АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4грудня 2014 року
Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Кирилюк Г.М.

ПанченкаМ.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк», третя особа - ОСОБА_3, про
визнання договору поруки припиненим за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах
публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк» на рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 3 квітня 2014 року, -

в с т а н о в и в :

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ПАТ «Універсал Банк»
про визнання договору поруки
припиненим.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 3 квітня 2014 року вказаний
позов задоволено. Визнано припиненим з
15 липня 2008 року договір поруки №
006-2914/756-0266-Р/1 від 5 жовтня 2007 року.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

В апеляційнійскарзі ОСОБА_4 в інтересах
ПАТ «Універсал Банк», посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким у
задоволенні позову відмовити.

В суді апеляційної інстанції ПАТ
«Дельта Банк» - Тітаренко О.О.
апеляційну скаргу підтримав та просив
її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6 проти
апеляційної скарги заперечував, просив
рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 3 квітня 2014 року залишити без
змін.

Перевіривши законність оскаржуваного
рішення в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів не знаходить
підстав для її задоволення виходячи із
наступного.

При розгляді справи судом встановлено,
що 5 жовтня 2007 року між ПАТ «Універсал
Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний
договір № 006-2914/756/0266.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за вказаним договором між
банком та поручителем (ОСОБА_2) укладено
договір поруки № 006-2914/756/0266-Р/1 від 05
жовтня 2007 року.

__________________________________________________________

№ апеляційного провадження 22-ц/796/14440/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Яценко Н.О.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Вербова І.М.

18 вересня 2013 року між ОСОБА_3 та ПАТ
«Універсал Банк» укладено додаткову
угоду б/н до кредитного договору від 5
жовтня 2007 року, якою проведено
реструктуризацію боргу позичальника у
зв'язку з неможливістю останнього
належним чином та в повному обсязі
виконувати взяті на себе зобов'язання
згідно умов кредитного договору.

Пунктом 1.1.1. вказаної додаткової угоди
передбачалося встановлення з 1 жовтня
2013 року по 31 січня 2014 року включно, що
позичальник зобов'язується сплачувати
кредитору за користуванння кредитом
проценти в наступному розмірі:
процентна ставка - 3,82 % річних (базова
процентна ставка);за користування
коштами понад встановлений строк
нараховується процентна ставка в
розмірі 11,82 % річних.

Пунктом 1.1.2. кредитного договору
передбачено, що починаючи з 1 лютого 2014
року позичальник зобов'язується
сплачувати кредитору за користування
кредитом в наступному
розмірі:процентна ставка - 8,95 % (базова
процентна ставка); за користування
коштами понад встановлений строк
нараховується процентна ставка в
розмірі 16,95 %.

Також судом вставлено, що 17 червня 2013
року позивач рекомендованим листом
отримав від відповідача вимогу, в якій
повідомлялось про те, що ОСОБА_3 станом
на 3 червня 2013 року має заборгованість
перед ПАТ «Універсал Банк» у розмірі 13
215,26 швейцарських франків. 21червня 2013
року позивач власноруч передав
відповідачу відповідь на вимогу, що
підтверджується відміткою банку на
документі, в якій просив надати певний
час для того, щоб зв'язатися з ОСОБА_3 та
дізнатися чи дійсно існує
заборгованість.

12 липня 2013 року позивач отримав від
відповідача листа № 15441 від 2 липня 2013
року, в якому вказано, що станом на 2
липня 2013 року ОСОБА_3 має борг по
кредиту у розмірі 15 505,95 швейцарських
франків.

Після отримання від відповідача
листів, позивач намагався зв'язатися з
ОСОБА_3, так як зв'язок з нею давно
втрачений та лише наприкінці вересня
2013 року позивач зміг у телефонному
режимі поговорити із ОСОБА_3 Під час
телефонної розмови ОСОБА_3 повідомила
позивачу, що між нею та відповідачем 15
липня 2008 року було укладено додаткову
угоду № 1 до кредитного договору та 18
вересня 2013 року додаткову угоду б/н.

Після отримання копії зазначених
додаткових угод та ознайомлення з їх
змістом позивач дізнався, що
додатковою угодою № 1 від 15липня 2008
року було збільшено розмір процентної
ставки за користування кредитом з 8,95 %
річних до 10,95 % річних.

Так, в п. 1 додаткової угоди № 1
зазначено, що сторони домовились
встановити новий графік повернення
суми кредиту та сплати процентів за
користування кредитом за договором та
викласти додаток № 2 до кредитного
договору в новій редакції, з якої
вбачається, що розмір процентів за
користування кредитом збільшено.

Також підтвердженням збільшення
відсоткової ставки є надана позивачу
вимога від 4 червня 2013 року та лист від 2
липня 2013 року № 15441 із розрахунком
заборгованості по збільшеній
відсотковій ставці.

4 жовтня 2013 року позивач звернувся до
відповідача з претензією, в якій
запропонував відповідачу укласти з ним
угоду про визнання договору поруки
припиненим, на що отримав відповідь
11грудня 2013 року, в якій зазначено, що не
вбачається можливим задовольнити
клопотання про укладенння угоди про
визнання договору поруки припиненим,
оскільки додатковою угодою б/н від
18вересня 2013 року до кредитного
договору не передбачене збільшення
розміру відповідальності сторін.

Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука
припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Як вбачається з договору поруки №
006-2914/756/0266-Р/1 від 5 жовтня 2007 року, а саме
п.2.1, кредитор не вправі без згоди
поручителя змінювати умови Основного
договору з Боржником, внаслідок чого
збільшується обсяг відповідальності
поручителя.

Під «згодою Поручителя» сторони
розуміють візування поручителем змін
до Основного договору (шляхом
проставлення підпису уповноваженої
особи та печатки поручителя, якщо
останній є юридичною особою) та/або
укладення поручителем додаткової
угоди до цього договору щодо внесення
змін.

Враховуючи те, що в порушення п. 2.1
договору поруки відповідачем без згоди
поручителя збільшено розмір
відсоткової ставки за кредитним
договором, суд дійшов вірного висновку
щодо обґрунтованості позовних вимог
шляхом визнання договору поруки
припиненим з 15липня 2008 року(тобто з
моменту укладення додаткової угоди,
якою збільшено розмір
відповідальності поручителя без його
згоди).

Судом вірно вирішено питання про
розподіл судових витрат у справі у
відповідності до вимог статті 88 ЦПК
України.

Доводи апеляційної скарги з приводу
того, що поручитель зобов'язався
відповідати перед відповідачем за
всіма зобов'язаннями боржника перед
банком згідно договору поруки, а
додаткова угода є законною та
укладеною шляхом вільного
волевиявлення сторін, на правильність
висновків суду щодо збільшення
відповідальності поручителя без його
згоди не впливають та є безпідставними.

Крім того, не беруться до уваги
колегією суддів посилання апеляційної
скарги з приводу невірно обраного
позивачем способу захисту порушеного
права, як такі, що не можуть слугувати
правовими підставами для зміни
оскаржуваного рішення.

Інші доводи скарги є безпідставними.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції розглянуто
справу повно та всебічно, з'ясовано
фактичні обставини, вірно встановлено
правовідносини сторін та правильно
застосовано відповідну норму закону,
що їх регулює, з огляду на що апеляційна
скарга має бути відхилена на підставі
п. ч.1 ст.307 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах
публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк»відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 3 квітня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили.

Головуючий :
І.М. Вербова

Судді :
Г.М. Кирилюк

М.М.Панченко