Справа № 316/1973/14-ц
Провадження № 2/316/900/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2014 р.
Енергодарський
міський суд

Запорізької області

у складі: головуючого судді: Бульби О.М.,

при секретарі: Демешко
О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Енергодар
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «ДП «Автосистем»,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору: Інспекція з
питань захисту прав споживачів у
Запорізькій області, про захист прав
споживачів, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернулась до
суду з даною позовною заявою в якій
просила:

- встановити факт, що договір
№151/1113к-п укладений 18.11.2013 року;

- розірвати договір №151/1113к-п,
укладений 18.11.2013 року між ТОВ «ДП
«Автосистем» та ОСОБА_1;

- стягнути з ТОВ «ДП «Автосистем»
на користь ОСОБА_1 суму, сплачену за
невиконаний договір у розмірі 30000 грн.
та пеню в розмірі 1205215 грн. 20 коп.;

- стягнути з ТОВ «ДП «Автосистем»
на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у
розмірі 50000 грн.;

- стягнути з ТОВ «ДП «Автосистем»
на користь ОСОБА_1 судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог
представник позивача в позовній заяві
зазначила, що між позивачем та
відповідачем 18.11.2013 року було укладено
договір купівлі-продажу автомобіля
марки Nissan X-Trail білого кольору, 2013 року
випуску №151/1113к-п, помилково датований
15.11.2013 року (далі - Договір). Відповідно
до п.3.1. Договору, загальна ціна
автомобіля складає 318840 грн., з яких
позивач на момент підписання Договору
повинен був оплатити на розрахунковий
рахунок відповідача аванс в розмірі 30000
грн. Відповідно до п.2.2. Договору
відповідач взяв на себе зобов'язання
поставити позивачу автомобіль не
пізніше 95 робочих днів з дати внесення
ним авансу, який він перерахував на
рахунок відповідача 18.11.2013 року. Однак,
відповідачем автомобіль позивачу до
часу звернення до суду поставлений так
і не був, в зв'язку з чим прострочення
поставки автомобіля складає 126 днів.
Представник позивача зазначає, що
зазначена в Договорі, дата його
укладення - 15.11.2013 року є помилковою,
якою скористався відповідач та
аргументує цим відмову поставити
позивачу автомобіль, оскільки в такому
разі авансова сума на розрахунковий
рахунок відповідача надійшла на третій
день від цієї дати. Однак, на думку
представника позивача, останній 15.11.2013
року фізично не мав можливості
підписати Договір, оскільки знаходився
на робочому місці (а.с.1-2).

Представник відповідача не
погоджуючись з позовною заявою, надав
до суду заперечення проти позову, в
яких просив відмовити в задоволені
позову (а.с.48-51). Дані заперечення були
обґрунтовані тим, що Договір був
укладений саме 15.11.2013 року. Разом з цим,
авансовий платіж у розмірі 30000 грн.
надійшов на рахунки відповідача лише
19.11.2013 року, в зв'язку з чим
(прострочення оплати) відповідач,
своїми листами повідомляв позивача про
відмову від зобов'язання за Договором в
односторонньому порядку та готовність
повернути позивачеві сплачений аванс.
Але, позивач відмовився отримувати
аванс з каси позивача та не надав свої
рахунки, куди відповідач міг їх
перерахувати. Вимоги щодо стягнення
пені представник відповідача вважає
необґрунтованими, оскільки остання
може бути нарахована у разі
невиконання договорів щодо виконання
робіт (надання послуг), а не договору
купівлі-продажу.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача позовні вимоги
підтримали та просили задовольнити,
надавши при цьому пояснення аналогічні
змісту позовної заяви. На уточнюючі
запитання позивач зазначив, що 14.11.2013
року він з дружиною звернулись до
відповідача з приводу придбання
автомобілю, де поспілкувавшись з
менеджером визначились з маркою
автомобіля, який вони бажають придбати
та з його комплектацією. 15.11.2013 року на
електронну адресу його дружини - ОСОБА_1
від відповідача надійшов рахунок з
банківськими реквізитами для оплати
авансового платежу за автомобіль. 15, 16
та 17 листопада 2013 року він знаходився
на робочому місці в ВП «Запорізька АЕС»
ДП «НАК «Енергоатом» в період часу з 7
години до 15 години 10-15 хвилин, а тому не
міг бути в ці дні у відповідача, який
знаходиться у м. Запоріжжя та,
відповідно, укласти Договір. 18.11.2013 року
він відповідно до рахунку, що надійшов
ОСОБА_1 на електрону пошту сплати у
відділені банку в м. Енергодар
авансовий платіж за автомобіль у сумі
30000 грн. та в той же день поїхав за
місцезнаходженням відповідача де
уклав Договір, в якому невірно була
визначена дата його укладення - 15.11.2013
року, а не 18.11.2013 року.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов визнав частково. При
цьому, представник відповідача, визнав
позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача на користь позивача 30000
гривень сплаченого авансу, в іншій
частині позовних вимог просив
відмовити. Пояснення представник
відповідача надав відповідно до змісту
заперечень проти позову, а на уточнюючи
запитання суду повідомив, що Договір
фактично було підписано сторонами
15.11.2013 року. Далі позивачем була
прострочена сплата авансового внеску,
в зв'язку з чим відповідач своєчасно не
зміг проплатити за нього кошти
постачальнику автомобілів ніссан в
Україну, а потім змінився курс гривні, в
зв'язку з чим вартість автомобіля
зросла. Позивач відмовляється забрати
авансовий платіж у сумі 30000 грн. з їх
каси та не надає свої банківські
розрахунки. ТОВ «ДП «Автосистем»
працює з 8 години до 19 години, що не
перешкоджало відповідачу після
закінчення робочого часу 15.11.2013 року
особисто з'явитися за місцем
знаходження ТОВ «ДП «Автосистем» та
укласти Договір. Зазначення в договорі
поруч з датою часу (11:16) представник
відповідача пояснив тим, що в цей час
він був роздрукований, після того, як в
телефонному режимі між сторонами була
досягнута домовленість. Також,
представник відповідача зазначив, що
оскільки в меморіальному ордері, що
свідчить про сплату позивачем
авансового платежу, зазначені
індивідуальні особливості автомобіля,
то Договір на час здійснення сплати
позивачем авансу вже існував, оскільки
лише в ньому та додатку до нього
визначаються зазначені особливості
автомобіля.

Вислухавши пояснення сторін,
представника позивача та свідка,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає за необхідне позовну заяву
задовольнити частково.

Так, сторонами визнається факт
укладення ними договору
купівлі-продажу автомобіля марки Nissan
X-Trail білого кольору, 2013 року випуску
№151/1113к-п, датованого 15.11.2013 року (а.с.4-6),
що відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не
підлягає доказуванню.

Відповідно до п.1.1 Договору відповідач
зобов'язався поставити у строк та на
умовах обумовлених у даному Договорі
позивачу, а позивач зобов'язався
прийняти та оплатити поставлений
відповідачем автомобіль.

Пунктом 2.2. договору визначено, що
автомобіль поставляється не пізніше 95
робочих днів з дати внесення позивачем
авансу у розмірі та на умовах
відповідно до п.3.2.1 даного Договору

Згідно п.3.2.1 Договору, аванс складає
тридцять тисяч гривень, який позивач
має сплатити в строк не пізніше 1
(одного) дня з дати підписання даного
договору.

Разом з цим, сторонами оспорюється дата
укладення даного Договору.

Так, позивач зазначає, що даний договір
був укладений не 15.11.2013 року а 18.11.2013
року, з чим не погоджується представник
позивача та наполягає, що саме 15.11.2013
року був укладений цей Договір.

Відповідно до ст.10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
в межах заявлених вимог і на підставі
наданих сторонами по справі доказів.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на яві вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть учать у справі.
Доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

Однак, позивач та його представник не
надали належних доказів, які б свідчили
про укладення договору саме 18.11.2013 року.

Так, факт перебування позивача 15.11.2013
року в період часу з 06 год. 16 хв. до 15 год.
10 хв. (а.с.46, 73-75) на робочому місці в м.
Енергодар Запорізької області не
унеможливлює його яку в цей же день до
м. Запоріжжя за місцем знаходження
відповідача та підписання Договору до
кінця робочого дня останнього, який
закінчується о 19 годині (а.с.72).

Показання свідка ОСОБА_1 про те, що
позивач саме 18.11.2013 року їздив до
відповідача для укладення договору не
можуть бути належними доказами в
підтвердження факту укладення
документу. Крім того, даний свідок
доводиться позивачу дружиною та є
зацікавленою в задоволені даної
позовної заяви.

Факт зазначення в Договорі поряд з
датою (15.11.2013 року) часу (11:16), на думку
суду, свідчить про час виготовлення
(роздрукування) самого Договору на
комп'ютерній техніці, що знайшло своє
підтвердження в поясненнях
представника відповідача та не може
свідчити про неможливість підписання
цього Договору в цей же день в більш
пізній час.

Поряд з тим, що позивачем та його
представником не доведено факт не
укладення Договору 15.11.2013 року, ними не
надано жодного доказу, що свідчить про
його укладення саме 18.11.2013 року, а не в
інший час.

Відповідно до п.6.3 Договору, за
прострочу оплати ціни автомобіля, по
будь-якому платежу, відповідно розділу
3 Договору, продавець залишає за собою
право подальшої реалізації
транспортного засобу третім особам. У
випадку продажу автомобіля продавець
готовий поставити аналогічний
автомобіль після укладення нового
договору купівлі-продажу із зміненими
умовами оплати на протязі обумовленого
строку.

Таким, чином непостачання відповідачем
автомобіля, визначеного умовами
Договору при наявності факту
прострочення сплати авансового
платежу не є порушенням умов цього
Договору, в зв'язку з чим не підлягають
задоволенню позовні вимоги щодо
стягнення пені, матеріальної шкоди та
судових витрат.

Крім того позивач та представник
позивача не навели суду жодної
правової підстави для розірвання
договору визначені ст.651 ЦПК України, в
зв'язку з чим дана позовна вимога також
не може бути задоволена.

Разом з цим, позовна вимога щодо
стягнення з відповідача на користь
позивача сплаченого 30000 грн. авансового
платежу відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК
України підлягає задоволенню, оскільки
вона визнається представником
відповідача, не суперечить закону та не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 57-60, 169, 209, 212-215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «ДП «Автосистем» на
користь ОСОБА_1 30000 (тридцять тисяч)
гривень сплаченого авансу.

В задоволені інших позовних вимог -
відмовити.

Рішення в повному обсязі буде складено
до 10.11.2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
О. М. Бульба