Справа № 152/2060/14-ц
02 грудня 2014 року Шаргородський
районний суд Вінницької області
головуючого судді -
секретаря судового засідання - Бабиної
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Шаргороді в залі суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
17.11.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
в якому зазначила, що вона перебуває в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем
з 15.10.2007 року. Від даного шлюбу вона та
відповідач дітей не мають.
Вона має неповнолітнього сина - ОСОБА_3,
ОСОБА_1 просить шлюб розірвати,
посилаючись на те, що у неї та
відповідача різні погляди на сімейне
життя, утримання сім'ї, ведення
господарства. Шлюбні відносини між нею
та відповідачем припинилися з 2009 року.
Подальше спільне життя та збереження
шлюбу вважає неможливим, так як це
суперечить її інтересам. Розлучатися
через органи РАЦСу відповідач не бажає.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не
з'явилася, подала заяву про розгляд
справи у її відсутності, позовні вимоги
підтримує, на розірванні шлюбу
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, надіслав заяву про розгляд
справи у його відсутності, позов
визнає, щодо розірвання шлюбу з ОСОБА_1
не заперечує (а.с.12).
В судове засідання не з'явилися всі
особи, які беруть участь в справі, хоча
і були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового розгляду, при
цьому позивачка та відповідач заявили
клопотання про розгляд справи за їх
відсутності, перешкод для розгляду
справи в судовому засіданні немає, тому
суд вважає, що справу можна розглянути
без здійснення фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК
Вирішуючи спір, суд встановив наступні
факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі з
15.10.2007 року, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.4).
Від даного шлюбу позивачка та
відповідач не мають неповнолітніх
Сторони не бажають миритися, позивачка
має стійке волевиявлення, спрямоване
на припинення сімейних відносин і
розірвання шлюбу. Причиною розладу в
сім'ї різні погляди на життя, утримання
сім'ї, ведення господарства, через що
сторони не проживають однією сім'єю з
Відтак, суд вважає, що подальше спільне
життя подружжя та збереження шлюбу
неможливе та суперечить інтересам
Встановленим судом фактам
відповідають сімейні правовідносини,
які регулюються Конституцією України
та Сімейним кодексом України,
Конвенцією про захист прав людини і
основоположних свобод, яка, відповідно
до вимог ч.1 ст.9 Конституції України,
ратифікована Законом від 17.07.1997 року
«Про ратифікацію Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод 1950
року, Першого протоколу та протоколів
№2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною
національного законодавства України.
Згідно із ст.51 Конституції України,
шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має
рівні права і обов'язки у шлюбі та
Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод встановлено, що кожен із
подружжя у відносинах між собою і в
їхніх відносинах зі своїми дітьми
користується рівними правами та
обов'язками цивільного характеру, що
виникають зі вступу в шлюб, перебування
в шлюбі та щодо його розірвання.
Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України,
шлюб припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного із
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110
Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
бере до уваги наявність малолітньої
дитини та інші обставини життя
подружжя. Суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.
Оскільки у суду склалася достатня
переконаність у тому, що подальше
спільне життя подружжя неможливе, що
сторони наполягають на розлученні,
позивачка має стійке волевиявлення до
розірвання шлюбу, то суд вважає, що шлюб
існує формально та суперечить
інтересам позивачки, у зв'язку із чим
позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 3, 6, 10, 60, 212-215, 218, 223 ЦПК
України, на підставі ст.ст. 105, 110, 112 СК
України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований відділом реєстрації
актів цивільного стану Шаргородського
РУЮ Вінницької області 15.10.2007 року,
актовий запис за №104.
Рішення може бути оскаржене у
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Вінницької області через
Шаргородський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя