Справа № 147/1041/14-ц Провадження №
22-ц/772/3228/2014Головуючий в суді першої
інстанції Волошин І. А.Категорія 39
Доповідач Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Вінницької області в складі:

головуючогоІващука В. А.,
суддів:Колоса С.С., Якименко М.М.,при
секретаріПантелеймоновій А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_6 до Ободівської сільської ради
про визнання права власності на
спадкове майно,

за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на
рішення Тростянецького районного суду
Вінницької області від 7 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

із зазначеним позовом до Ободівської
сільської ради ОСОБА_6 звернувся у суд
13 серпня 2014 року.

Зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його
мати ОСОБА_7, яка до смерті постійно
проживала в с. Ободівка, Тростянецького
району. Після її смерті залишилось
спадкове майно, яке складається з
житлового будинку з господарськими
спорудами, що розташований по АДРЕСА_1.
Нотаріальною конторою йому було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину у зв`язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів, тому позивач не може
реалізувати свої спадкові права.
Посилаючись на ці обставини та
положення статей 392, 1297, 1223, 1261 ЦК
України просив визнати за ним право
власності на житловий будинок з
господарськими спорудами, що
розташований в АДРЕСА_1.

Рішенням Тростянецького районного
суду Вінницької області від 7 жовтня 2014
року у задоволенні зазначеного позову
відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_8 в
інтересах ОСОБА_6, посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
норм матеріального і процесуального
права, просить скасувати рішення суду
та ухвалити нове про задоволення його
позовних вимог.

Представник Ободівської сільської
ради у судове засідання не з'явився та
надав суду заяву про розгляд справи за
його відсутності. Щодо вирішення
справи, то представник зазначив, що
сільська рада покладається на розсуд
суду.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду у межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи із
наступного.

У відповідності до положень частин 1 та
2 статті 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду законним і
обґрунтованим визнати не можна,
оскільки суд не виконав всі вимоги
цивільного судочинства та допустив
неправильне застосування норм
матеріального права.

Встановлено і не заперечується
сторонами у справі, що ІНФОРМАЦІЯ_3
померла ОСОБА_7, яка проживала в с.
Ободівка, Тростянецького району
(актовий запис №4 від 10 жовтня 2013 року,
а.с. 6). У зв'язку із смертю відкрилась
спадщина до складу якої входить
житловий будинок з господарськими
спорудами, який розташований в АДРЕСА_1
(а.с. 9-13, 22-25, 37, 85).

ОСОБА_6 є сином померлої, а тому є
спадкоємцем першої черги за законом
який прийняв спадщину подавши
відповідну заяву у Тростянецьку
нотаріальну контору, що
підтверджується наданими позивачем
документами та матеріалами спадкової
справи (а.с.4-8, 16,18,19, 21, 67-78).

Згідно Свідоцтва про народження серія
НОМЕР_1 від 13 червня 1974 року батьками
ОСОБА_6 є ОСОБА_9 та ОСОБА_7 (а.с.82).
Дошлюбне прізвище ОСОБА_7 - ОСОБА_7
(а.с.83).

На підставі договору купівлі-продажу
від 10 лютого 2005 року ОСОБА_7 придбала
житловий будинок з господарськими
спорудами, який розташований в АДРЕСА_1.

Рішенням Тростянецького районного
суду Вінницької області від 21 серпня
2009 року, яке набуло законної сили,
визнано дійсним договір
купівлі-продажу житлового будинку з
господарськими будівлями, що
розташований по АДРЕСА_1 укладений між
ОСОБА_7 та ОСОБА_11, а також визнано за
ОСОБА_7 право власності на вказаний
житловий будинок з господарськими
будівлями загальною площею 50,4 м. кв.
(а.с.37). Вказане рішення суду міститься
також у інвентарній справі на вказаний
будинок.

Згідно з довідкою №900 від 11 серпня 2014
року, виданою виконкомом Ободівської
сільської ради Тростянецького району
Вінницької області, померла ОСОБА_7 до
дня смерті проживала в по АДРЕСА_1.
Спадкоємцем після її смерті є син
ОСОБА_6 (а.с.19).

Згідно з довідкою №853 від 24 липня 2014
року, виданої виконкомом Ободівської
сільської ради Тростянецького району,
за ОСОБА_7 згідно земельно-кадастрової
книги рахується земельна ділянка
загальною площею 0,46 га, з яких 0,25 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та 0,21 га для ведення
особистого селянського господарства.
Дані земельні ділянки не приватизовані
та знаходиться у комунальній власності
Ободівської сільської ради
Тростянецького району (а.с.20).

Вирішуючи цей спір та відмовляючи у
задоволенні позову ОСОБА_6, суд першої
інстанції виходив із того, що позов є
необґрунтованим і задоволенню не
підлягає через те, що позивачем не
наведено доказів в підтвердження
належності на праві власності ОСОБА_7
житлового будинку по АДРЕСА_1.

Проте, з таким висновком суду
погодитись не можна, оскільки до такого
висновку суд дійшов з порушенням норм
процесуального права, а також висновок
суду не відповідає встановленим
обставинам справи.

Як вбачається із матеріалів справи
ОСОБА_7 набула право власності на
будинок на підставі договору
купівлі-продажу від 10 лютого 2005 року
який рішенням Тростянецького
районного суду Вінницької області від
21 серпня 2009 року визнано дійсним та
визнано право власності на цей будинок
за ОСОБА_7 (а.с. 13,85, 37). Це судове рішення
міститься у інвентарній справі на
вказаний будинок. Рішення суду набуло
законної сили.

Відповідно до положення статті 124
Конституції України та статті 14 ЦПК
України судові рішення, що набрали
законної сили, обов'язкові для всіх
органів державної влади і органів
місцевого самоврядування,
підприємств, установ, організацій,
посадових чи службових та громадян і
підлягають виконанню на всій
території України. Відповідно до
частини 2 статті 14 вказаного Кодексу
невиконання судового рішення є
підставою для відповідальності,
встановленої законом.

Отже наявність вказаного судового
рішення від 21 серпня 2009 року про
визнання права власності за ОСОБА_7 на
вказаний будинок є достатньою
правовою підставою вважати, що ОСОБА_7
на час смерті (ІНФОРМАЦІЯ_3) була
власником спірного житлового будинку
АДРЕСА_1, а відсутність державної
реєстрації цього будинку не є
підставою для відмови у позові її
спадкоємцю про визнання права
власності на цей будинок в порядку
спадкування за законом, за умови
доведеності інших встановлених
законом обставин.

Крім того, згідно із наданою
апеляційному суду домовою книгою
будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_7 прописана
(зареєстрована) за цією адресою 11
вересня 2009 року (а.с.24-26), а згідно з
записами у погосподарській книзі вона
є головою домогосподарства, спірний
будинок 1960 року побудови, загальною
площею 40 кв.м., житловою площею 24 кв.м. з
2 (двома) житловими кімнатами (а.с.80,81).

Виходячи із зазначеного безпідставним
є висновки суду про те, що позивачем не
доведено належності спадкодавцю
ОСОБА_7 на праві власності житлового
будинку АДРЕСА_1.

Отже, наданими суду належними та
допустимими доказами доведено, що
будинок АДРЕСА_1 належав на праві
приватної власності ОСОБА_7

Після смерті ОСОБА_7 спадщину прийняв
її син - ОСОБА_6, що підтверджується
копією спадкової справи №205/2014 наданої
апеляційному суду Тростянецькою
державною нотаріальною конторою
(а.с.68-78) та відповідною довідкою цієї
нотаріальної контори №350/01-16 від 8
серпня 2014 року виданої ОСОБА_6 про те, що
видати свідоцтво про право на спадщину
за законом після смерті матері ОСОБА_7,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, немає можливості
через відсутність
правовстановлюючого документа на
будинок АДРЕСА_1, оскільки будинок не
оформлений та не зареєстрований
згідно чинного законодавства (а.с.16).

Позивачу ОСОБА_6 реєстраційною службою
по Тростянецькому району відмовлено у
реєстрації спадкового будинку через
те, що власник нерухомого майна
померла, а реєстрація можлива лише
безпосередньо на власника (а.с.18 ).

Позивач ОСОБА_6 шестимісячного строку
для прийняття спадщини після померлої
ОСОБА_7 не пропустив, що
підтверджується матеріалами спадкової
справи.

Технічні характеристики житлового
будинку та господарських будівель
зазначені у технічному паспорті на
житловий будинок (а.с.8-14).

Згідно із технічною характеристикою
будинок літер А, площею основи
забудови 50,4 кв.м.,загальною площею 38, 8
кв. м., складається з: коридор 1-1 площею
3,8 кв.м.; кухня 1-2 розміром 19,0 кв.м.;
житлова кімната 1-3 розміром 16,0 кв.м. На
земельній ділянці розташовані
господарські будівлі: літер Б - сарай;
літер В - погріб.

Оскільки у загальному порядку (у
нотаріальній конторі) позивач не може
отримати правовстановлюючий документ
який посвідчить його право на нерухоме
майно прийняте ним у порядку
спадкування за законом, через
відсутність документів про реєстрацію
цього майна спадкодавцем за його
життя, то право власності на спадкове
майно ОСОБА_6 підлягає захисту в
судовому порядку шляхом його визнання
за положеннями статті 392 ЦК України.

Позивач обґрунтовано звернувся до
суду за захистом свого права, яке
підлягає судовому захисту в силу
встановлених обставин та виходячи із
положень статей 392,1220,1221, 1223, 1261, 1268, 1269,
1297 ЦК України. Позов ОСОБА_6 підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Отже, суд першої інстанції допустив
невідповідність своїх висновків
обставинам справи, порушення норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до неправильного
вирішення справи.

Невідповідність висновків суду
обставинами справи, порушення або
неправильне застосування судом норм
матеріального права, відповідно до
правил пунктів 3 та 4 частини 1
статті 309 ЦПК України є підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового
рішення.

Ураховуючи зазначене вище рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню
з ухваленням нового рішення про
задоволення позову.

Судові витрати слід залишити за
позивачем.

На підставі викладеного, керуючись
статтею 303, пунктом 2 частини 1 статті 307,
пунктами 3,4 статті 309, частиною 2
статті 314, статтею 316 ЦПК України,
колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 в інтересах
ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Тростянецького районного суду
Вінницької області від 7 жовтня 2014 року
у цій справі скасувати. Ухвалити нове
рішення.

Позов ОСОБА_6 до Ободівської сільської
ради про визнання права власності на
спадкове майно - задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за
законом за ОСОБА_6 право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями по АДРЕСА_1, який належав
ОСОБА_7 та розташований на земельній
ділянці розміром 0,25 га призначеної для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель. Будинок літер А, загальною
площею 38, 8 кв. м. складається з : коридор
1-1 площею 3,8 кв.м.; кухня 1-2 розміром 19,0
кв.м.; житлова кімната 1-3 розміром 16,0
кв.м. Господарські будівлі: літер Б -
сарай; літер В - погріб.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене на протязі двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді:
/підпис/
В.А. Іващук

/підпис/
С.С. Колос

/підпис/
М.М. Якименко

Згідно з оригіналом

Суддя
В.А. Іващук