Справа № 265/1794/14-ц
Провадження № 2/265/1212/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т. С.,

при секретарі Хайтуловій
Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Маріуполі
Донецької області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

18 березня 2014 року позивач звернувся до
Орджонікідзевського районного суду
міста Маріуполя Донецької області із
зазначеним позовом. В обґрунтування
позовних вимог посилалався на те, що
він уклав шлюб із відповідачкою 15
листопада 2003 року. Від шлюбу мають
дитину 2004 року народження.
Взаєморозуміння відсутнє через різні
погляди на життя, постійні сварки та
конфлікти. Фактичні шлюбні відносини
припинились з листопада 2013 року.
Збереження сім'ї є неможливим.

Позивач до судового засідання не
з'явився надавши заяву з проханням
розглядати справу за його відсутністю,
на задоволенні позову наполягає.

Відповідачка до судового засідання не
з'явилась надавши заяву з проханням
провести розгляд справи без її
присутності, не заперечує проти
задоволення позовних вимог. Просить
після розірвання шлюбу залишити
прізвище «ОСОБА_2».

Відповідно до ч.4 ст. 174 Цивільного
процесуального кодексу України від 18
березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та
доповненнями) (далі за текстом ЦПК
України) у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову. Визнання
відповідачем позову не суперечить
вимогам закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

Дослідивши письмові матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
15 листопада 2003 року, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1, виданим
Маріупольським міським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Маріупольського міського управління
юстиції у Донецькій області 09 квітня 2014
року, актовий запис №1129.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного
Кодексу України від 10 січня 2002 року
№2947-ІІІ (зі змінами та доповненнями)
(далі за текстом СК України) в про
розірвання шлюбу може бути поданим
одним з подружжя.

Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя та
збереження шлюбу суперечить інтересом
одного з них, інтересам їх дітей, які
мають істотне значення.

Відповідно до роз'яснень, наданих у
пленумі Верховного суду України від
21.12.2007 року «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» проголошена
Конституцією України охорона сім'ї
державою полягає, зокрема, в тому, що
шлюб може бути розірвано в судовому
порядку лише за умови, якщо
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу
суперечитиме інтересам одного з них чи
інтересам їх дітей. Із цією метою суди
повинні уникати формалізму при
вирішенні позовів про розірвання
шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
враховувати наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя,
забезпечувати участь у судовому
засіданні, як правило, обох сторін,
вживати заходів до примирення
подружжя.

З урахуванням зазначених обставин, суд
приходить до висновку, що сім'я
розпалася остаточно, у зв'язку з чим
подальше сумісне проживання подружжя
та збереження сім'ї стали неможливими і
буде суперечити інтересам подружжя.

Проаналізувавши наведені норми
діючого законодавства, враховуючи
конкретні обставини даної справи, суд
приходить до висновку про розірвання
шлюбу, укладеного між сторонами, при
цьому суд враховує позицію
відповідача, який не заперечував проти
розірвання шлюбу, що не суперечить
закону та не порушує законних прав та
свобод інших осіб.

Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України,
після розірвання шлюбу, прізвище
позивачки після розірвання шлюбу
залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,
ст. ст. 10, 11, 15, 60, 130, 209, 212-215, ч.8 ст. 235, 293
ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований міським
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Маріупольського міського управління
юстиції у Донецькій області 15
листопада 2003 року, актовий запис №1129 -
розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 прізвище
залишити без змін - «ОСОБА_2».

Рішення суду може бути оскаржено
особами, які брали участь у розгляді
справи в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Донецької області
через Орджонікідзевський районний суд
міста Маріуполя Донецької області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участі у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя______________________Т.С.Адамова