Справа № 462/5392/13
Головуючий у 1 інстанції: Іванюк І.Д.
Провадження № 22-ц/783/5336/14
Доповідач в 2-й інстанції: Бакус В. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого: судді Бакуса В.Я.,

суддів: Гірник Т.А., Левика Я.А.,

секретаря: Глинського О.А.,

з участю: представника
відповідача ЛКП «Сигнівка» - Стефанюк
Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Львівського комунального підприємства
«Сигнівка» на рішення Залізничного
районного суду м. Львова від 28 травня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Львівського комунального підприємства
(далі ЛКП) «Сигнівка», третя особа -
ОСОБА_4, про відшкодування майнової та
моральної шкоди заподіяної залиттям, -

встановила:

рішенням Залізничного районного суду
м. Львова від 28 травня 2014 року (з
урахуванням ухвали від 04 липня 2014 року
про виправлення описки) вищевказаний
позов задоволено частково.
Постановлено стягнути з ЛКП «Сигнівка»
на користь ОСОБА_3 21 025 грн. у
відшкодування майнової шкоди, 1 000 грн.
у відшкодування моральної шкоди та 3 920
грн. у відшкодування судових витрат.

Вирішено питання стягнення судового
збору.

Рішення суду оскаржив відповідач,
просить його скасувати й ухвалити нове
рішення, яким стягнути заподіяну
майнову шкоду позивачу, завдану
залиттям квартири, у розмірі, який буде
встановлено повторною судовою
будівельно-технічною експертизою,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Так, апелянт, зокрема, зазначає, що
кошти на капітальний ремонт покрівлі
даху будинку, в якому знаходиться
квартира позивача, виділені не були, а
відтак відповідач проводив ремонт
своїми силами; суд керувався при
визначені розміру майнової шкоди
висновком судової
будівельно-технічної експертизи, в
якій допущено помилку - вартість
матеріального збитку враховується як
вартість ремонтних робіт та не
враховано знос майна, а відтак слід
призначити повторну експертизу. Крім
того, апелянт посилається на те, що
позивачем не надано доказів розміру
заподіяної моральної шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача, учасника
процесу на підтримання апеляційної
скарги, вивчивши обставини та
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

За положеннями ч. 3 ст.386 ЦК України
власник, права якого порушені, має
право на відшкодування завданої
майнової та моральної шкоди.

Встановлено, що позивач є
співвласником (спільна сумісна
власність з ОСОБА_4.) квартири АДРЕСА_1,
що стверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 09.04.2008 р. (а.с.5).

Перекриття даху - руберойдове.

Відповідно до технічного паспорту на
вказану квартиру (а.с.11) така
складається із 2 житлових кімнат,
ванної кімнати, кухні та балкону,
загальною площею 51 кв. м.

Орган місцевого самоврядування
відповідно до ст.7 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» та Порядку
визначення виконавця
житлово-комунальних послуг у житловому
фонді, затвердженого наказом
Держжитлокомунгоспу від 25.04.2005 № 60,
визначив відповідача виконавцем
послуг у сфері утримання вищевказаного
будинку і прибудинкової території.

Відтак, зазначений будинок знаходиться
на балансі та обслуговуванні
відповідача, що не заперечує останній,
і з ним позивач уклав договір щодо
надання послуг з утримання будинку і
споруд та прибудинкових територій.

Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку не створене.

Згідно ст.20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
має право: одержувати вчасно та
відповідної якості житлово-комунальні
послуги; на відшкодування збитків,
завданих його майну або приміщенню,
шкоди, заподіяної його життю чи
здоров'ю внаслідок неналежного надання
або ненадання житлово-комунальних
послуг.

Встановлено, що позивач протягом
десяти років неодноразово звертався до
відповідача, повідомляючи про
протікання покрівлі будинку, де
знаходиться його квартира, та завдання
йому шкоди внаслідок цього.

Матеріалами справи підтверджується, що
залиття квартири, а відтак спричинення
майнової шкоди, відбувалось внаслідок
танення снігу та льоду на покрівлі даху
будинку.

Як встановлено судом, останній раз,
відповідно до повідомлення
відповідача від 19.12.2012 за № 2-366 (а.с.10),
яке адресоване позивачу, відповідач
стверджував, що ремонт покрівлі над
квартирою позивача буде виконано з
настанням сприятливих погодних умов.

Відповідно до відповіді відповідача
04.02.2013 р. за № 4-4 на звернення позивача
стосовно ремонту покрівлі будинку над
його квартирою, відповідач повідомив,
що ремонт покрівлі в місцях протікання
передбачено планом поточного ремонту
на 2013 рік і буде виконано у весняний
період (а.с.7).

Таким чином, аналіз матеріалів справи
та здобутих судом доказів підтверджує
спричинення шкоди позивачу внаслідок
невиконання відповідачем своїх
обов'язків щодо утримання та ремонту
покрівлі в належному стані.

Висновком судової
будівельно-технічної експертизи від
28.01.2014 р. підтверджується, що в квартирі,
при її огляді, виявлені значні сліди
залиття на стінах, стелях і підлогах
приміщень (санвузлі, кухні, житлових
кімнатах, балконі) квартири, залиття
відбулось з покрівлі будинку, яка
перебуває в незадовільному стані
(здуття поверхні, тріщини, розриви
шарів покрівлі, проникнення вологи в
місцях примикання до вертикальної
поверхні).

Вартість відновлювального ремонту
квартири становить 21 025 грн. (а.с.39-60). Як
вбачається з вищевказаної судової
будівельно-технічної експертизи
майнова шкода в межах
будівельно-технічного дослідження,
завдана залиттям квартири, визначалася
як вартість відновлювального ремонту з
урахуванням фізичного зносу.

Визначаючи вартість відновлювального
ремонту експерт вірно виходив з
розміру вартості
ремонтно-відновлювальних робіт,
направлених на ліквідацію наслідків
залиття приміщень, які необхідні для
відшкодування прямих збитки,
пов'язаних з пошкодженням майна, і така
була визначена експертом у
відповідності з вимогами Державними
будівельними нормами.

Висновки експерта відповідають
матеріалам та обставинам справи, такий
є обґрунтованим та не викликає сумніви
в його правильності, а відтак правових
підстав для проведення повторної
експертизи немає.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу
України шкода, завдана майну фізичної
або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1192 ЦК України передбачено -
розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Частиною 1 ст.1167 ЦК встановлено, що
моральна шкода, завдана фізичній чи
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених ч.2 цієї статті.

Матеріалами справи та доводами
позивача останній довів факт
заподіяної йому відповідачем
моральної шкоди, яка за змістом ст.1167 ЦК
України завдана неправомірними діями
та бездіяльністю, вину відповідача, а
також яких саме втрат немайнового
характеру він зазнав та яке саме їх
матеріальне вираження.

Визначаючи розмір моральної шкоди,
заподіяної внаслідок залиття квартири,
колегія суддів приходить до висновку,
що районний суд вірно виходив із засад
розумності, виваженості та
справедливості, беручи до уваги
характер, глибину та обсяг душевних
страждань, яких зазнав позивач із
врахуванням його віку та інвалідності
(інвалід війни 1 групи), вимушеність
змін у повсякденному житті, а відтак
вірно визначив розмір морального
відшкодування в сумі 1 000 грн.

Отже, частково задовольняючи позовні
вимоги суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що у
зв'язку з неналежним наданням
відповідачем житлово-комунальних
послуг позивачу завдано шкоди.

Посилання апелянта на те, що він є
неналежним відповідачем є
безпідставним виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» утримання
будинків і прибудинкових територій -
господарська діяльність, спрямована на
задоволення потреби фізичної чи
юридичної особи щодо забезпечення
експлуатації та/або ремонту жилих та
нежилих приміщень, будинків і споруд,
комплексів будинків і споруд, а також
утримання прилеглої до них
(прибудинкової) території відповідно
до вимог нормативів, норм, стандартів,
порядків і правил згідно із
законодавством.

Наказом Держитлокомунгоспу від 10.08.2004
№ 150 «Про затвердження Примірного
переліку послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій та
послуг з ремонту приміщень, будинків,
споруд», зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 21 серпня
2004 р. № 1046/9645, затверджено Примірний
перелік послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій та
послуг з ремонту приміщень, будинків,
споруд.

Так, відповідно до п.п.1.2., 1.2.6.11 до
поточного ремонту відноситься
частковий ремонт покрівлі із рулонних
матеріалів (до 10% площі покрівлі
будинку). А відповідно до п.п.2, 2.6.9 - до
капітельного ремонту - ремонт
покрівель етернітових, толевих,
руберойдових, тесових, покрівель з
покрівельної стружки, гонтових та
інших в окремих місцях з використанням
більше 10% нових матеріалів або суцільна
заміна їх іншими матеріалами.

Позивач уклав із відповідачем договір
про надання послуг з утримання
будинку і споруд та прибудинкової
території, згідно Переліку послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових.

Відповідно до Правил утримання жилих
будинків та прибудинкових територій,
затверджених наказом
Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 р. №
76, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 25 серпня 2005 р. за №
927/11207, балансоутримувач будинку,
споруди, житлового комплексу або
комплексу будинків і споруд (далі -
балансоутримувач) - власник або
юридична особа, яка за договором з
власником утримує на балансі
відповідне майно, а також веде
бухгалтерську, статистичну та іншу
передбачену законодавством звітність,
здійснює розрахунки коштів, необхідних
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів та
утримання, а також забезпечує
управління цим майном і несе
відповідальність за його експлуатацію
згідно з законом.

Статтею 24 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
передбачено, що балансоутримувач
зобов'язаний забезпечити умови для
своєчасного проведення капітального і
поточного ремонтів відповідно до
встановлених стандартів, нормативів,
норм та правил; забезпечити належні
експлуатацію та утримання майна, що
перебуває на його балансі.

Встановлено, що в плани капітальних
ремонтно-будівельних робіт будинок, в
якому знаходиться квартира позивача,
не був включений.

Виходячи з наведеного, обставин справи,
в тому числі багаторічне затоплення
квартири позивача, апеляційний суд
вважає, що судом першої інстанції вірно
встановлені обставини справи, доказам,
що надані сторонами, дана належна
оцінка. Спір вирішено на підставі
наданих сторонами доказів у
відповідності із нормами
матеріального та процесуального
законодавства.

Оскільки наведені в апеляційній скарзі
доводи є необґрунтованими і не
належать до тих підстав, із якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість прийняття рішення щодо
скасування або зміни оскаржуваного
рішення, колегія суддів не знаходить
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст.303, 305, п.1 ч.1 ст.307, ст. 308,
п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.313, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу Львівського
комунального підприємства «Сигнівка»
відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 28 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з часу
набранням ухвалою законної сили.

Головуючий :
Бакус В.Я.

Судді:
Гірник Т.А.

Левик Я.А.