АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 686/5608/13-ц
Провадження № 22-ц/792/550/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді Юзюка
О.М.,

суддів: Ярмолюка О.І., Власенка О.В.,

при секретарі: Шевчук Ю.Г.,

з
участю: сторін

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу №22-ц/792/550/14
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Хмельницького міськрайонного
суду від 25 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
недійсним договору дарування, визнання
права власності на спадкове майно.

Заслухавши доповідача, осіб, які
з'явились у судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги,

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року ОСОБА_1 звернувся в
суд з означеним позовом вказуючи, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його бабуся
ОСОБА_3, яка згідно складеного заповіту
від 28.03.2007 року на випадок своєї смерті
все майно заповіла йому. На підставі
свідоцтва про право особистої
власності на житловий будинок від
20.05.1987 року та технічного паспорта їй
належав будинок АДРЕСА_1. Він з
народження проживав та був
зареєстрований разом із батьком,
матір'ю та сестрою в цьому будинку. У
жовтні 2012 року після смерті бабусі він
звернувся у Хмельницьку державну
нотаріальну контору із заявою про
прийняття спадщини та дізнався, що
власницею вказаного будинку є ОСОБА_2,
яка зареєструвала на своє ім'я це право
у серпні 2012 року на підставі договору
дарування від 23.07.2004 року. Просив
визнати недійсним договір дарування
будинку з надвірними будівлями,
укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 й
визнати за ним право власності на
спадкове майно.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду від 25 грудня 2013 року в позові
відмовлено.

________________________________________________________________________
______________

Головуючий у першій інстанції -
Логінова С.М.
Категорія № 19, 21 Доповідач - Юзюк
О.М.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з рішенням
суду не погоджується через
невідповідність висновків суду
обставинам справи та невірне
застосування норм

матеріального права, просив його
скасувати та задовольнити позов.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з рішенням
суду не погоджується через
невідповідність висновків суду
обставинам справи та невірне
застосування норм матеріального права,
просив його скасувати та задовольнити
позов.

Апеляційна скарга задоволення не
підлягає з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 308 ЦПК України
передбачено, що апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

В силу ст. ст. 10, 60 цього Кодексу кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 ст. 303 названого Кодексу
передбачено, що під час розгляду справи
в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 717 ЦК України за
договором дарування одна сторона
(дарувальник) передає або
зобов'язується передати в майбутньому
другій стороні (обдарованому)
безоплатно майно (дарунок) у власність.

Договір дарування нерухомої речі
укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню (ч.
2 ст. 719 ЦК).

Встановлено, що 23 липня 2004 року між
ОСОБА_3 і ОСОБА_2 було укладено
договорів дарування, за яким ОСОБА_3
подарував для ОСОБА_2 житловий будинок
з надвірними будівлями, який
розташований в с. Олешин по вул.
Котовського, 2. Цей договір посвідчений
приватним нотаріусом Хмельницького
районного нотаріального округу та
зареєстрований в реєстрі за №2791.

Згідно із ч. 1 ст. 233 ЦК України правочин,
який вчинено особою під впливом тяжкої
для неї обставини і на вкрай невигідних
умовах, може бути визнаний судом
недійсним незалежно від того, хто був
ініціатором такого правочину.

Із змісту п. 9 вказаного договору
дарування сторони підтвердили, що цей
договір не носить характеру уявного та
удаваного правочину. Дарувальник
стверджував, що дарування здійснено за
доброю волею, без будь-яких погроз,
примусу чи насильства, як фізичного,
так і морального.

Крім цього, згідно висновку експерта
Хмельницького відділення КНДІСЕ від
14.11.2014 року №642/14-26 підпис від імені
ОСОБА_3 на оригіналі договору дарування
від 23.07.2004 року укладеного від імені
ОСОБА_3 як дарувальником з ОСОБА_2 як
обдарованою, що зареєстрований за №2791,
виконаний ОСОБА_3

Позивачем, всупереч вимог ст. ст. 10, 60
ЦПК, не надано належних і допустимих
доказів обґрунтованості своїх вимог, а
аналіз і оцінка матеріалів справи
підтвердили висновок суду про відмову
в позові.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду від 25 грудня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
О.М. Юзюк