УХВАЛА

Іменем України

11 грудня 2014 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючого судді
- Шклярука Д.С.

при секретарі
- Пугач Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська справу за скаргою
ОСОБА_1, заінтересована особа - ПАТ "КБ
"ПриватБанк", на постанову державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Перечинського
районного управління юстиції Вогар
В.В., -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1
звернувся до суду із скаргою у якій
просить визнати незаконною та
скасувати постанову державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Перечинського
районного управління юстиції Вогар В.В.
про зміну відповідального зберігача
від 15 вересня 2014 року у ВП № 43674212 та
вимогу від 16 вересня 2014 року № 1-1114/4800.

В обґрунтування таких вимог
заявник посилається на те, що вказане
рішення держаного виконавця не
відповідає вимогам Закону, оскільки
ним повідомлялося до відділу ДВС про
те, що виконавчий документ виконано у
повному обсязі, про що свідчить акт
прийому-передачі транспортного засобу,
але такі обставини відділом ДВС не були
взяті до уваги. Окрім того, державним
виконавцем не взято до уваги, що
описане майно скаржникові не належить,
та державним виконавцем таке майно
було описане без врахування фактичного
власника майна. Такими діями державний
виконавець порушив право власності
власника майна в частині вільного
володіння та розпоряджання таким
майном.

Бездіяльність державного
виконавця в даному випадку виразилася
у тому, що він навіть не намагався
встановити власника майна, а виключно
описав таке без будь-яких правових
підстав.

ОСОБА_1 та його представник в
судове засідання не з'явилися,
повідомлялися належним чином про місце
та час судового розгляду, завчасно
поданою письмовою заявою сповістили
про неявку та можливість розгляду й
вирішення справи за їхньої
відсутності.

Від державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Перечинського районного управління
юстиції на адресу суду надійшли
письмові заперечення проти скарги у
яких державний виконавець просив
пред'явлену ОСОБА_1 та його
представником скаргу залишити без
задоволення.

Представник ПАТ «КБ «ПриватБанк»
у задоволенні скарги просив відмовити
в повному обсязі посилаючись на
правомірність дій державного
виконавця.

Суд, вивчивши матеріали справи та
надані сторонами письмові докази,
встановив наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

В провадженні відділу державної
виконавчої служби Перечинського
районного управління юстиції
перебуває виконавче провадження ВП №
43674212 з виконання виконавчого листа №
2-4161/2011 виданого 09.12.2011 року
Індустріальним районним судом м.
Дніпропетровська про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк»
106415,44 грн. боргу та судових витрат у
розмірі 1184,15 грн.

Постановою державного виконавця
від 15.09.2015 року було прийнято рішення
про передання зберігачем майна ОСОБА_1
описаного й арештованого майна згідно
акта опису й арешту майна від 24.07.2014
року на відповідальне зберігання
організатору - Закарпатській філії ДП
«Інформаційний центр» згідно
встановленого графіку (26.09.2014 року та
29.09.2014 року). 16.09.2014 року за вих. № 1-1414/4200
державним виконавцем на адресу
боржника направлено вимогу про
безперешкодний доступ до будинку в
АДРЕСА_1, та передання майна.

Разом із тим, при прийнятті такого
рішення, державним виконавцем не було
з'ясовано та враховано, що заставне
майно в рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_1 було передано
стягувачу, що підтверджується актом
передачі заставного майна від 29.08.2008
року. Заставне майно - легковий
автомобіль був переданий представнику
ПАТ «КБ «ПриватБанк» в рахунок
погашення заборгованості за кредитом.

Отже, встановлені у судовому
засіданні обставини у їх сукупності не
свідчать про те що оскаржувані
боржником дії та рішення державного
виконавця були вчинені правомірно,
оскільки вони були здійснені без
врахування фактичних обставин справи,
зокрема відсутності у боржника
заставного майна, за рахунок якого у
серпні 2008 року були задоволені вимоги
банку.

Окрім того, державним виконавцем
надіслано до суду листа, у якому той
повідомив, що 27.11.2014 року державним
виконавцем винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження ВП
№ 43674212 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження», у
зв'язку з скасуванням рішення суду, на
підставі якого був виданий виконавчий
документ. Також даною постановою
державний виконавець припинив
чинність арешту майна боржника та
скасував інші заходи примусового
виконання рішення суду. Але ж,
відповідне рішення, чи то його завірена
копія, на адресу суду надана не була.
При зверненні із вимогою до боржника не
було з'ясовано, кому належить будинок,
хто у ньому проживає, та чи не будуть
такі дії порушувати право власності
інших осіб, в т.ч. й членів родини
боржника.

Отже, за таких обставин вимоги
скарги є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 210, 383-389 ЦПК
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа -
ПАТ "КБ "ПриватБанк", на постанову
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Перечинського районного управління
юстиції Вогар В.В. - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати
постанову державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Перечинського районного управління
юстиції Вогар В.В. про зміну
відповідального зберігача від 15
вересня 2014 року у ВП № 43674212.

Визнати неправомірною вимогу від 16
вересня 2014 року № 1-1114/4800 про надання
безперешкодного доступу до будинку в
АДРЕСА_1.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі постановлення її
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:
Д.С.
Шклярук