Справа № 495/8779/14-ц
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 року

м. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород – Дністровського
міськрайонного суду Одеської
області ОСОБА_1, розглянувши заяву
позивача про забезпечення позову по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
Реєстраційної служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області про припинення права
власності відчуження власником свого
майна, скасування рішення про державну
реєстрацію,

В С Т А Н О В
И В:

Позивач звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_3, Реєстраційної служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області про припинення права
власності відчуження власником свого
майна, скасування рішення про державну
реєстрацію, мотивуючи свій позов
наступним.

17 жовтня 2013 року
Білгород-Дністровським міськрайонним
судом Одеської області було винесено
рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору –
Білгород-Дністровська міська рада
Одеської області, ОСОБА_4 про визнання
права власності на 4/10 частин житлового
будинку та виплату грошової
компенсації, згідно якого позовні
вимоги позовні вимоги ОСОБА_2 були
задоволені, визнано за ОСОБА_2 право
власності на 4/10 частин житлового
будинку № 18 по вул.. Фрунзе, у м.
Білгород-Дністровському, Одеської
області; стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 грошова компенсація ринкової
вартості 2/10 часток житлового будинку №
18 по вул.. Фрунзе, у м.
Білгород-Дністровському, Одеської
області у сумі 44 472, 78 гривень; та
роз’яснено сторонам, що за поділом
інших спірних приміщень вони мають
звернутися до суду після встановлення
їх правового статусу. Це рішення не
убло оскаржено та набрало законної
сили 21.10.2013 року.

Тобто, на підставі вищевказаного
рішення суду за позивачем визнано
право власності на 4/10 житлового
будинку № 18 по вул.. Фрунзе, у м.
Білгород-Дністровському, Одеської
області; право власності ОСОБА_3 на
належні їй 2/10 часток житлового будинку
№ 18 по вул.. Фрунзе, у м.
Білгород-Дністровському, Одеської
області було припинено з виплатою їй
грошової компенсації за належну їй
частину домоволодіння.

Виконуючи рішення суду позивач
звернувся до Реєстраційної служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області та 24 січня 2014 року
зареєстрував на своє ім’я 4/10 частин
житлового будинку № 18 по вул.. Фрунзе, у
м. Білгород-Дністровському, Одеської
області.

Однак, як стало відомо позивачу,
ОСОБА_3 звернулась до Реєстраційної
служби Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції та 28
жовтня 2014 року знову зареєструвала на
свої ім’я 2/10 частин житлового будинку
№ 18 по вул.. Фрунзе, у м.
Білгород-Дністровському, Одеської
області, за які їй була присуджена та
виплачена грошова компенсація.

У належним чином оформленій заяві про
забезпечення позову позивач просить
вжити заходів щодо забезпечення
позову шляхом накладення арешту на 2/10
частини житлового будинку № 18 по вул..
Фрунзе, у м. Білгород-Дністровському,
Одеської області, право власності на
які було зареєстровано 28 жовтня 2014 року
Реєстраційною службою
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області на ім’я ОСОБА_3.

Згідно ч. 1 ст. 151 Цивільного
процесуального кодексу України, суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити, передбачені цим Кодексом
заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві
про забезпечення позову повинно бути
зазначено : 1) причини, у зв’язку з якими
потрібно забезпечити позов; 2) вид
забезпечення позову, який належить
застосувати з обґрунтуванням його
необхідності; 3) інші відомості,
необхідні для забезпечення позову.

Згідно ч. 3 ст.151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 152 ЦПК України, у разі
необхідності судом можуть бути
застосовані інші види забезпечення
позову. Суд може застосувати кілька
видів забезпечення позову.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про
забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
№ 9 від 22.12.2006 року, забезпечення
позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи після відкриття
провадження у ній, якщо невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму
Верховного суду України №9 від 22.12.2006
року «Про практику застосування судами
цивільного законодавства при розгляді
заяв про забезпечення позову»,
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитись, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з’ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

При встановленні зазначеної
відповідності, слід враховувати, що
вжиті заходи не повинні перешкоджати
господарській діяльності юридичної
особи або фізичної особи, яка здійснює
таку діяльність і зареєстрована як
підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв’язку із застосуванням відповідних
заходів.

Суд приймає до уваги той факт, що
відповідачем по справі вже вчинені
дії по повторній реєстрації права
власності на частину жилого будинку, за
яку їй була виплачена грошова
компенсація, тобто відповідачем можуть
бути вчинені дії, які в подальшому
можуть утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд вважає за необхідне задовольнити
заяву про забезпечення позову та
накласти арешт на 2/10 частини житлового
будинку № 18 по вул.. Фрунзе, у м.
Білгород-Дністровському, Одеської
області, право власності на які було
зареєстровано 28 жовтня 2014 року
Реєстраційною службою
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області на ім’я ОСОБА_3.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 151- 153 ЦПК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006
року, суд,-

У Х В А Л И
В:

Задовольнити заяву про забезпечення
позову ОСОБА_2, який проживає за
адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1.

Накласти арешт на 2/10 частини житлового
будинку № 18 по вул.. Фрунзе, у м.
Білгород-Дністровському, Одеської
області, право власності на які було
зареєстровано 28 жовтня 2014 року
Реєстраційною службою
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області, на ім'я ОСОБА_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт
громадянина України, серія та номер КК
811929, виданий 24.04.2002 року, видавник
Малиновський РВ ОМУ УМВС України в
Одеській області, яка мешкає за
адресою: 65078, АДРЕСА_1, номер запису про
право власності 7553843; підстава
виникнення права власності Свідоцтво
про право на спадщину серії та номер :
2031, виданий 19.06.2012 року державним
нотаріусом ОСОБА_5, вирішення справи по
суті.

Копію ухвали про забезпечення позову
направити до виконання до відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Білгород - Дністровського
міськрайонного управління юстиції в
Одеській області.

Копію ухвали про забезпечення позову
надіслати сторонам, негайно після її
виконання.

Строк пред’явлення ухвали до
виконання протягом одного року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п’яти днів з дня її проголошення. У
разі, якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Ухвала про забезпечення позову
виконується негайно в порядку,
встановленому для виконання судових
рішень. Оскарження ухвали про
забезпечення позову не зупиняє її
виконання, а також не перешкоджає
подальшому розгляду справи.

Суддя: