вбачається з
повідомлення Русько-Тишківськї
сільської ради Харківського району
Харківської області № 02-21/292 від 10
червня 2014 року, рішення ХХХХІІІ сесії V
скликання Русько-Тишківськї сільської
ради Харківського району від 16 липня 2010
року про надання дозволу гр. ОСОБА_3 на
розробку технічної документації по
оформленню права власності на земельну
ділянку, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, та рішення ХХХХІV сесії V
скликання Русько-Тишківської
сільської ради Харківського району від
21 серпня 2010 року про передачу у
власність гр. ОСОБА_3 земельної ділянки,
що розташована за адресою: АДРЕСА_1, в
сільській раді відсутні.
За повідомленням Архівного відділу
Харківської районної державної
адміністрації від 17 червня 2014 року №
01-42/213, в протоколах засідань сесій
Русько-Тишківськї сільської ради
Харківського району за 1998-2007 роки
рішення «Про скасування рішення
виконавчого комітету
Русько-Тишківськї сільської ради від 14
грудня 1993 року № 24/276 про виділення
земельної ділянки, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, не виявлено.

Позивач зазначає, що за таких обставин,
Державний акт серії ЯЛ № 116076 від 13
вересня 2010 року на ім'я ОСОБА_3 виданий
безпідставно, оскільки був виданий на
підставі підробленого рішення
Русько-Тишківської ради, яке легально
ніколи не приймалося, що
підтверджується відповідями на запити.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач в остаточних вимогах просив
суд визнати недійсним та скасувати
Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЛ № 116076, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер :00:003:0078, виданий
ОСОБА_3; скасувати запис про державну
реєстрацію права власності на земельну
ділянку, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, кадастровий номер :00:003:0078
за ОСОБА_3; скасувати державну
реєстрацію права власності на земельну
ділянку, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, кадастровий номер :00:003:0078
за ОСОБА_2; повернути земельну ділянку,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1,
ОСОБА_1

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_4, належним
чином повідомлені про час та місце
розгляду справи, не з'явилися.
Представник позивача надала до суду
заяву про розгляд справи за її
відсутності, позовні вимоги підтримала
в повному обсязі, проти ухвалення
заочного рішення по справі не
заперечувала.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилися, про час та
місце розгляду справи були повідомлені
належним чином, причини неявки суду не
повідомили, письмових заперечень проти
позову не надали.

Представники третіх осіб Управління
Держкомзему в Харківському районі
Харківської області,
Русько-Тишківської сільської ради
Харківського району Харківської
області, належним чином повідомлені
про час та місце судового розгляду, в
судове засідання не з'явилися, причини
неявки суду не повідомили.

Враховуючи умови, встановлені ч.1 ст.224
ЦПК України, судом проведено заочний
розгляд справи.

У зв'язку з тим, що розгляд справи
відбувався у відсутність сторін,
відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази в їх сукупності, вважає,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням
виконавчого комітету
Русько-Тишківської сільської ради «Про
надання земельної ділянки під
будівництво індивідуального
житлового будинку гр. ОСОБА_1» за №24/276
від 14 грудня 1993 року ОСОБА_1 передано у
приватну власність земельну ділянку
площею 0,15 га, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, з цільовим призначенням для
будівництва і обслуговування
житлового будинку.

Передача у власність земельної ділянки
проведена відповідно до чинного на той
час Декрету Кабінету Міністрів
України № 15-92 від 26 грудня 1992 року "Про
приватизацію земельних ділянок".

Згідно цього Декрету сільським радам
доручалось забезпечити передачу
громадянам у власність земельних
ділянок, в т. ч. для будівництва і
обслуговування

жилих будинків і господарських
будівель (присадибні ділянка). Право
приватної власності громадян на такі
земельні ділянки посвідчувалось
відповідними радами, про що мав бути
зроблений запис у земельно-кадастрових
документах з наступною видачею
державного акту на право приватної
власності на землю, та зроблена
відмітка у паспорті або документі, який
його замінює.

Згідно із п. 7 Перехідних положень
Земельного кодексу України № 2768-ІІІ
від 25 жовтня 2001 року громадяни, що
одержали у власність земельні ділянки,
зберігають права на ці ділянки.

Таким чином, наявність рішення
Виконавчого комітету
Русько-Тишківської сільської ради
Харківського району Харківської
області про передачу у власність
ОСОБА_1 земельної ділянки на підставі
Декрету Кабінету Міністрів України №
15-92 від 26 грудня 1992року "Про
приватизацію земельних ділянок"
свідчить про те, що у останнього ще в 1993
році виникло відповідне право
власності на земельну ділянку,
оскільки таке право посвідчувалось
самим рішенням Виконавчого комітету
Русько-Тишківської сільської ради
Харківського району Харківської
області.

03 грудня 2013 року ОСОБА_1 Реєстраційною
службою Харківського районного
управління юстиції Харківської
області видано свідоцтво про право
власності на земельну ділянку, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер :00:003:0130, серія
та номер свідоцтва: 13870077.

Крім того, на вказану земельну ділянку
на підставі Рішення ХХХХІV сесії V
скликання Русько-Тишківськї сільської
ради Харківського району від 21 серпня
2010 року видано Державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯЛ
№ 116076 на ім'я ОСОБА_3, який
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 20.

Разом з тим, згідно повідомлення
Русько-Тишківськї сільської ради
Харківського району Харківської
області № 02-21/292 від 10 червня 2014 року,
рішення ХХХХІІІ сесії V скликання
Русько-Тишківськї сільської ради
Харківського району від 16 липня 2010 року
про надання дозволу гр. ОСОБА_3 на
розробку технічної документації по
оформленню права власності на земельну
ділянку, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, та рішення ХХХХІV сесії V
скликання Русько-Тишківської
сільської ради Харківського району від
21 серпня 2010 року про передачу у
власність гр. ОСОБА_3 земельної ділянки,
що розташована за адресою: АДРЕСА_1, в
сільській раді відсутні.

За повідомленням Архівного відділу
Харківської районної державної
адміністрації від 17 червня 2014 року №
01-42/213, в протоколах засідань сесій
Русько-Тишківськї сільської ради
Харківського району за 1998-2007 роки
рішення «Про скасування рішення
виконавчого комітету
Русько-Тишківськї сільської ради від 14
грудня 1993 року № 24/276 про виділення
земельної ділянки, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1» не виявлено.

Згідно повідомлення
Русько-Тишківської сільської ради
Харківського району Харківської
області № 02-21/602 від 13 листопада 2014 року,
у протоколах рішень сільської ради з 2008
року по 2014 рік, які є в наявності,
рішення «Про скасування рішення
Русько-Тишківської сільської ради №
24/276 від 14 грудня 1993 року про надання
ОСОБА_1 земельної ділянки для
будівництва житлового будинку, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1»
відсутнє.

У відповідності до ч.1 ст. 116 Земельного
Кодексу України громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.

Державні акти на право власності на
земельні ділянки є документами, що
посвідчують право власності й
видавалися на підставі відповідних
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень.

У спорах, пов'язаних із правом
власності на земельні ділянки,
недійсними можуть визнаватися як
зазначені рішення, на підставі яких
видано відповідні державні акти, так і
самі акти на право власності на
земельні ділянки.

Визнання недійсними державних актів на
право власності вважається законним,
належним та окремим способом
поновлення порушених прав у судовому
порядку.

Видача державного акта на право
власності на земельну ділянку без
визначеної законом ( ч.1 ст.116 ЗК України)
підстави є неправомірною, а державний
акт, виданий з порушенням вимог
ст.ст.116,118 ЗК України - недійсним.

З огляду на викладене, враховуючи, що
право власності на спірну земельну
ділянку виникло у ОСОБА_1 ще в 1993 році на
підставі рішення Русько-Тишківської
сільської ради № 24/276 від 14 грудня 1993
року відповідно до Декрету Кабінету
Міністрів України № 15-92 від 26 грудня
1992року "Про приватизацію земельних
ділянок" , згідно повідомлення
Русько-Тишківської сільської ради
Харківського району Харківської
області рішення від 21 серпня 2010 року
щодо передачі ОСОБА_3 у власність
спірної земельної ділянки у сільській
раді відсутнє, суд приходить до
висновку, що державний акт на право
власності на земельну ділянку був
виданий ОСОБА_3 безпідставно та з
порушенням закону, а тому підлягає
визнанню недійсним.

Судом також встановлено, що 23 червня 2012
року за договором купівлі-продажу,
посвідченого приватним нотаріусом
Харківського районного нотаріального
округу ОСОБА_5, за р.№ 1028, ОСОБА_3 продав
спірну земельну ділянку ОСОБА_2

Відповідно до повідомлення Управління
Держземагентства у Харківському
районі Харківської області № 5252 від 10
листопада 2014 року, станом на 01 січня 2013
року згідно Книг записів про державну
реєстрацію державних актів на право
власності на земельну ділянку та на
право постійного користування
земельною ділянкою, договорів оренди
землі обліковується запис на земельну
ділянку за адресою: АДРЕСА_1, на ім'я
ОСОБА_3, реєстраційний номер № 20
від 16 вересня 2010 року. В грудні 2012 року,
згідно журналу обліку заяв і надання
послуг з проставлення на державних
актах відмітки про реєстрацію права
власності на земельну ділянку в
Поземельній книзі, записи в яких
здійснювалися до 01 січня 2013 року,
обліковується реєстраційний запис на
право власності на ім'я ОСОБА_2 на
земельну ділянку за кадастровим
номером :00:003:0078 за адресою:АДРЕСА_1
(державний акт серії ЯЛ 116076,
реєстраційний номер 01 від 04
грудня 2012 року) на підставі договору
купівлі-продажу від 26 червня 2012 року,
укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_6

ЦК України передбачено засади захисту
права власності. Зокрема, ст. 387 ЦК
України власнику надано право
витребувати майно із чужого
незаконного володіння.

Відповідно до ч.1 ст. 388 ЦК України, якщо
майно за відплатним договором придбане
в особи, яка не мала права його
відчужувати, про що набувач не знав і не
міг знати (добросовісний набувач),
власник має право витребувати це майно
від набувача у разі, якщо майно
загублене власником або особою, якій
він передав майно у володіння; було
викрадене у власника або особи, якій
він передав майно у володіння; вибуло з
володіння власника або особи, якій він
передав майно у володіння, не з їхньої
волі іншим шляхом.

Оскільки добросовісне набуття в
розумінні ст. 388 ЦК України можливе лише
тоді, коли майно придбано не
безпосередньо у власника, а в особи, яка
не мала права відчужувати це майно,
наслідком правочину, укладеного з
таким порушенням, є повернення майна із
незаконного володіння.

Отже, з огляду на те, що земельна
ділянка, що належать на праві власності
позивачу вибула із його володіння поза
його волею, що є доведеним, а ОСОБА_3 не
мав право на відчуження майна, суд
керуючись ст.4, п.п. 3,4 ч.1 ст. 214 ЦПК
України, вважає за необхідне
витребувати спірну земельну ділянку у
власність ОСОБА_1 із володіння ОСОБА_2

Що стосується вимог про скасування
записів про державну реєстрацію права
власності на спірну земельну ділянку,
то вони задоволенню не підлягають,
виходячи з наступного.

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень регулюються Законом
України від 11 лютого 2010 року № 1878-У1 (з
наступними змінами) «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» (далі - Закон №
1878-У1).

Так, згідно ч. 1 ст. 3 Закону № 1878-У1
державна реєстрація прав є
обов'язковою.

Обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме - зокрема, право власності на
нерухоме майно; право володіння; право
користування (сервітуту); право
користування земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис); право забудови земельної
ділянки (суперфіцій); право
господарського відання; право
оперативного управління; право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки; право
користування (найму, оренди) будівлею
або іншими капітальними спорудами, їх
окремими частинами; іпотека; довірче
управління майном (п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 4
Закону № 1878У1).

Державний реєстратор приймає
рішення про державну реєстрацію прав,
відмову в такій реєстрації, її
зупинення, про державну реєстрацію
обтяжень, про скасування запису,
погашення запису та внесення змін до
записів у Державному реєстрі прав (п. 2
ч. 2 статті 9 Закону № 1878-У1).

Державна реєстрація прав проводиться
на підставі рішень судів, що набрали
законної сили (п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону №
1878-У1).

Пунктами 27, 28 постанови Кабінету
Міністрів України від 20 липня 2011 року №
791 «Про внесення змін до постанов
Кабінету Міністрів України від 9
вересня 2009 року № 1021 і від 18 серпня 2010
року № 749 та визнання такою, що втратила
чинність, постанови Кабінету Міністрів
України від 25 грудня 1998 року № 2073
встановлено, що запис у Поземельній
книзі скасовується (поновлюється)
посадовою особою територіального
органу Держземагенства на підставі,
зокрема, рішення суду.

Скасування (поновлення) запису
здійснюється шляхом внесення до
автоматизованої системи відомостей
про скасування (поновлення) із
зазначенням дати та підстави
скасування (поновлення), посади,
прізвища та ініціалів посадової особи,
яка скасувала (поновила) запис, та
формування з використанням
автоматизованої системи нових аркушів
Поземельної книги, що засвідчується
підписом посадової особи, та
скріплюється печаткою територіального
органу Держземагенства.

Аналіз вказаних норм дає підстави
вважати, що підстав для скасування
записів про державну реєстрацію права
власності на спірну земельну ділянку
не має. Такі записи підлягають
скасуванню на підставі рішення суду
посадовою особою територіального
органу Держземагенства та відповідним
органом державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно.

Питання про стягнення судових витрат
суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК
України пропорційно до задоволеної
частини позовних вимог.

Керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215,
224-226 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті
особи: Управління Держземагентства в
Харківському районі Харківської
області, Русько-Тишківська сільська
рада Харківського району Харківської
області, про визнання недійсним
державного акту, скасування державної
реєстрації та витребування майна із
чужого незаконного володіння -
задовольнити частково.

Визнати недійсним Державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЛ № 116076, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер
:00:003:0078, виданий на ім'я ОСОБА_3.

Витребувати у власність ОСОБА_1 від
ОСОБА_2 земельну ділянку, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 судові витрати зі сплати
судового збору в розмірі 243 (двісті
сорок три) гривні 60 копійок з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Заочне рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
відповідачем заяви про його перегляд,
подання апеляційної скарги позивачем,
у разі подання апеляційної скарги -
після розгляду справи апеляційним
судом.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку шляхом
подання до апеляційного суду
Харківської області через Харківський
районний суд Харківської області
протягом десяти днів апеляційної
скарги.

Суддя -
І.В.Березовська