суді першої інстанції: Мазур
І.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

в складі головуючого-судді
Шкоріної О.І.,

суддів: Стрижеуса
А.М., Антоненко Н.О.,

при секретарі:
Басюк Ю.В.

за участю:представника відповідача -
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Святошинського районного суду
м.Києва від 15 квітня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа:
Приватне акціонерне товариство
«страхова компанія «Провідна» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року позивач ОСОБА_4
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5,
третя особа: ПрАТ«Страхова компанія
«Провідна» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди. Свої
вимоги обґрунтовував тим, що 19травня 2013
року мала місце дорожньо-транспортна
пригода, в якій було пошкоджено
належний йому автомобіль марки
«RenaultKangoo», державний номерний знак
НОМЕР_1.ДТП сталася з вини відповідача
ОСОБА_5, який з місця ДТП зник. 27 травня
2013 року його автомобіль з місця ДТП
було доставлено евакуатором на місце
стоянки за адресою м.Обухів вул.
Київська, 132, де автомобіль зберігався.
Вартість відновлювального ремонту
автомобіля складає 42025 грн. 50 коп.,
вартість матеріального збитку
відновлювального ремонту з
урахуванням зносу складає 27 779 грн. 48
коп. Відповідач ОСОБА_5 відмовився
оплатити вартість ремонту, посилаючись
на те, що збитки по ДТП повинна
виплатити страхова компанія. 19липня 2013
року ПрАТ «СК «Провідна» йому
відмовила у виплаті страхового
відшкодування, оскільки було виявлено
невідповідність номера державної
реєстрації застрахованого автомобіля,
зафіксованого в момент з номером
державної реєстрації вказаним у
страховому полісі №АВ/7324658 від 8 червня
2012 року. На даний час він не отримав
ніякої компенсації, тому просив
стягнути завдану матеріальну та
моральну шкоду та судові витрати у
справі, з урахуванням збільшених
позовних вимог та уточнень до позову, з
відповідача.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 15 квітня 2014 року
відмовлено у задоволені позовних вимог
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Приватне
акціонерне товариство «страхова
компанія «Провідна» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
ОСОБА_4, подав апеляційну скаргу, в якій
просить рішення суду змінити, яким
стягнути з відповідача на його користь
франшизу в сумі 500 грн., 700 грн. за
автотоварознавче дослідження, 115 грн.
за послуги з комп'ютерної діагностики
ходової частини пошкодженого
автомобіля; 8047 грн. завданих збитків
внаслідок упущеної вигоди; 11 000 грн.
моральної шкоди та судові витрати у
справі, посилаючись на те, що рішення в
цій частині ухвалене з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
з неповним дослідженням доказів у
справі та неповним з'ясуванням судом
обставин, що мають значення для її
вирішення.

В судове засідання після оголошеної
перерви ОСОБА_4 не з»явився, про день та
час розгляду справи повідомлений
належним чином, що підтверджується
розпискою (а.с.19 т.2), причини своєї
неявки суду не повідомив, у зв»язку з
чим колегія суддів вважала за можливе
закінчити судовий розгляд у його
відсутність.

Представник ОСОБА_5 - ОСОБА_3 проти
доводів апеляційної скарги
заперечував і просив рішення як
законне і обґрунтоване залишити без
змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши
пояснення осіб, які з'явилися в судове
засідання, з'ясувавши обставини справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_5 19 травня 2013 року приблизно о 13
год.20 хв., керуючи автомобілем «Nisan Tiida»,
д.н.з. НОМЕР_2 по пр..Палладіна, 25 в
м.Києві, під час руху заднім ходом, не
переконався, що це буде безпечно,
внаслідок чого здійснив зіткнення з
припаркованим автомобілем «Рено»,
д.н.з. НОМЕР_3, після чого не звернувся до
органів внутрішніх справ та залишив
місце пригоди, чим порушив п.10.9, 2.10
Правил дорожнього руху.

Постановою Святошинського районного
суду м.Києва від 11 червня 2013 року
відповідача ОСОБА_5 визнано винним у
скоєнні ДТП (а.с.11).

Внаслідок ДТП був пошкоджений
автомобіль «Renault Kangoo», державний
номерний знак НОМЕР_1, що належить
позивачу ОСОБА_4

Згідно висновку судової
автотоварознавчої експертизи № 11417/13-54
від 19 грудня 2013 року вартість
матеріального збитку ( шкоди),
завданого ОСОБА_4 як власнику
автомобіля «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_3 на
день проведення експертизи складала
25436 грн.96 коп.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_5 застрахована в ПрАТ «СК
«Провідна», що підтверджується полісом
обов»язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/7324658 строком дії з 8 червня
2012 року по 7 червня 2013 року (а.с.105). Даним
полісом забезпечений транспортний
засіб автомобіль «Nisan Tiida», д.н.з. НОМЕР_4
та встановлено ліміт відповідальності
за шкоду, заподіяну майну ( на одного
потерпілого) -50000 грн.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог в частині
відшкодування матеріальної шкоди, суд
першої інстанції виходив з того, що
шкоду завдану внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди майну
позивача має відшкодовувати страховик
винної в ДТП особи. Але оскільки вимог
до ПрАТ «СК «Провідна» позивач не
пред»являв, позовні вимоги про
стягнення з відповідача ОСОБА_5 суми у
відшкодування шкоди завданої в
результаті ДТП у розмірі 42025 грн.50 коп. в
якості попередньої оплати за поставку
запчастин і послуг по ремонту
автомобіля, 2600 грн. вартість
відновлювального ремонту додаткових
пошкоджень, 738 грн. за послуги
евакуатора, 700 грн. за авто товарознавче
дослідження, 115 грн., за комп»ютерну
діагностику автомобіля, задоволенню
не підлягають. Крім того, суд першої
інстанції вважав безпідставними
вимоги позивача про стягнення витрат
за оплату охоронюваної стоянки,
оскільки позивачем не доведено
причинний зв»язок між ДТП, яке мало
місце 19 травня 2013 року та знаходження
автомобіля на стоянці, а також вимоги
про стягнення збитків внаслідок
упущеної вигоди.

Такі висновки суду відповідають
встановленим судом обставинам і нормам
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини, доводами
апеляційної скарги такі висновки суду
не спростовуються.

У статті 1192 ЦК України встановлюються
два основні способи відшкодування
шкоди, завданої майну потерпілого , а
саме відшкодування шкоди в натурі і
відшкодування завданих збитків у
повному обсязі.

Визначення збитків надається в статті
22 ЦК України, відповідно до якої
збитками є витрати, яких особа зазнала
у зв»язку зі знищенням або
пошкодженням речі (реальні збитки), а
також доходи, які б особа могла реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене ( упущена
вигода).

Належних та допустимих доказів на
підтвердження факту неодержаних
доходів від підприємницької
діяльності у зв»язку з пошкодженням
його автомобіля внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
позивач у передбаченому ст.ст.10,60 ЦПК
України порядку суду не надав.

Надані податкова декларація фізичної
особи - підприємця ОСОБА_4 про доходи за
2012 рік, а також довідка ТОВ
промисло-заготівельного підприємства
«Вторресурси № 5» про те, що ОСОБА_4 на
протязі 2012 року поставлено макулатури
в кількості 98 тон868 кілограм в тому
числі автомобілем «Renault Kangoo»,д.н.з.
НОМЕР_1 - 54тони 319 кілограм не свідчать
про те, що задекларований дохід позивач
отримав лише користуючись автомобілем,
який був пошкоджений в ДТП. Крім того,
позивач, будучи зобов»язаним доводити
свої вимоги, доказів, що підтверджують
неотримання у зв»язку з пошкодженням
автомобіля в ДТП доходів в 2013 році в
порівнянні з таким же періодом в 2012
році не надав.

За таких обставин, висновок суду щодо
недоведеності позовних вимог в частині
стягнення збитків у вигляді упущеної
вигоди є цілком обґрунтованим.

Разом з тим, колегія суддів не може
погодитись з висновком суду першої
інстанції про недоведеність позивачем
позовних вимог про відшкодування
моральної шкоди у зв»язку з ненаданням
доказів в обґрунтування моральної
шкоди, а саме, як зазначено в рішенні
суду, позивачем не зазначено наявність
моральної шкоди, завданої саме
відповідачем внаслідок тривалої
останнім відмови у відшкодуванні
збитків та відсутності у позивача
коштів для проведення ремонту.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Згідно з ч.2 ст.23 ЦК України моральна
шкода полягає, зокрема, у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв»язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Судом встановлено, що внаслідок винних
дій відповідача позивачу завдано
шкоди через пошкодження його майна у
зв»язку з чим він позбавлений
можливості користуватися своєї
власністю На таку обставину в
обґрунтування вимог про відшкодування
моральної шкоди посилається ОСОБА_4 в
своїй позовній заяві.

А тому, виходячи з положень
матеріального закону та доведеності
заподіяння відповідачем шкоди
позивачу через пошкодження його майна,
у зв»язку з чим останній зазнав
душевних страждань, колегія суддів
вважає, що вимоги позивач про
відшкодування моральної шкоди є
обґрунтованими.

Визначаючи розмір моральної шкоди,
апеляційний суд виходить з принципів
розумності і справедливості та вважає,
що до стягнення з відповідача підлягає
1500 грн., що є достатнім для відновлення
порушеного права.

Зважаючи на викладене, судова колегія
вважає, що висновки суду в частині
недоведеності вимог про відшкодування
моральної шкоди не відповідають
встановленим судом обставинам, що в
силу статті 309 ЦПК України є безумною
підставою для скасування судового
рішення в частині відмови у
задоволенні вимог про відшкодування
моральної шкоди і ухвалення в цій
частині нового рішення.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316,
317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 -
задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду
м.Києва від 15 квітня 2014 року- скасувати
в частині відмови у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя
особа - приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Провідна» про
відшкодування моральної шкоди і
ухвалити в цій частині нове рішення
наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в
рахунок відшкодування моральної шкоди
1500 грн.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: