Справа № 450/2169/14-ц
Провадження № 2/450/1623/14
УХВАЛА

"03" жовтня 2014 р. Пустомитівський
районний суд Львівської області в
складі:

головуючого - судді Мельничук І.І.

при секретарі Стельмащук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Пустомити
заяву позивачки ОСОБА_1 про
забезпечення позову, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Пустомитівського
районного суду Львівської області
знаходиться цивільна справа за позовом
ОСОБА_1 до ВДВС Пустомитівського РУЮ,
Філії 14 Приватного підприємства
"ОСОБА_2Ш.", третя особа ОСОБА_3 про
визнання прилюдних торгів недійсними
щодо продажу арештованого майна.

Позивачка ОСОБА_1 разом з позовною
завою подала до суду заяву про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на транспортний засіб «НОNDA СR-V»,
2005 р.в., червоного кольору, номер шасі
SHSRD88606U401683. В обґрунтування своїх вимог
наводить ту обставину, що підставою для
звернення до суду є те, що ОСОБА_3 після
отримання позову та зваживши на
надзвичайно серйозні порушення під час
прилюдних торгів може вжити заходів
щодо перепродажу придбаного
автомобіля, що придбано по надзвичайно
заниженій ціні. Відтак, такі дії
унеможливлюють виконання позитивного
для позивача рішення суду у даній
справі.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлене
клопотання із зазначених підстав.

В судовому засіданні представники
відповідачів та третьої особи проти
задоволення даного клопотання
заперечили.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши думку учасників судового
розгляду, суд приходить до висновку, що
заява про забезпечення позову не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про
забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ
України "Про практику застосування
судами цивільно-процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову" №9 від 22 грудня 2006
року розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір і існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову,
з’ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Виходячи з засад диспозитивності
цивільного судочинства, відповідно до
частини 1 статті 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до ЦПК
України, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь в
справі.

Судом встановлено, що в заяві про
забезпечення позову разом з вказівкою
на колір ,рік випуску, номер шасі
транспортного засобу, не вказаного
його номерного знаку, що унеможливлює
іден6тифікацію вказаного автомобіля.

Разом з тим, в заяві не зазначено особи
,якій відповідно на будь-якій правові
основі належить станом на сьогоднішній
день автомобіль , який зазначає в
позовній заяві останній. .

Крім того , в обґрунтування покликання
на те ,що ОСОБА_4 (м. Львів, вул. Гіркина,
1/6) після отримання позову та зваживши
на надзвичайно серйозні порушення під
час прилюдних торгів може вжити
заходів щодо перепродажу придбаного
автомобіля позивачем не представлено
жодних доказів.

З огляду на вищенаведене, суд приходить
до висновку, що відповідачем не
конкретизовано власника транспортного
засобу та не ідентифіковано сам об’єкт
на який позивач про сить накласти
арешт, та не наведено жодних підстав
про те, що невжиття заходів
забезпечення позову може в майбутньому
утруднити чи зробити неможливим
виконання судового рішення у справі, та
вважає, що передчасне застосування
заходів забезпечення позову може
призвести до порушення прав та
законних інтересів третіх осіб.

В зв’язку з наведеним, суд приходить до
висновку, що заява про забезпечення
позову до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 151, 152 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви про забезпечення
позову позивачки ОСОБА_1 про
забезпечення позову– відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Львівської області
через районний суд протягом 5 днів з дня
її проголошення.

СуддяОСОБА_5