Справа №
Провадження № 2/314/1674/2014
Вільнянський районний суд Запорізької
головуючого судді Надворної О. С.,
при секретарі Якубовської Т. М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за
прострочення сплати аліментів, -
ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення пені за
прострочення сплати аліментів.
Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що
рішенням Вільнянського районного
суду Запорізької області від 19.01.2012
року стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 500 грн. щомісячно починаючи з
13.10.2011 р. до досягнення сина повноліття.
Згідно довідки відділу ДВС
Вільнянського РУЮ про розмір
заборгованості по аліментам ОСОБА_2 з
13.10.2011 року по 01.10.2014 року складає 17 790,16
грн.Позивач просить стягнути з ОСОБА_2
на її користь неустойку за несплачені
аліменти у розмірі 5 322,20 грн.

Позивач у судове засідання не
з"явилась, хоча була повідомлена судом
належним чином про час та місце
розгляду справи. Про причини неявки суд
не повідомила своїх заперечень не
надала.

Представник позивача за довіреністю
ОСОБА_4 у судове засідання також не
з"явилась, але подала суду заяву, у якій
просила справу розглядати за її
відсутністю, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі, проти заочного
розгляду справи не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, про час та місце судового
засідання повідомлявся належним чином,
причину неявки не повідомив.

При вищевикладених обставинах, на
підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив
провести заочний розгляд даної
цивільної справи за відсутністю
представника позивача та відповідача
на підставі наявних у справі
матеріалів та доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню із наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебували у шлюбі з 18 липня 1997 року по
21 жовтня 2010 рік.

Від шлюбу у них народився син - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

21 жовтня 2010 року Вільнянським районним
судом Запорізької області було
винесено рішення про розірвання шлюбу
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований
18.07.1997 року у відділі реєстрації актів
громадського стану міськвиконкому м.
Запоріжжя, актовий запис № 589.

19.01.2012 року Вільнянським районним судом
Запорізької області було винесено
рішення про стягнення аліментів з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання
їхнього спільного сина в розмірі 500 грн.
щомісячно, починаючи з 13.10.2011 року до
досягнення сина повноліття (а.с.8).

На даний момент пройшло вже більше двох
років з дня пред'явлення позову про
стягнення аліментів, жодних виплат
після 01.05.2012 року, досі зроблено не було.

Таким чином, відповідач не виконує
батьківського обов'язку з утримання
сина, жодної матеріальної допомоги не
надає, хоча знає, що його колишня
дружина ОСОБА_1, є інвалідом 2 групи, їй
важко самостійно пересуватися та
відповідно утримувати сина. На
неодноразові прохання ОСОБА_1
допомогти сину, він не реагує.

Внаслідок регулярної несплати
аліментів, станом на 14.10.2014 р. за
відповідачем утворилася
заборгованість в сумі 17 290, 16 грн., що
підтверджується копією розрахунку
заборгованості по аліментам, який був
направлений відділом ДВС
Вільнянського РУЮ Запорізької області
на адресу позивача (а.с.10-11).

Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного
кодексу України при виникненні
заборгованості з вини особи, яка
зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду, одержувач аліментів має
право на стягнення неустойки (пені) у
розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15 травня 2006 року № 3
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» передбачено, що
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК
України, настає лише за наявності вини
цієї особи, на платника аліментів не
можна покладати таку відповідальність,
якщо заборгованість утворилася з
незалежних від нього причин, зокрема, у
зв'язку з несвоєчасною виплатою
заробітної плати, затримкою або
неправильним перерахуванням аліментів
банками. В інших випадках стягується
неустойка за весь час прострочення
сплати аліментів. Оскільки
зобов'язання зі сплати аліментів
носить періодичний характер і повинно
виконуватися щомісяця, суд повинен
з'ясувати розмір несплачених аліментів
по кожному з цих періодичних платежів,
встановити строк, до якого кожне із цих
зобов'язань мало бути виконано, та з
урахуванням встановленого обчислити
розмір пені, виходячи із суми
несплачених аліментів за кожен місяць
окремо від дня порушення платником
аліментів свого обов'язку щодо їх
сплати до дня ухвалення судом рішення,
підсумувавши розміри нарахованої пені
за кожен із прострочених платежів та
визначивши її загальну суму.

За загальними правилами
відповідальності за прострочення
виконання зобов'язання слід виходити
із презумпції вини платника аліментів,
який прострочив сплату аліментів на
утримання неповнолітньої дитини. Саме
на відповідача, який прострочив сплату
аліментів, покладається тягар
доказування протилежного.

Згідно матеріалів справи відповідач з
13.10.2011 р. по 20.10.2014 р. здійснив лише один
платіж по заборгованості по сплаті
аліментів на утримання дитини у зв'язку
з чим на даний час виникла
заборгованість у розмірі 5 322,20 грн.,
крім того не надав суду доказів того, що
причини виникнення заборгованості зі
сплати аліментів є поважними.

З огляду на це, позивач має право на
стягнення неустойки (пені) у розмірі
одного відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Виходячи з викладеного, враховуючи
розмір заявлених вимог, суд вважає, що
підлягає стягненню з відповідача 5 322, 20
гривень, оскільки відповідно до ч.1 ст.11
ЦПК України суд розглядає цивільні
справи в межах заявлених позовних
вимог.

Керуючись ст. ст. 180, 181 , 196 Сімейного
Кодексу України, ст. ст. 11, 60, 88, 209, 212 -
215, 224-226, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення пені за прострочення сплати
аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1,
яка проживає за адресою: АДРЕСА_1,
неустойку (пеню) за прострочення сплати
аліментів у розмірі 5 322,20 (п'ять тисяч
триста двадцять дві гривні) 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у
розмірі 243, 60 грн. у доход держави.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Рiшення може бути оскаржене в
апеляцiйному порядку через суд першої
iнстанцiї шляхом подачi апеляцiйної
скарги протягом десяти днiв з дня його
проголошення. Особи, якi брали участь у
справi, але не були присутнi у судовому
засiданнi пiд час проголошення судового
рiшення, можуть подати апеляцiйну
скаргу протягом десяти днiв з дня
отримання копiї рiшення.

Суддя:
О. С. Надворна

26.11.2014