Справа № 182/8476/14-ц
Провадження № 2/0182/4273/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02.12.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді
Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю
секретаря Скоробогатової А.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Нікополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на спадкове майно в порядку
спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду
з позовною заявою до відповідача про
визнання за нею права власності на
спадщину в порядку спадкування за
законом після смерті чоловіка.

В обгрунтування своїх
вимог позивач посилається на наступні
обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її
чоловік ОСОБА_3, який до дня смерті
проживав та був зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1. Після його смерті
відкрилась спадщина на спадкове майно,
яке складається з 1/3 частини
двокімнатної квартири, загальною
площею 43,0 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м.,
що знаходиться в АДРЕСА_1, яка належала
спадкодавцю на підставі Свідоцтва про
право власності на житло від 14.09.2001
року, виданого Міським
житлово-експлуатаційним управлінням
Виконавчого комітету Нікопольської
міської ради народних депутатів
(органом приватизації), вартість якої
згідно звіту про оцінку складає 88 657
грн. 00 коп. За своє життя на випадок
своєї смерті її чоловік заповіту не
склав. Відповідно до ст.1222 та ст.1261
Цивільного кодексу України,
спадкоємцями першої черги після
смерті її чоловіка ОСОБА_3 є вона та їх
рідний син ОСОБА_2. Після смерті
чоловіка вона прийняла спадщину
фактично як спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини (згідно ч.3 ст.1268
Цивільного кодексу України). А їх син -
відповідач за цим позовом - спадщину не
прийняв, оскільки на момент смерті
спадкодавця разом з ним не був
зареєстрований, не проживав з ним та до
нотаріуса із заявою про прийняття
спадщини взагалі не звертався. Для
оформлення своїх спадкових прав в
липні 2014 року вона звернулась до Другої
Нікопольської державної нотаріальної
контори з заявою про видачу свідоцтва
про право на спадщину. Проте у його
видачі їй було відмовлено, у зв'язку з
тим, що право власності на
вищезазначену квартиру не було
зареєстровано. Для вирішення цього
питання Другою Нікопольською
державною нотаріальною конторою їй
було рекомендовано звернутись до
Нікопольського міськрайонного суду.
Відповідно до ст.328 ЦК України, право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.
Той факт, що вказана 1/3 частина квартири
належала спадкодавцю, підтверджується
Свідоцтвом про право власності на
житло від 14.09.2001 року, виданого Міським
житлово-експлуатаційним управлінням
Виконавчого комітету Нікопольської
міської ради народних депутатів. Право
власності спадкодавця на 1/3 частину
квартири виникло у період дії норм
Цивільного кодексу Української РСР 1963
року та набувалось шляхом
приватизації, відповідно до ЗУ „Про
приватизація державного житлового
фонду" в 2001 році. Відповідно до положень
ст.100 та ст.101 Цивільного кодексу
Української РСР 1963 року, який діяв на
час приватизації квартири, громадяни
могли мати у власності житло. А саме,
ст.101 ЦК Української РСР визначалось, що
в особистій власності громадян може
бути, зокрема, квартира. При цьому, ст.128
ЦК Української РСР визначався момент
виникнення права власності у набувача
майна за договором - „з моменту
передачі речі". Зазначені вище
документи свідчать про належне
володіння спадкодавцем ОСОБА_3 1/3
частиною квартири АДРЕСА_1, яка була
придбана (приватизована) на законних
підставах та має усі необхідні
документи про право власності,
відповідно до законодавства, яке діяло
на момент набуття цього майна. Згідно
ст.1218 ЦК України, до складу спадщини
входять всі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинились
внаслідок його смерті. Таким чином,
виникла ситуація, при якій через
бездіяльність спадкодавця щодо
реєстрації права власності на спадкове
майно, вона як спадкоємець не може
набути право власності на це майно в
порядку спадкування через нотаріальну
контору. За таких обставин, виходячи з
приписів ст.16 ЦК України, це право
підлягає захисту в судовому порядку.

В судове засідання позивачка
не прибула, надала до суду заяву про
розгляд справи у її відсутність, на
задоволенні позовних вимог наполягала,
просила суд їх задовольнити.

Відповідач в судове
засідання не прибув, надав до суду
заяву про розгляд справи у її
відсутність, проти позовних вимог не
заперечував.

Вивчивши матеріали справи,
суд приходить до наступного.

Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України,
спадкоємець, який постійно проживав
разом зі спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст.1270 цього Кодексу, він
не заявив про відмову від неї.

Як встановлено в судовому
засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік
позивачки ОСОБА_3 (а.с.5), який до дня
смерті проживав та був зареєстрований
за адресою: АДРЕСА_1. Після його смерті
відкрилась спадщина на спадкове майно,
яке складається з 1/3 частини
двокімнатної квартири, загальною
площею 43,0 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м.,
що знаходиться в АДРЕСА_1, яка належала
спадкодавцю на підставі Свідоцтва про
право власності на житло від 14.09.2001
року, виданого Міським
житлово-експлуатаційним управлінням
Виконавчого комітету Нікопольської
міської ради народних депутатів (а.с.7),
вартість якої, згідно звіту про оцінку
складає 88 657 грн. 00 коп. (а.с.12). За своє
життя на випадок своєї смерті
спадкодавець заповіту не склав.
Спадкоємцями першої черги після
смерті ОСОБА_3 є сторони по справі (а.с.6).
Після смерті чоловіка позивачка
прийняла спадщину фактично як
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини. А відповідач за цим позовом
спадщину не прийняв, оскільки на момент
смерті спадкодавця разом з ним не був
зареєстрований, не проживав з ним та до
нотаріуса із заявою про прийняття
спадщини взагалі не звертався. Для
оформлення своїх спадкових прав в
липні 2014 року позивачка звернулась до
Другої Нікопольської державної
нотаріальної контори з заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину.
Проте у його видачі їй було відмовлено,
у зв'язку з тим, що право власності на
вищезазначену квартиру не було
зареєстровано (а.с.13).

Таким чином, суд вважає за можливе
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.3-10, 30, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на 1/3 частину двокімнатної
квартири № 49, загальною площею 43,0 кв.м.,
житловою площею 27,7 кв.м., що знаходиться
в АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
законом після смерті чоловіка ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду першої
інстанції може бути оскаржено протягом
десяти днів з дня проголошення рішення
до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал