Справа № 203/7570/14-ц
У Х В А Л А

іменем України

01 грудня 2014 року суддя
Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська Казак С.Ю.
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення
порядку користування земельною
ділянкою, визнання права власності на
житлову прибудову,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з
вищезазначеним позовом, який поданий
без дотримання вимог ст.ст.119,120 ЦПК
України та підлягає залишенню без руху.

Так, відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК
України до позовної заяви додаються
документи, що підтверджують сплату
судового збору.

Відповідно до ст.4 Закону України
«Про судовий збір» за подання позовної
заяви з вимогами немайнового характеру
сплачується судовий збір в сумі 243 грн.
60 коп., а за подачу позову з майновими
вимогами сплачується судовий збір в
розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,2
мінімальних заробітних плат та не
більше 3-х мінімальних заробітних плат.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України
у позовах про визнання права власності
на майно ціна позову визначається
вартістю цього майна.

Разом з тим, до позовної заяви не
надано доказів, що вартості житлової
прибудови, право власності на яку
просить визнати позивач, станом на
момент пред’явлення позову. А наданий
акт ідеальних часток з зазначенням
вартості приміщень датований 16.04.2010
року та не може вважатись належним
доказом вартості спірного майна на
теперішній час.

Відповідно до ст.26 Закону України
«Про основи містобудування» спори з
питань містобудування вирішуються
радами, інспекціями державного
будівельного архітектурного контролю
у межах їх повноважень, а також судом
відповідно до законодавства.

Як роз’яснено в постанові №6 Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами ст.376 ЦК України
(про правовий режим самочинного
будівництва)», за загальним правилом
кожна особа має право на захист свого
цивільного права лише в разі його
порушення, невизнання або оспорювання
(ч.1 ст.15 ЦК України, ч.1 ст.3 ЦПК України).
У зв’язку із цим звернення до суду з
позовом про визнання права власності
на самочинне будівництво має
здійснюватися за наявності даних про
те, що порушене питання було предметом
розгляду компетентного державного
органу, рішення якого чи його
відсутність дають підстави вважати про
наявність спору про право.

Враховуючи наведене, при вирішенні
питання про відкриття провадження у
справі за позовом про визнання права
власності на самочинно збудовані
об’єкти суд має звертати увагу чи
зазначено у позовній заяві відповідно
до вимог ст.119 ЦПК обставини щодо
звернення позивача до інспекції
державного будівельного
архітектурного контролю про прийняття
об’єкта до експлуатації та посилання
на докази щодо зазначених обставин. У
разі відсутності посилання на такі
обставини або докази суд має
відповідно до вимог ст.121 ЦПК України
залишити позовну заяву без руху та
надати строк для усунення недоліків із
наслідками, передбаченими ч.2 ст.121 ЦПК
України.

Якщо позивач не звертався до
компетентного державного органу із
заявою про прийняття об’єкта до
експлуатації, суд вирішує спір по суті
з урахуванням наведених обставин та
вимог закону.

Разом з тим, в своєму позові
позивач наводить лише доводи щодо
наявності спору з іншим співвласником
домоволодіння ОСОБА_2 щодо порядку
користування земельною ділянкою.

Заявляючи вимогу про визнання
права власності на житлову прибудову,
яка згідно акту ідеальних часток є
самочинним будівництвом, позивач у
відповідності до вимог п.п.5,6 ч.2 ст.119
ЦПК України не наводить будь-яких
обґрунтувань (у т.ч. правових підстав)
пред’явлення позову в цій частині до
відповідачів, наявності спору між ними
щодо права власності на вказані
приміщення, не зазначає доказів тому,
чи звертався він до Інспекції
державного будівельного
архітектурного контролю у
Дніпропетровській області з приводу
введення самочинно переобладнаних
(збудованих) приміщень в експлуатацію
та до відповідача в особі
Дніпропетровської міської ради, як
розпорядника земель міста, за дозволом
на здійснення будівництва
(переобладнання) приміщень, відведення
земельної ділянки для цієї мети, щодо
отриманих відповідей (рішень) з цього
питання, з яких можливо було зробити
висновок про наявність спору про право.

Також позивач не зазначає доказів
щодо технічного стану приміщень на
теперішній час (наявності технічного
паспорту), щодо проведення будівництва
за відповідним проектом, з дотриманням
архітектурних, будівельних,
санітарних, екологічних норм.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України
суддя, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
викладених у ст.ст.119,120 цього Кодексу,
або не сплачено судовий збір,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

Таким чином, позовна заява
підлягає залишенню без руху, з наданням
позивачу строку для усунення недоліків
заяви протягом п’яти днів з дня
отримання ухвали, а саме: подання нової
заяви, оформленої у відповідності до
вимог ст.119 ЦПК України, з уточненням
підстав пред’явлення позову (щодо
звернення позивача до компетентних
органів з приводу оформлення права
власності та прийняття в експлуатацію
самочинного збудованого майна,
отриманих відповідей), зазначенням
обґрунтувань пред’явленого позову в
частині наявності спору з
відповідачами чи іншими особами або
органами щодо право власності на
приміщення; зазначення доказів, що
підтверджують викладені в позовній
заяві обставини, технічний стан
приміщень, здійснення будівництва за
наявності або відсутності
відповідного проекту, дотримання при
будівництві архітектурних,
будівельних, санітарних, екологічних
норм, відведення земельної ділянки.

Також позивачу слід зазначити
докази, що підтверджують вартість
спірних приміщень на момент звернення
до суду з позовом та, виходячи з цього, у
відповідності до ст.ст.4,6 Закону
України “Про судовий збір”, з
урахуванням сплаченого судового збору
в сумі 2562 грн. 91 коп., доплатити судовий
збір виходячи зі ставки судового збору
в розмірі 243 грн. 60 коп. за заявлену
вимогу немайнового характеру (щодо
визнання порядку користування
земельною ділянкою) та ставки судового
збору за заявлену вимогу майнового
характеру в розмірі 1% ціни позову
(вартості спірних приміщень), але не
менше 243 грн. 60 коп. та не більше 3654 грн.
(з урахуванням судового збору за вимогу
немайнового характеру), який підлягає
перерахуванню на наступний рахунок:
отримувач коштів УДКСУ у Кіровському
району м.Дніпропетровська (Кіровський
район), 22030001; код отримувача (код за
ЄДРПОУ) 37989316; банк отримувача ГУДКСУ у
Дніпропетровській обл.
м.Дніпропетровськ; код банку
отримувача (МФО) 805012; рахунок
отримувача 0007; код класифікації
доходів бюджету 22030001; призначення
платежу - судовий збір, за позовом
___________ (ПІБ чи назва установи,
організації позивача), Кіровський
районний суд м.Дніпропетровська, .

Окрім цього, позивачу слід надати
оригінал квитанції про доплату
судового збору та копії нової позовної
заяви з новими додатками (за наявності)
відповідно до кількості оіб, які беруть
участь у розгляді справи.

Керуючись ст.ст.119,120,121 ЦПК України,
-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про встановлення порядку
користування земельною ділянкою,
визнання права власності на житлову
прибудову - залишити без руху, надавши
строк для усунення зазначених в ухвалі
недоліків протягом п’яти днів з дня
отримання ухвали.

В разі невиконання ухвали суду у
встановлений строк, позовна заява буде
визнана неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
С.Ю.Казак