Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/4810/14
Головуючий у 1 інстанції Смолка І.О.
Суддя-доповідач Дзярук М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.,

Суддів: Дзярука М.П.,

Трофимової Д.А.,

При секретарі Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК «ПРИВАТБАНК» на рішення
Жовтневого районного суду м.Запоріжжя
від 30 вересня 2014 року у справі за
позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО
ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК
«ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
звернення стягнення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
звернулося о суду з позовом до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про звернення стягнення.

В позові зазначало, що 24.10.2006 р. між
Банком та ОСОБА_4 був укладений
кредитний договір, за умовами якого
боржнику були надані в кредит грошові
кошти у сумі 23 000,00 доларів США для
споживчих цілей.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 24.10.2006 р. між
Банком і ОСОБА_4 було укладено договір
іпотеки, предметом якого став будинок
за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4
на праві приватної власності.

У зв'язку з невиконанням взятих на себе
обов'язків за договором кредиту, станом
на 07.11.2013 р. ОСОБА_4 має заборгованість у
сумі 40 232,49 доларів США.

Посилаючись на викладені обставини ПАТ
КБ «ПРИВАТБАНК» просило суд в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором, звернути стягнення на
предмет іпотеки, а саме: будинок за
адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_6 на
праві приватної власності, шляхом
продажу вказаного предмету іпотеки з
укладанням від імені відповідача
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою покупцем, з
отриманням витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, з
реєстрацією правочину купівлі-продажу
предмету іпотеки у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно, з
отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість та виселити відповідачів
зі спірного житлового будинку.

Рішенням Жовтневого районного суду
м.Запоріжжя від 30 вересня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на
незаконність, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить рішення
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» задовольнити в повному
обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

Згідно статті 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

У відповідності до статті 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Судом установлено, що 24.10.2006 р. між
Банком та ОСОБА_4 був укладений
кредитний договір, за умовами якого
боржнику були надані в кредит грошові
кошти у сумі 23 000,00 доларів США для
споживчих цілей.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 24.10.2006 р. між
Банком і ОСОБА_4 було укладено договір
іпотеки, предметом якого став будинок
за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4
на праві приватної власності.

У зв'язку з невиконанням взятих на себе
обов'язків за договором кредиту, станом
на 07.11.2013 р. ОСОБА_4 має заборгованість у
сумі 40 232,49 доларів США.

Посилаючись на викладені обставини ПАТ
КБ «ПРИВАТБАНК» просило суд в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором, звернути стягнення на
предмет іпотеки, а саме: будинок за
адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_6 на
праві приватної власності, шляхом
продажу вказаного предмету іпотеки з
укладанням від імені відповідача
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою покупцем, з
отриманням витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, з
реєстрацією правочину купівлі-продажу
предмету іпотеки у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно, з
отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість та виселити відповідачів
зі спірного житлового будинку.

Відмовляючи у позові, суд виходив із
того, що при вирішенні даного спору
підлягає застосуванню Закон України
"Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті" (набрав чинності 7 червня 2014
року), згідно з яким предмет іпотеки не
може бути примусово стягнутий
(відчужений без згоди власника), при
цьому наявні всі умови для
застосування цього Закону України.

Колегія суддів погоджується із таким
висновком суду першої інстанції, по
скільки він ґрунтується на вимогах
закону.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У разі невиконання або неналежного
виконання боржником основного
зобов'язання іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки. Право
іпотекодержателя на звернення
стягнення на предмет іпотеки також
виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону (ч. 1 ст. 33 Закону
України « Про іпотеку»)).

Статтею23 Закону України « Про іпотеку»
встановлено, що у разі переходу права
власності (права господарського
відання) на предмет іпотеки від
іпотекодавця до іншої особи, у тому
числі в порядку спадкування чи
правонаступництва, іпотека є дійсною
для набувача відповідного нерухомого
майна, навіть у тому випадку, якщо до
його відома не доведена інформація про
обтяження майна іпотекою. Особа, до
якої перейшло право власності на
предмет іпотеки, набуває статус
іпотекодавця і має всі його права і
несе всі його обов'язки за іпотечним
договором у тому обсязі і на тих умовах,
що існували до набуття ним права
власності на предмет іпотеки.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті" протягом
дії цього Закону не може бути примусово
стягнуте (відчужене без згоди власника)
нерухоме житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із статтею 4
Закону України "Про заставу" та/або
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України "Про іпотеку", якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті.

Враховуючи положення Закону
України "Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті", суд дійшов правильного
висновку, що іпотечне майно під час дії
вищезазначеного закону не може бути
примусово відчужене.

Наведені в апеляційній скарзі
доводи висновків суду не спростовують
та не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанцій норм матеріального права і
порушення норм процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,313-315,317,319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК «ПРИВАТБАНК» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
м.Запоріжжя від 30 вересня 2014 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: