Справа № 127/6968/14-ц Провадження №
22-ц/772/2592/2014Головуючий в суді першої
інстанції Романчук Р. В.Категорія
57Доповідач Чорний В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі :

Головуючого : Чорного В.І.

Суддів: Оніщука В.В., Чуприни В.О.

при секретарі : Богацькій О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за апеляційною скаргою
з доповненнями ОСОБА_2 на рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 11 липня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Кредитної спілки
«Альянс Україна» про захист цивільного
права, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом до КС «Альянс
Україна», мотивуючи його тим, що 13.01.2010
року між ним та відповідачем укладено
договір про залучення внеску члена
кредитної спілки на депозитний рахунок
строком на 24 місяці зі сплатою 30%
річних. Посилаючись на те, що
відповідач порушив умови договору, а
саме зобов'язальне право, правила
надання фінансових послуг, право
приватної власності, що призвело до
заподіяння матеріальної та моральної
шкоди, що підлягають відшкодуванню
згідно математичного розрахунку,
позивач просив припинити дії, які
порушують його цивільне право, визнати
що зазначеними діями створено
перешкоду у вільному володінні,
користуванні і розпорядженні
приватною власністю на внесок,
відсотки, упущену вигоду, передбачену
п. 4.3. договору, відшкодувати збитки,
спричинені діями відповідача з
погашенням боргу у 7-денний строк, а
також моральну шкоду. На підтвердження
своїх вимог позивач надав розрахунок
завданих відповідачем збитків, який
складається з двох варіантів. Згідно
першого варіанту розрахунку позивач
просив стягнути з відповідача на його
користь за період з 2010 року по березень
2014 року борг по несплаченим відсоткам
та упущену вигоду в розмірі 347 162 грн. 67
коп. та моральну шкоду в розмірі 375 709
грн. 60 коп. По другому варіанту
розрахунку позивач зазначив, що
оскільки він має статус споживача, то
згідно ч.ч. 4, 9 ст. 10 Закону України «Про
захист прав споживачів», якими
встановлено щоденне 3% відшкодування
від суми боргу й повернення його в
одномісячний строк, розрахунок
спричинених збитків становить за
період з 06.10.2010 року по 20.01.2014 року 7 791 670
грн. 87 коп. Відтак, ОСОБА_2 просив його
позов задовольнити та стягнути кошти з
відповідача на його користь по
будь-якому варіанту розрахунку на
розсуд суду, надавши пріоритет його
другому варіанту.

Рішенням Вінницького міського
суду Вінницької області від 11 липня 2014
року в задоволенні позову ОСОБА_2
відмовлено.

На зазначене рішення суду ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу з доповненнями, в
якій просив рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від 11
липня 2014 року скасувати та ухвалити
нове по суті позовних вимог,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим; законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом; обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

За змістом ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права;
не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем чітко не визначено
позовних вимог та не надано доказів на
їх підтвердження, а також не надано
доказів на підтвердження своїх
розрахунків про стягнення збитків та
моральної шкоди. Разом з тим, позивачем
не доведено передбачених
законодавством обставин і підстав, які
зумовлюють наявність моральної шкоди.

Судом першої інстанції встановлено, що
13.01.2010 року між Кредитною спілкою
«Альянс Україна» та ОСОБА_2 як членом
Кредитної спілки «Альянс Україна»
укладено договір про залучення внеску
(вкладу) члена кредитної спілки на
депозитний рахунок.

Відповідно до положень пунктів 1.1. та 1.2.
Договору член КС вносить вклад члена
Кредитної спілки на депозитний рахунок
до Спілки, а остання приймає внесок на
умовах строковості, зворотності та
платності в сумі, що не перевищує 400000
грн. на термін 24 місяці починаючи з
13.01.2010 року по 13.01.2012 року. Перший внесок
складає 138200 грн.

Згідно пункту 2.3. Договору процентна
ставка за внеском складає 30% річних.
Пунктом 2.9. Договору визначено
обов'язок спілки повернути члену
Кредитної спілки суму внеску, а також
нараховані, але не сплачені проценти на
внесок в день, визначений пунктом 1.1.
Договору в якості закінчення строку
внеску.

Сторони несуть відповідальність за
порушення умов договору згідно чинного
законодавства України. У разі
невиконання або неналежного виконання
сторонами власних зобов'язань згідно
договору, винна сторона відшкодовує
іншій стороні завдані ним збитки,
включаючи упущену вигоду (п. п. 4.1, 4.3
Договору).

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України
проценти на банківський вклад
нараховуються від дня, наступного за
днем надходження вкладу у банк, до дня,
який передує його поверненню
вкладникові або списанню з рахунка
вкладника з інших підстав.

Рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 05.10.2010 року та додатковим
рішенням цього ж суду від 09.11.2010 року
стягнуто з Кредитної спілки «Альянс
Україна» на користь ОСОБА_2 за
договором від 13.01.2010 року грошові кошти
за період з 13.01.2010 року по 05.10.2010 року в
сумі 203700,04 грн., з яких 139100 грн. -
депозитний вклад, 31723,02 грн. - відсотки
за вкладом, 32623,03 грн. упущена вигода, 254
грн. - судові витрати.

Наступними судовими рішеннями були
вирішені позовні вимоги ОСОБА_2 щодо
порушення відповідачем умов цього
договору із стягненням з Кредитної
спілки «Альянс Україна» інфляційних
витрат, упущеної вигоди, відшкодування
моральної шкоди.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 26.11.2012 року
встановлено факт, що дія договору № 53-10
д від 13.01.2010 року про залучення внеску
(вкладу) члена кредитної спілки на
депозитний рахунок припинена
відповідно до ч. 3 ст. 651 ЦК України
рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 05.10.2010 року, яким стягнуто
на користь ОСОБА_2 відсотки, нараховані
за договором вкладу в розмірі 31723,02 грн.,
а також упущену вигоду в сумі 32623,02 грн.

Згідно довідки Ленінського відділу ДВС
Вінницького міського управління
юстиції № 6827/07-35/10 від 28.03.2014 року,
відповідно до якої, станом на 28.03.2014
року залишок заборгованості про
стягнення з КС «Альянс Україна» на
користь ОСОБА_2 складає 3534,37 грн. Тобто,
кошти по рішенню апеляційного суду
Вінницької області від 05.10.2010 року
виплачені ОСОБА_2 в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_2
повторно заявляє вимогу про стягнення
заборгованості за договором (внесок,
відсотки), нараховує від них упущену
вигоду за 2010 - 2013 роки та 3 міс. 2014 року.

За умовами ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна
шкода полягає у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом, або іншим
ушкодженням здоров'я.

Як роз'яснив Пленум Верхового Суду
України в п.3 Постанови № 4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями бездіяльністю інших
осіб. Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема: у приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні права власності (в тому числі
інтелектуальної), прав, наданих
споживачам, інших цивільних прав, у
зв'язку з незаконним перебуванням під
слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Доказування не може грунтуватися на
припущеннях.

Таким чином, на думку колегії суддів,
рішення суду першої інстанції
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, а доводи апеляційної
скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л
а:

Апеляційну скаргу з доповненнями
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 11 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
В.І.Чорний

Судді:
В.В.Оніщук

В.О.Чуприна

З оригіналом вірно: