Справа № 127/6275/14-ц
Провадження № 2/127/2891/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.12.2014 року Вінницький
міський суд Вінницької області

в складі
судді Венгрин О.О.,

за участі секретаря Кабалик Т.П.,

позивача ОСОБА_1, його представника -
адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3, її представника -
адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення
факту проживання однією сім"єю
чоловіка та жінки без шлюбу, визнання
майна спільною сумісною власністю,
поділ майна,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 про встановлення факту
проживання однією сім'єю чоловіка та
жінки без шлюбу, визнання майна
спільною сумісною власністю, поділ
майна, який мотивовано тим, що в
середині 2006 р. він зустрівся з ОСОБА_3
Між ними склались гарні відносини, які
стрімко розвивались. В січні 2007 р.
ОСОБА_3 запропонувала йому переїхати до
неї щоб проживати однією сім'єю. 28.01.2007
р. він почав перевозити свої речі в
будинок відповідача, що по АДРЕСА_1. З
початку лютого 2007 р. вони з ОСОБА_3
почали проживати разом однією сім'єю,
вести спільне господарство. 17.09.2007 р.
вони з ОСОБА_3 обвінчались в
Кафедральному Соборі. 30.09.2008 р. було
зареєструвано шлюб, а ІНФОРМАЦІЯ_1 р. у
них народився син ОСОБА_5

ОСОБА_3 мала старий, напівзруйнований
металевий павільйон по АДРЕСА_2. Вони з
ОСОБА_3 його знесли, а побудували нове
капітальне приміщення, площею 72 кв. м,
право власності на яке зареєстровано
за ОСОБА_3 11.10.2007 р. В будівництво він
вклав кошти в сумі біля 20000,00 дол. США, що
еквівалентно 166000,00 грн. Оскільки майно
набуте під час цивільного шлюбу, тому
він має право на ? його частку. Шлюб з
ОСОБА_3 розірвано, з відповідачем
склались неприязні стосунки, тому він
звернувся до суду з позовом. (а.с. 3-5, 202)

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1,
його представник - адвокат ОСОБА_2 позов
підтримали за викладених у позовній
заяві обставин, просять його
задоволити. Позивач надав письмові
пояснення. (а.с. 96-104)

Відповідач ОСОБА_3, її представник -
адвокат ОСОБА_4 позов не визнали, суду
пояснили, що ОСОБА_3 і ОСОБА_1 дійсно
познайомились в середині 2006 р. ОСОБА_1
поселився в будинку по АДРЕСА_1 в
квартирі її матері ОСОБА_6 як
квартирант. Через сина від першого
шлюбу вона почала спілкуватись частіше
з позивачем. Мріяла про сім»ю, але
позивач не поспішав одружуватись, а
вона не хотіла з ним проживати до
оформлення стосунків. Через деякий час
ОСОБА_1 запропонував обвінчатись. Вона
погодилась, оскільки після вінчання
сподівалась на шлюб. Згодом вони
обвінчались, але позивач не поспішав
реєструвати шлюб. На початку 2008 р. вона
завагітніла, 30.09.2008 р. з ОСОБА_1
зареєстрували шлюб, а ІНФОРМАЦІЯ_1 р.
народився син. Під час шлюбу у них з
ОСОБА_1 не було спільного бюджету,
ніякого майна за час шлюбу вони не
придбали. Фактично з ОСОБА_1 почали
проживати з вересня 2008 р. 26.08.2005 р. за
договором купівлі-продажу вона
придбала у ОСОБА_7 приміщення
прибудованого магазину, площею 52,2 кв.м,
по АДРЕСА_2, почала займатись його
ремонтом, отримавши відповідні
дозволи. 11.10.2007 р. отримала свідоцтво
про право власності на магазин. Ще
20.10.2005 р. позичила у ОСОБА_8 250000,00 грн.,
які використала на ремонт магазина.
ОСОБА_1 нічого в магазин не вклав, а
використовує почуту під час проживання
на квартирі у матері інформацію з метою
відібрання у неї частини майна. Надали
письмові заперечення, просять
відмовити в задоволенні позову. (а.с.
30-34)

Вислухавши пояснення сторін, їх
представників, показання свідків
позивача: ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, свідків
відповідача: ОСОБА_8, ОСОБА_19, ОСОБА_6,
ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23,
ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27,
ОСОБА_28, ОСОБА_29, дослідивши та оцінивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 30.09.2008 р.
зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 Рішенням Вінницького міського
суду Вінницької області від 06.06.2013 р.
шлюб розірвано. (а.с. 9)

Рішенням Третейського суду при
Вінницькій товарній універсальній
біржі від 29.08.2005 р. визнано дійсним
договір дарування приміщення
прибудованого магазину, загальною
площею 52,2 кв. м, що по АДРЕСА_2,
укладеного між ОСОБА_30 та ОСОБА_7,
визнано право власності за ОСОБА_30 на
приміщення прибудованого магазину,
загальною площею 52,2 кв. м, що по АДРЕСА_2.
(а.с. 36-38, 39)

Згідно договору позики від 20.10.2005 р.
ОСОБА_8 позичила ОСОБА_3 кошти в сумі
250000,00 грн. для здійснення ремонту
приміщення по АДРЕСА_2, які відповідач
ОСОБА_3 зобов'язалась повернути до
31.09.2007 р. (а.с. 46) 15.09.2007 р. відповідач
ОСОБА_3 повернула ОСОБА_8 за договором
позики від 20.10.2005 р. кошти в сумі 250000,00
грн. (а.с. 47) Про погашення боргу ОСОБА_3
пояснили в судовому засіданні свідки
ОСОБА_8, ОСОБА_20

12.01.2007 р. між відповідачем ОСОБА_3 та ФОП
ОСОБА_31 було укладено договір підряду
№1/07, згідно якого ОСОБА_3 доручила ФОП
ОСОБА_31 виконати капітальний ремонт
магазину по АДРЕСА_2 за кошти ОСОБА_3
Договірна сума складає 55061,00 грн.,
термін виконання робіт з січня 2007 р. по
лютий 2007 р. (а.с. 156) Довідки про вартість
виконаних робіт, акт приймання
виконаних підрядних робіт, підсумкові
відомісті ресурсів, локальні кошториси
- на а.с.158-177.

Необхідні дозволи і погодження на
реконструкцію з добудовою приміщення
магазину по АДРЕСА_2, в тому числі щодо
земельної ділянки, отримувала і
оплачувала відповідач ОСОБА_3 (а.с. 60, 61,
48, 49, 50, 52, 53, 54, 55-56)

Вже 11.06.2007 р. управління містобудування
і архітектури Вінницької міської ради,
розглянувши технічний висновок про
стан будівельних конструкцій магазину
по АДРЕСА_2, висновок органів
держсанепіднагляду від 01.06.2007 р.,
висновок управління МНС України у
Вінницькій області від 01.06.2007 р.,
висновок експертизи з охорони праці,
державний акт про право власності на
земельну ділянку, прийшло до висновку
про можливість розгляду питання щодо
прийняття до експлуатації будівлі
магазину по АДРЕСА_2. (а.с.57) Копія
інвентаризаційної справи приміщення
НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 (магазину) - на а.с. 43-44,
з якої вбачається, що приміщення
магазину проінвентаризовно 14.05.2007 р.,
тобто приміщення магазину було
реконструйовано і добудовано значно
раніше (до травня 2007 р. ). Копії розписок
про позику ОСОБА_1 грошей у ОСОБА_13 в
сумі 9000 дол. США і 7500 дол. США (як пояснив
позивач ОСОБА_1 - на ремонт і
реконструкцію спірного магазину)
датовані 19.04.2007 р. і 29.05.2007 р. (а.с. 204, 205),
тобто після завершення ремонту і
реконструкції магазину.

Згідно договору купівлі-продажу
земельної ділянки
несільськогосподарського призначення
ще 24.01.2007 р. ОСОБА_3 придбала земельну
ділянку, площею 85 кв. м по АДРЕСА_2 (під
магазин). На підставі цього догвору
ОСОБА_3 отримала державний акт на право
власності на земельну ділянку. (а.с.
189-190, 191)

Приміщення магазину по АДРЕСА_2
прийнято в експлуатацію 20.08.2007 р. (а.с. 62)
11.10.2007 р. відповідачу ОСОБА_3 видано
свідоцтво про право власності на
магазин промислової групи товарів,
який розташований по АДРЕСА_2. (а.с. 65)

Свідки позивача ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18
пояснили суду, що з початку 2007 р. ОСОБА_1
проживав однією сім»єю з ОСОБА_3,
займався реконструкцією і
будівництвом магазину по АДРЕСА_2,
вкладаючи особисті кошти. Свідки
відповідача ОСОБА_8, ОСОБА_19, ОСОБА_6,
ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23,
ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27,
ОСОБА_28, ОСОБА_29 суду пояснили, що
ОСОБА_1 почав проживати разом з ОСОБА_3
як чоловік і жінка у вересні 2008 р.,
коштів в будівництво магазину ОСОБА_1
не вкладав, будівництво магазину
здійснено за рахунок ОСОБА_3

Згідно довідки квартального комітету
«Вінниченко» №322 від 23.05.2014 р. позивач
ОСОБА_1 проживав по АДРЕСА_1 з вересня 2008
р. по травень 2012 р., підстава: свідчення
сусідів ОСОБА_32, ОСОБА_29, ОСОБА_33,
ОСОБА_25 (а.с. 67)

З довідки квартального комітету
«Вінниченко» №321 від 23.05.2014 р.
вбачається, що довідка квартального
комітету «Вінниченко» №802 від 20.12.2013 р.
про те, що ОСОБА_1 з лютого 2007 р. проживав
однією сім"єю з ОСОБА_3 (а.с. 8)
спростована в зв'язку з тим, що вона
складена зі слів самого ОСОБА_1,
документи на підтвердження
викладеного в ній в квартальному
комітеті відсутні. (а.с. 68)

На а.с. 7 - свідоцтво про вінчання сторін
від 17.09.2007 р.

Згідно витягу з паспорту громадянина
України позивач ОСОБА_1 в помешканні
відповідача ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 ніколи
зареєстрованим не був. (а.с. 10)

Згідно ст. 60 ч. 1 ЦПК України кожна
сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 3 ч. 2 СК України сім"ю
складають особи, які спільно
проживають, пов"язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов"язки.

Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є
сімейний союз жінки та чоловіка,
зареєстрований у державному органі
реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст. 74 ч. 1, 2 СК України якщо жінка
та чоловік проживають однією сім'єю,
але не перебувають у шлюбі між собою
або в будь-якому іншому шлюбі, майно,
набуте ними за час спільного
проживання, належить їм на праві
спільної сумісної власності, якщо інше
не встановлено письмовим договором між
ними. На майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності жінки та
чоловіка, які не перебувають у шлюбі
між собою або в будь-якому іншому шлюбі,
поширюються положення глави 8 цього
Кодексу.

Таким чином, законодавством
передбачено можливість набуття права
спільної власності на майно осіб, які
не перебувають у шлюбі, в разі коли вони
проживають однією сім'єю, між ними
склалися стабільні відносини, що
притаманні подружжю.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного
Суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» роз'яснено,
що при застосуванні ст. 74 СК України, що
регулює поділ майна осіб, які
проживають у фактичних шлюбних
відносинах, судам необхідно
враховувати, що правило зазначеної
норми поширюється на випадки, коли
чоловік та жінка не перебувають у
будь-якому іншому шлюбі і між ними
склалися усталені відносини, що
притаманні подружжю.

Виходячи з зазначених норм, для
визнання майна, придбаного під час
фактичних шлюбних відносин, спільною
сумісною власністю необхідні докази
спільного проживання, спільного
побуту, взаємних прав та обов'язків.

Згідно ст. 21 ч. 3 СК України релігійний
обряд шлюбу не є підставою для
виникнення у жінки та чоловіка прав та
обов'язків подружжя, крім випадків,
коли релігійний обряд шлюбу відбувся
до створення або відновлення органів
державної реєстрації актів цивільного
стану.

Доказів, які б свідчили про спільне
проживання, спільний побут, взаємні
права та обов"язки сторін в період з
лютого 2007 р. стороною позивача не
надано. Щодо свідоцьких показань, то
вони - взаємовиключні, свідки кожної
сторони давали показання на користь
сторони, якою були запрошені, тому не
можуть бути взяті до уваги.

В зв"язку з викладеним суд не вбачає
підстав для встановлення факту
проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_3 однією
сім"єю чоловіка та жінки без шлюбу з
лютого 2007 р., тому в задоволенні позову
в цій частині слід відмовити.

Згідно ст. 57 ч. 1 п. 1 СК України особистою
приватною власністю дружини, чоловіка
є майно, набуте нею, ним до шлюбу.

Оскільки нерухоме майно - приміщення
НОМЕР_1 (магазин) по АДРЕСА_2 набуте
відповідачем ОСОБА_3 до шлюбу з ОСОБА_1,
який зареєстровано 30.09.2008 р., зазначене
нерухоме майно є особистою приватною
власністю відповідача ОСОБА_3, тому
поділу між стронами, як колишнім
подружжям, не підлягає. Отже, позов про
визнання майна - приміщення НОМЕР_1
(магазин) по АДРЕСА_2 спільною сумісною
власністю сторін, поділ майна -
приміщення НОМЕР_1 (магазин) по АДРЕСА_2
також задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 3, 21, 74, 57 СК України,

постановою Пленуму Верховного Суду
України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя»,

ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1
до ОСОБА_3 про встановлення факту
проживання однією сім"єю чоловіка та
жінки без шлюбу, визнання майна -
приміщення НОМЕР_1 (магазин) по АДРЕСА_2
спільною сумісною власністю, поділ
майна - приміщення НОМЕР_1 (магазин) по
АДРЕСА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення через Вінницький міський
суд Вінницької області до апеляційного
суду Вінницької області.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
О.О. Венгрин