АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у 1 - й інстанції: Парамонов
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У
К Р А Ї Н И

23 жовтня 2014 року колегія суддів Судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі
:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарі - Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника позивача Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
Чернікової ЛюбовіІгорівни на рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
03 квітня 2014 року в справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк» до ОСОБА_5, третя особа:
ОСОБА_6 про стягнення суми
заборгованості за кредитним
договором,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 03.04.2014 року в задоволенні
позову Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_5,
третя особа: ОСОБА_6 про стягнення суми
заборгованості за кредитним договором
відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням
суду 1-ї інстанції, представник
позивача Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» Чернікова
Любов Ігорівна подала апеляційну
скаргу, в якій просить рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
03 квітня 2014 року скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позовних
вимог.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що
рішення суду ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. Зазначає, що, відмовляючи в
задоволенні позовних вимог, суд 1-ї
інстанції виходив з того, що договір
поруки є припиненим, оскільки
відбулося збільшення обсягу
відповідальності поручителя, а тому
відсутні підстави для стягнення
заборгованості по кредиту з
поручителя ОСОБА_5 Проте, такі
висновки суду 1-ї інстанції є
необґрунтованими, оскільки п.2.1
договору поруки від 21.05.2008 року
встановлено, що поручитель поручається
за виконання боржником зобов'язань, що
виникли на підставі основного договору
або можуть виникнути в нього в
майбутньому. В свою чергу пунктом 6.2
кредитного договору від 21.05.2008 року
встановлено можливість збільшення
банком відсоткової ставки в
односторонньому порядку. Поручитель у
повному обсязі був ознайомлений з
умовами кредитного договору та
договору поруки, а тому підстав вважати
договір поруки припиненим у зв'язку із
збільшенням обсягу відповідальності
поручителя немає. Також зазначає, що у
зв'язку з невиконанням позичальником
ОСОБА_6 своїх зобов'язань за кредитним
договором від 21.05.2008 року банк
звернувся до третейського суду з
позовом про стягнення заборгованості
за даним кредитним договором. Зі змісту
рішення третейського суду від 30.05.2011
року чітко вбачається, що
заборгованість за кредитним договором
було стягнуто лише з боржника ОСОБА_6.
Дане рішення третейського суду не
виконано, у зв'язку з чим банк звернувся
до суду з позовом до поручителя ОСОБА_5
про стягнення заборгованості за
кредитним договором від 21.05.2008 року.
Посилається на те, що вимогами чинного
законодавства України не заборонено
кредитору звертатися з позовом про
стягнення заборгованості за кредитним
договором як до боржника, так і до
поручителя, якщо вони є солідарними
божниками.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_5 ОСОБА_7 проти доводів
апеляційної скарги заперечував, просив
рішення суду 1-ї інстанції залишити без
змін.

Представник Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» та ОСОБА_6 в
судове засідання не з'явились, про день
та час слухання справи судом
повідомлялись у встановленому законом
порядку, причину неявки суду не
повідомили, а тому, колегія суддів
вважає можливим слухати справу за їх
відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової
В.М., пояснення представника
відповідача, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
слідуючих підстав.

Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним
договором банк або інша фінансова,
установа зобов'язується надати грошові
кошти (кредит) позичальникові у розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 21 травня 2008 року
між Закритим акціонерним товариством
«Альфа-Банк» та ОСОБА_6 було укладено
кредитний договір №490071149, відповідно
до умов якого, банк надав позичальнику
кредит в сумі 28722,98 доларів США на
придбання транспортного засобу Volkswagen
Golf, державний номер НОМЕР_1, зі сплатою
13,5% річних і погашенням згідно умов
вказаного договору. Строк повернення
кредиту 21.05.2015 року.

Для забезпечення виконання
позичальником зобов'язань, взятих на
себе за кредитним договором №490071149, 21
травня 2008 року між Закритим
акціонерним товариством «Альфа-Банк»
та ОСОБА_5 було укладено договір поруки
за №490071149-П, відповідно до умов якого,
ОСОБА_5 зобов'язується перед банком
солідарно відповідати за своєчасне
виконання ОСОБА_6 зобов'язань за
кредитним договором.

З матеріалів справи вбачається, що 07
жовтня 2009 року Шахтарським
міськрайонним судом Донецької області
було видано судовий наказ про
стягнення, зокрема, з ОСОБА_6 на користь
Закритого акціонерного товариства
«Альфа-Банк» заборгованості за
кредитом в сумі 211 843,84 грн., по процентам
в сумі 19301,50 грн., по пені в сумі 39 797,56
грн., всього на загальну суму 270 942,90 грн.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором №490071149 від 21
травня 2008 року звернуто стягнення на
предмет застави, а саме автомобіль
Volkswagen Golf, державний номер НОМЕР_1, що
належить на праві власності ОСОБА_6,
шляхом продажу банком даного
автомобіля.

Ухвалою Шахтарського міськрайонного
суду Донецької області від 29.10.2010 року
судовий наказ від 07.10.2009 року в частині
стягнення з ОСОБА_6 на користь
Закритого акціонерного товариства
«Альфа-Банк» заборгованості за
кредитом в сумі 211 843,84 грн., по процентах
в сумі 19301,50 грн., по пені в сумі 39 797,56
грн., всього на загальну суму 270 942,90 грн.,
шляхом звернення стягнення на предмет
застави, а саме автомобіль Volkswagen Golf,
державний номер НОМЕР_1, що належить на
праві власності ОСОБА_6, шляхом продажу
банком даного автомобіля скасовано.

Правонаступником Закритого
акціонерного товариства «Альфа-Банк» є
Публічне акціонерне товариство
«Альфа-Банк».

В подальшому, Публічне акціонерне
товариство «Альфа-Банк» звернулось до
Постійно діючого третейського суду при
Всеукраїнській громадській
організації «Всеукраїнський
Фінансовий Союз» з позовом до ОСОБА_6
про стягнення суми заборгованості за
кредитним договором в судовому
порядку.

Рішенням Постійно діючого
третейського суду при Всеукраїнській
громадській організації
«Всеукраїнський Фінансовий Союз» від 30
травня 2011 року позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк» до ОСОБА_6 про стягнення
суми заборгованості за кредитним
договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк» заборгованість за
кредитом в сумі 218 519,06 грн., по процентах
- 72 389,46 грн., по пені 464 462,78 грн.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

13 березня 2013 року Публічним
акціонерним товариством «Альфа-Банк»
на адресу ОСОБА_5 було надіслано вимогу
про дострокове повернення
заборгованості за кредитом на загальну
суму 119268,38 доларів США.

09 квітня 2013 року Публічне акціонерне
товариство «Альфа-Банк» звернулось до
Дарницького районного суду м. Києва з
позовом до ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6
про стягнення суми заборгованості за
кредитним договором в судовому
порядку.

Відмовляючи Публічному акціонерному
товариству «Альфа-Банк» в задоволенні
вказаних позовних вимог, суд 1-ї
інстанції виходив з того, що позовні
вимоги є необґрунтованими та
безпідставними, оскільки згідно
договору про внесення змін і доповнень
від 14.09.2011 року до кредитного договору
№ 490071149 від 21.05.2008 року, укладеного між
Публічного акціонерного товариства
«Альфа Банк» та ОСОБА_6 відбулось
збільшення обсягу відповідальності
поручителя, а тому договір поруки є
припиненим.

Проте, з такими висновками суду 1-ї
інстанції колегія суддів погодитись не
може з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України.

Згідно ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилась, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до умов договору про
внесення змін і доповнень від 14.09.2011
року до кредитного договору №490071149 від
21.05.2008 року, укладеного між Публічним
акціонерним товариством «Альфа Банк»
та ОСОБА_6, в разі дострокового
повернення позичальником кредиту,
банком здійснюється коригування суми
заборгованості позичальника за цим
договором у бік зменшення з урахування
додаткових умов, а тому обсяг
відповідальності поручителя не
збільшився.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_6 свої обов'язки за кредитним
договором №490071149 від 21 травня 2008 року
належним чином не виконував, що
призвело до виникнення заборгованості,
а тому Публічне акціонерне товариство
«Альфа-Банк» звернулось до Постійно
діючого третейського суду при
Всеукраїнській громадській
організації «Всеукраїнський
Фінансовий Союз» з позовом до ОСОБА_6
про стягнення суми заборгованості за
кредитним договором в судовому
порядку.

Таким чином, звернувшись до Постійно
діючого третейського суду при
Всеукраїнській громадській
організації «Всеукраїнський
Фінансовий Союз» з позовом до боржника
про стягнення всієї суми
заборгованості за кредитним договором
№490071149 від 21 травня 2008 року кредитор
використав передбачене частиною 2
статті 1050 ЦК України право на
односторонню зміну умов кредитного
договору.

Згідно з ч.1 ст.553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

Частиною 1 статті 554 ЦК України
встановлено, що у разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

З системного аналізу вказаних вище
норм права вбачається, що у разі зміни
кредитором на підставі частини 2 статті
1050 ЦК України строку виконання
основного зобов'язання передбачений
частиною 4 статті 559 ЦК України
шестимісячний строк підлягає
обрахуванню з цієї дати.

Оскільки звернувшись з позовом до
третейського суду про стягнення з
ОСОБА_6 всієї суми заборгованості за
кредитним договором №490071149 від 21
травня 2008 року банк змінив строк
виконання основного зобов'язання, то в
силу вимог закону, саме з моменту
звернення до третейського суду з
позовом починається перебіг
шестимісячного строку на звернення
кредитора з вимогою до поручителя про
погашення заборгованості за кредитним
договором №490071149 від 21 травня 2008 року.
Так як протягом шести місяців з моменту
пред'явлення вимоги про дострокове
стягнення заборгованості по кредиту
банк не звернувся до поручителя ОСОБА_5
з позовом про стягнення заборгованості
за кредитним договором №490071149 від 21
травня 2008 року, то в силу вимог ч.4 ст.559
ЦК України договір поруки №490071149-П від
21 травня 2008 року є припиненим.

Правова позиція щодо припинення
договору поруки з вказаних підстав
викладена в постанові Верховного суду
України №6-53цс14 від 17.09.2014 року.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
до помилкового висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
до ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6 про
стягнення суми заборгованості за
кредитним договором з тих підстав, що
порука припинилась внаслідок
збільшення обсягу відповідальності
поручителя.

Оцінивши в сукупності докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті та
враховуючи, що рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 03 квітня 2014
року про відмову Публічному
акціонерному товариству «Альфа-Банк» в
задоволенні позовних вимог до ОСОБА_5,
третя особа: ОСОБА_6 про стягнення суми
заборгованості за кредитним договором
ухвалене з порушенням норм
матеріального права, колегія суддів
вважає, що воно підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні позовних вимог з підстав,
визначених ч.4 ст.559 ЦК України.

Керуючись ст. 559 ЦК України, ст.ст. 303, 307,
309, 313, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,
-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника
позивача Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» Чернікової
Любові Ігорівни задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного
суду м. Києва від 03 квітня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення
наступного змісту.

Відмовити Публічному
акціонерному товариству «Альфа-Банк» в
задоволенні позовних вимог до ОСОБА_5,
третя особа: ОСОБА_6 про стягнення суми
заборгованості за кредитним договором.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:
Судді: