АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
інстанції - Кривов'яз А.П.
Доповідач - Поливач Л.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Шахової О.В., Головачова Я.В.

при секретарі Бугай О.О.

за участі осіб: заявника
ОСОБА_1

представників заявника ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника заінтересованої особи
Шевчук Н.М.

апелянта
ОСОБА_5

представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа: Орган опіки та
піклування Святошинської районної в м.
Києві державної адміністрації про
визнання особи недієздатною;

за апеляційною скаргою особи, яка не
брала участі у справі ОСОБА_5

на рішення Святошинського районного
суду м. Києва від 26 березня 2014 року

в
с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в
якій просила визнати недієздатним
ОСОБА_7 з 29.05.2012 року, посилаючись на те,
що останній є психічною хворобою
людиною, за станом здоров'я він
потребує стороннього догляду та опіки,
оскільки нездатний усвідомлювати
значення своїх дій та керувати ними.
Просила суд призначити її опікуном
свого батька - ОСОБА_7

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 26.03.2014 року заяву
ОСОБА_1 задоволено. Визнано ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає в АДРЕСА_1,
недієздатним з 29.05.2012 року. Встановлено
опіку над ОСОБА_7 Призначено ОСОБА_1
опікуном над недієздатним батьком
ОСОБА_7

В апеляційній скарзі особа, яка не
брала участі у справі - ОСОБА_5 просить
скасувати рішення суду. Посилається на
те, що він не брав участі у даній справі,
а суд вирішив питання про його права та
обов'язки щодо договору довічного
утримання, укладеного між ним та ОСОБА_7
саме 29.05.2012 року.

ОСОБА_5 посилається на те, що
внаслідок визнання ОСОБА_7
недієздатним з 29.05.2012 року - дати
укладання договору довічного
утримання, цей договір вважається
недійсним (нікчемний), як укладений
недієздатною особою, внаслідок чого
його права порушуються.

Апелянт зазначив, що перед тим, як
укласти договір довічного утримання,
ОСОБА_7 звернувся до Центру допомоги та
соціального захисту пенсіонерів з
проханням допомогти йому в укладанні
договору довічного утримання, оскільки
він позбавлений будь-якої допомоги та

догляду від своїх родичів і потребує
додаткових коштів для нормального
життя.

У день підписання договору -
29.05.2012 ОСОБА_7 пройшов огляд
лікаря-психіатра на предмет того, чи є
перешкоди для нього в укладанні
договору довічного утримання.
Відповідно до сертифікату від 29.05.2014
психіатричних протипоказань для
підписання договору довічного
утримання виявлено не було.

Апелянт вважає, що цей документ, а
також показання свідків - працівників
Центру допомоги та соціального захисту
пенсіонерів можуть надати підстави для
призначення повторної
судово-психіатричної експертизи та
ухвалення нового рішення відповідно до
результатів повторної експертизи.

Про визнання ОСОБА_7 недієздатним
йому стало відомо 29.09.2014 року, коли у
Київському окружному
адміністративному суді йому було
вручено копію адміністративного
позову ОСОБА_1 про скасування державним
реєстратором його права власності на
квартиру, власником якої він став за
договором довічного утримання. ОСОБА_1
в позові посилається на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 26.03.2014 року та зазначає, що договір
довічного утримання є нікчемним,
оскільки її батько, будучи
недієздатною особою, уклав його 29.05.2012
року.

В суді апеляційної інстанції
апелянт ОСОБА_5 та його представник
ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу в
повному обсязі, посилаючись на доводи,
викладені в ній. Заявник ОСОБА_1, її
представники ОСОБА_2, ОСОБА_3,
представник заінтересованої особи -
Органу опіки та піклування Шевчук Н.М.
заперечували проти задоволення
апеляційної скарги, посилаючись на
законність та обґрунтованість
ухваленого судом рішення.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого рішення, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга ОСОБА_5підлягає частковому
задоволенню виходячи з наступного.

Так, задовольняючи заяву ОСОБА_1
та визнаючи недієздатним ОСОБА_7 з
29.05.2012 року суд першої інстанції
виходив з висновку експертизи.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду, про те, що ОСОБА_7 є
недієздатною особою, яка потребує
опіки.

Так, відповідно до акту
амбулаторної судово-психіатричної
експертизи № 7 від 02.01.2014 р. ОСОБА_7
страждає стійким хронічним психічним
розладом у вигляді шизофренії. У період
з 29.05.2012 року ОСОБА_7 страждав на стійкий
хронічний психічний розлад у вигляді
шизофренії, параноїдна форма,
безперервний перебіг виражений
апато-дисоціативний дефект,
ускладненої зловживанням алкоголем і
за своїм психічним станом у зазначений
період часу не здатний був
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними.

Відповідно до вимог ст. 39 ЦК України,
ст.ст.256-259 ЦІІК України, фізична особа
може бути визнана судом недієздатною,
якщо вона внаслідок хронічного,
стійкого психічного розладу не здатна
усвідомлювати значення своїх дій та (
або ) керувати ними.

За правилами ст. 40 ЦК України фізична
особа визнається недієздатною з
моменту набрання законної сили
рішенням суду про це.

Відповідно до ст. 41 ЦК України над
недієздатною особою встановлюється
опіка.

Судом встановлено що ОСОБА_1 є дочкою
ОСОБА_7

За таких обставин, суд дійшов
правомірного висновку про те, що
перешкоди для призначення опікуном
ОСОБА_1 над недієздатним батьком ОСОБА_7
відсутні. За таких обставин, рішення
суду першої інстанції, в цій частині, є
законним та обґрунтованим.

Але, визнавши недієздатним
ОСОБА_7 з 29.05.2012 року, суд вирішив
питання про права та обов'язки ОСОБА_5,
який 29.05.2012 року уклав з ОСОБА_7 договір
довічного утримання.

Так, ОСОБА_1 пояснила суду
апеляційної інстанції, що вона просила
суд визнати батька недієздатним саме з
29.05.2012 року, оскільки ця обставина буде
свідчити про нікчемність договору
довічного утримання, укладеного
батьком 29.05.2012 року зі ОСОБА_5 Нікчемний
договір не потребує доведеності його
недійсності в судовому порядку, його
недійсність визначена прямо законом.
За таких обставин, у неї не буду
необхідності

пред'являти до ОСОБА_5 позов про
визнання договору довічного утримання
недійсним.

Крім того, в порядку
адміністративного судочинства ОСОБА_1
пред'явила позов до КП «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна» про
скасування рішення про державну
реєстрацію права власності ОСОБА_5 на
квартиру АДРЕСА_2, яка перейшла до нього
на підставі зазначеного вище договору
довічного утримання. В обґрунтування
даного позову ОСОБА_1 посилається на
рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 26.03.2014 року та зазначає, що
договір довічного утримання є
нікчемним, оскільки її батько, будучи
недієздатною особою, уклав його 29.05.2012
року.

Так, відповідно до діючого
законодавства, суд може визнати особу
недієздатною з певної дати, якщо це не
впливає на права обов'язки та інтереси
інших осіб, які не беруть участь у таких
справах. Але, визнавши ОСОБА_7
недієздатним з 29.05.2012 року, суд фактично
вирішив питання про права та обов'язки
ОСОБА_5 за договором довічного
утримання без участі у справі ОСОБА_5,
який має право доводити дійсність
укладеного договору та чого він
фактично був позбавлений даним
рішенням суду.

ОСОБА_1 має можливість вирішувати
питання щодо недійсності договору
довічного утримання в судовому порядку
(шляхом пред'явлення позову до ОСОБА_5)
та в рамках тієї справи заявляти
клопотання про призначення судово -
психиатрічної експертизи, з метою
з'ясування питання про те, чи міг
розуміти значення своїх дій та
керувати ними її батько під час
укладання договору довічного
утримання.

Таким чином, доводи апеляційної
скарги ОСОБА_5 є частково
обґрунтованими.

Колегія суддів змінює рішення суду,
виключає з резолютивної частини
рішення дату, з якої ОСОБА_7 визнаний
недієздатним - «з 29.05.2012 року». В іншій
частині рішення суду першої інстанції
залишає без змін. При цьому не
порушуються права та інтереси як
заявника так і її недієздатного батька
та захищаються права особи, яка не
брала участі у даній справі - ОСОБА_5

Висновки колегії апеляційного суду
відповідають фактичним обставинам
справи та наявним у справі доказам.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст. 307, 309, 313,
314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в
и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу особи, яка не
брала участі у справі-ОСОБА_5
задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 26 березня 2014 року змінити.

Виключити з резолютивної частини
рішення дату, з якої ОСОБА_7 визнаний
недієздатним - «з 29.05.2012 року».

В іншій частині рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 26 березня 2014
року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили
шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: