Справа №575/570/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Семенова О. С.Номер
провадження 22-ц/788/2114/14 Суддя-доповідач -
Криворотенко В. І. Категорія - 31
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2014 року
м. Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Дубровної В. В. , Лузан Л. В. ,

з участю секретаря судового засідання -
Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3

на рішення Великописарівського
районного суду Сумської області від 17
жовтня 2014 року та на ухвалу
Великописарівського районного суду
Сумської області від 29 жовтня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди від злочину,

в с т
а н о в и л а:

Звертаючись з позовом ОСОБА_3 просила
стягнути з ОСОБА_4 963,24 грн. матеріальної
шкоди завданої у зв'язку з придбанням
медикаментів, проїздом до медичних
закладів, закладів судово-медичної
експертизи, до органів внутрішніх
справ та суду, а також моральну шкоду у
розмірі 5000 грн.

Рішенням Великописарівського
районного суду Сумської області від 17
жовтня 2014 року позов задоволений
частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
моральну шкоду у розмірі 2 000 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
судові витрати на правовому допомогу у
розмірі 653 грн.

Вирішено питання щодо судового збору.

Ухвалою Великописарівського районного
суду Сумської області від 29 жовтня 2014
року внесено виправлення у резолютивну
частину рішення Великописарівського
районного суду Сумської області від 17
жовтня 2014 року відносно суми судових
витрат на правову допомогу, які
стягнуті з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4,
змінивши з «653 грн.» на «1295 грн.»

В апеляційній скарзі на судові рішення
апелянт посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, невідповідність висновків суду
обставинам справи просить рішення та
ухвалу місцевого суду скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову в повному обсязі.

Заслухавши суддю доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Як встановлено судом і вбачається з
матеріалів справи вироком
Великописарівського районного суду
Сумської області від 13.06.2014 року, який
ухвалою колегії суддів з розгляду
кримінальних справ Апеляційного суду
Сумської області від 23.09.2014 року
залишений без змін, ОСОБА_4 визнано
винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і
призначено покарання у виді обмеження
волі строком 2 роки, на підставі ст. 75 КК
України від відбування покарання
звільнено з іспитовим строком 1 рік
(а.с.4-5, 59-60).

З оглянутого у судовому засіданні
кримінального провадження № 0000078
від 30.04.2014 року відносно ОСОБА_4
вбачається, що ОСОБА_3 є потерпілою у
вказаному провадженні. В рамках
кримінального провадження ОСОБА_3
цивільний позов до ОСОБА_4 не заявляла.

Відповідно до висновку експерта № 118 на
підставі постанови старшого слідчого
Великописарівського РВ Волохатих К.С.
від 05.05.2014 року у приміщенні кабінету
судово-медичний експерт Біленко М.П.
провів судово-медичну експертизу
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка почата 05.05.2014
року і закінчена 06.05.2014 року. Обставини
справи: із постанови слідчого відомо,
що 28.04.2014 року близько 19 години ОСОБА_4
наніс декілька ударів палкою по тілу
ОСОБА_3 Зі слів обстежуваної відомо, що
28.04.2014 року близько 19 години ОСОБА_4
дерев'яною палкою бив по ногам близько 7
ударів. Свідомість не втрачала, скарги
на біль в місцях ушкоджень.
Дослідницька частина: в поперековій
області зліва синець невизначеної
форми 20х16 см. В області стегна зліва по
зовнішній поверхні продовгуватий
синець 16х12 см. В області стегна справа
два паралельних синці 12х8 см та 10х8 см.
Усі синці жовто-фіолетового кольору.
Висновки: при експертизі ОСОБА_3
виявлені такі тілесні ушкодження:
синці поперекової області зліва,
стегна зліва по зовнішній поверхні,
стегна справа. Дані ушкодження
утворилися від дії тупих предметів,
про що свідчить характер ушкоджень.
Указані ушкодження відносяться до
легких тілесних ушкоджень, що
спричинили короткочасний розлад
здоров'я (а.с.6).

Із довідки Великописарівської
центральної районної лікарні від 09.09.2014
року за № 01-24/901 вбачається, що ОСОБА_3
знаходилася на амбулаторному
лікуванні з 30.04.2014 року з приводу забою
грудної клітини зліва з підшкірним
крововиливом, забою лівої нирки
(клінічно), забою з підшкірним
крововиливом обох стегон. Призначені
медикаменти: ларфікс 8 мг 1-2 таблетки 2
рази на день при болях; мовіназа 20 мг 1
таб. 1 раз на добу № 10; долобене гель
місцева 2-3 рази на добу (а.с.50).

З консультаційного висновку
спеціаліста лікаря-консультанта від
02.06.2014 року вбачається, що ОСОБА_3
встановлений діагноз остеохондроз
грудного відділу хребта, міжреберна
невролгія ліворуч, призначені
медикаменти і амбулаторне лікування у
травматолога і невропатолога (а.с.7).

З наданих позивачкою чеків аптек
вбачається, що 30.04.2014 року виданий чек
на анальгетики на суму 107 грн.; 14.05.2014
року виданий чек на інші медикаменти на
суму 113, 65 грн.; 01.06.2014 року виданий чек
на суму 55, 79 грн.; 01.06.2014 року виданий чек
на суму 57, 83 грн.; 02.06.2014 року виданий чек
на суму 460, 90 грн. (а.с.8-9).

На запитання суду позивачка пояснила,
що вона купувала ліки за
рекомендаціями лікаря
Великописарівської ЦРЛ, лікаря з м.
Харкова та за призначенням «Швидкої
допомоги». Проводити судово-медичну
експертизу на предмет зв'язку її
подальшого лікування з отриманими від
злочину тілесними ушкодженнями вона не
бажає.

Також позивачкою надані автобусні
квитки - від В-Писарівки до Пожні 22.05.2014
року на суму 5,17 грн.; від Харкова до
Пожні 03.06.2014 року на суму 52,58 грн.; від
В-Писарівки до Пожні 11.06.2014 року на суму
7,21 гривня; від Охтирки до В-Писарівки
16.06.2014 року на суму 18,87 грн.; від
В-Писарівки до Пожні 16.06.2014 року на суму
8,17 грн.; 7 квитків по 7 грн. за кожен без
дати та напрямку; 7 квитків по 4 грн. за
кожен без дати та напрямку (а.с.8-9).

Вказані факти з достатньою повнотою
встановлені судом першої інстанції на
підставі належним чином зібраних,
досліджених та оцінених доказів.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції вірно з'ясував
спірні правовідносини, всебічно
встановив обставини, що мають значення
для справи у відповідності з ч. 1 ст. 212
ЦПК України.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Суд першої інстанції з врахуванням
положень ст. 60 ЦПК України дійшов
обґрунтованого висновку про відмову у
задоволенні позову в частині стягнення
матеріальної шкоди, оскільки позивачка
не надала доказів щодо причинного
зв'язку придбаних нею ліків з
лікуванням тілесних ушкоджень
спричинених саме злочинними діями
відповідача ОСОБА_4 в межах
кримінального провадження. Більшість
ліків були придбані позивачкою в
червні 2014 року, а чеки за
квітень-травень 2014 року не містять
найменувань медикаментів.

Також колегія суддів погоджується з
висновком суду і в частині відмови у
задоволенні позовних вимог про
відшкодування вартості автобусних
квитків у зв'язку з їхньою
недоведеністю, оскільки зазначені
квитки не співпадають з її поїздками до
судмедексперта та до суду, поїздки до м.
Харкова на консультацію до лікаря
ОСОБА_6 не пов'язані з її тілесними
ушкодженнями.

При визначенні розміру грошового
відшкодування моральної шкоди,
заподіяної ОСОБА_3 в результаті
злочинних дій ОСОБА_4 суд у
відповідності зі ст.ст. 23,1167 ЦК України
врахував ступінь тілесних ушкоджень,
моральні переживання у зв'язку з їх
заподіянням та страждання від
фізичного болю через отримані тілесні
ушкодження, ступінь порушення
нормальних життєвих зав'язків
потерпілої, з врахуванням принципів
виваженості, розумності і
справедливості обґрунтовано визначив
її розмір у 2000 грн. Підстави стягнення
моральної шкоди у більшому розмірі
позивачкою не доведено. Причинний
зв'язок між злочинними діями ОСОБА_4 та
перебуванням на лікуванні ОСОБА_3 в
даний час позивачкою не доведено.

Згідно статті 88 ЦПК України (далі -
Кодексу) стороні на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, в задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 Кодексу до судових
витрат серед іншого належать витрати
на правову допомогу.

Відповідно до ст. 84 Кодексу витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони, крім випадків
надання безоплатної правової допомоги.
Граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
законом. Стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з
оплатою правової допомоги, входить до
предмету доказування по справі. На
підтвердження цих обставин суду
повинні бути надані договір про
надання правової допомоги (договір
доручення, договір про надання
юридичних послуг та інше), документи, що
свідчать про оплату гонорару та інших
витрат, пов'язаних із наданням правової
допомоги, оформлені у встановленому
законом порядку (квитанції до
прибуткового касового ордеру, платіжне
доручення з відміткою банку або інший
банківський документ, касові чеки,
посвідчення про відрядження).

Згідно із Законом України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» витрати на
правову допомогу компенсуються за
участь особи, яка надавала правову
допомогу, у судовому засіданні, під час
вчинення окремих процесуальних дій
поза судовим засіданням та під час
ознайомлення з матеріалами справи в
суді. Витрати, пов'язані з правовою
допомогою стороні, на користь якої
ухвалено рішення, компенсуються іншою
стороною у сумі, що не перевищує 40%
розміру мінімальної заробітної плати
за годину роботи.

Як вбачається з матеріалів справи, між
ОСОБА_4 та фахівцем у галузі права
ОСОБА_7, який має статус «фізична особа -
підприємець», вид господарської
діяльності - «діяльність у сфері права»
(а.с.28), 21 липня 2014 року був укладений
договір про надання правової допомоги
(а.с.26). На виконання зазначеного
договору ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7
сплачено 1948 грн. про що було складено
відповідний акт, до якого прикладена
відповідна розрахункова квитанція
(а.с.70). ОСОБА_7 від імені відповідача
складались клопотання про
витребування доказів по даній справі.
Також ОСОБА_8 приймав участь в судових
засіданнях 24.07.2014 року, 08.09.2014 року,
23.09.2014 року, 17.10.2014 року.

Саме з врахуванням зазначеного вище
зокрема: складності справи, кількості і
тривалості судових засідань, в яких
приймав участь фахівець у галузі права
ОСОБА_7 в даній справі, виходячи з
наданих відповідачем розрахунків
таких витрат та акту виконаних робіт,
що включає в себе також вивчення
матеріалів справи, підготовку
заперечення на позов, клопотання про
витребування доказів та враховуючи
граничний розмір компенсаційних
витрат на правову допомогу, визначений
Законом України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних і адміністративних
справах» та враховуючи часткове
задоволення позову ОСОБА_3, суд першої
інстанції обґрунтовано прийшов до
висновку про стягнення на користь
відповідача витрат на правову допомогу
саме в розмірі 1295 грн. Отже доводи
апеляційної скарги щодо
необґрунтованості стягнення з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_4 витрат на правову
допомогу є безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 219 ЦПК України
суд може за власної ініціативи або за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
виправити допущені у судовому рішенні
описки чи арифметичні помилки.

Керуючись даною нормою місцевий суд
вніс виправлення в своє рішення, про що
постановив ухвалу 29 жовтня 2014 року.

На думку колегії суддів судові рішення
у даній справі ухвалені з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, тому підстави для їх зміни чи
скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 312, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

у
х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Великописарівського районного
суду Сумської області від 17 жовтня 2014
року та ухвалу Великописарівського
районного суду Сумської області від 29
жовтня 2014 року в даній справі залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -