Справа № 412/2701/2012р.
Провадження № 8/201/12/2014р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

01 грудня 2014р.
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко
Н.В.

при секретарі - Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську заяву ОСОБА_1 про
перегляд у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішення Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
11.12.2013р. по цивільній справі за позовом
ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2,
ОСОБА_1 про стягнення суми та за
зустрічним позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» (треті особи -
ОСОБА_2, приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4.) про
визнання виконавчого напису нотаріуса
таким, що не підлягає виконанню та за
зустрічним позовом ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_5 до ПАТ «ОТП
Банк», ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
(треті особи - ОСОБА_2, Орган опіки та
піклування Жовтневої районної у м.
Дніпропетровську ради, приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3) про
визнання недійсним договору іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
29.02.2012р. звернулося з позовними
вимогами до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про
стягнення суми заборгованості за
кредитним договором від 26.10.2006р. №
СNL-300/3028/2006 та заборгованості за
кредитним договором від 10.11.2006р. №
СNL-300/3049/2006, посилаючись на невиконання
належним чином зобов'язань за
вказаними договорами, утворення
станом на 17.05.2011р. заборгованості в
загальній сумі 6 972 296 грн. 34коп., яку
позивач просив стягнути з
відповідачів солідарно (а.с. № 3-7 т. № 1).

Заочним рішенням Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
19.06.2012р. під головуванням судді
Галічого В.М. ці позовні вимоги
задоволено в повному обсязі (а.с. № 77-78
т. № 1).

Ухвалою суду від 01.08.2012р. під
головуванням судді Галічого В.М. заяву
ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення
суду від 19.06.2012р. було залишено без
задоволення (а.с. № 99 т. № 1).

Ухвалою суду від 22.07.2013р. були
об'єднані в одне провадження заяви
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 01.07.2012р. про
перегляд заочного рішення суду від
19.06.2012р. (а.с. № 104-126, 127-150, 154 т. № 1).

Ухвалою суду від 22.07.2013р. під
головуванням судді Галічого В.М. також
скасовано заочне рішення Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровськ від
19.06.2012р. (а.с. № 155 т. № 1).

11.09.2013р. до суду надійшла
зустрічна позовна заява ОСОБА_1 в своїх
інтересах про визнання виконавчого
напису нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню, та зустрічна позовна заява
ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах
дитини про визнання недійсним
договору іпотеки (а.с. № 187-189, 201-205 т. №
1). В обґрунтування першого зустрічного
позову ОСОБА_1 посилалася на те, що її
(як іпотекодавця) всупереч вимогам
законодавства про іпотеку не
повідомили письмово про необхідність
усунення порушень при виконанні
кредитного зобов'язання, а спірний
виконавчий напис нотаріусом було
вчинено у безспірному порядку,
незважаючи на наявність між сторонами
кредитних відносин спору щодо порядку
виконання зобов'язання. В
обґрунтування другого зустрічного
позову ОСОБА_1 посилалася на те, що на
момент укладання договору у
домоволодінні проживала неповнолітня
дитина, та органом опіки та піклування
не було надано згоди на укладання
спірної угоди, у зв'язку з чим з огляду
на приписи діючого на той час
законодавства, договір іпотеки від
10.11.2006р. слід визнати недійсним.

При новому розгляді справи, а саме
11.12.2013р. рішенням Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська
було задоволено в повному обсязі
позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про
стягнення суми. У задоволені
зустрічного позову ОСОБА_1 до ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» (треті особи -
ОСОБА_2, приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4.) про
визнання виконавчого напису нотаріуса
таким, що не підлягає виконанню було
відмовлено та відмовлено у задоволені
зустрічного позову ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_5 до ПАТ «ОТП
Банк», ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
(треті особи - ОСОБА_2, Орган опіки та
піклування Жовтневої районної у м.
Дніпропетровську ради, приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3) про
визнання недійсним договору іпотеки.
З відповідачів на користь позивача
стягнуто судові витрати в розмірі
3219грн., по 1609грн.50коп. з кожного (а.с. №
52-57 т. № 2).

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 13.02.2014р.
рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 11.12.2013р. було
залишено без змін (а.с. № 129-131 т. № 2).

27.03.2014р. до суду надійшла заява
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 (діє на
підставі довіреності від 26.04.2013р.) в
обґрунтування якої представник
посилався на те, що 13.02.2014р. після
залишення рішення Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
11.12.2013р. без змін ухвалою апеляційного
суду Дніпропетровської області ОСОБА_1
стали відомі обставини, які є
істотними для справи, і які не були і
не могли бути відомі під час розгляду
цивільної справи, а саме,
істотною обставиною є рішення
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 24.02.2014р., яким
визнано припиненим договір поруки від
26.10.2006р. та договір поруки від 10.11.2006р.,
укладені між ОСОБА_1 та ТОВ «ОТП Банк»
(раніше АКБ „Райффайзен Україна").
Таким чином, на думку представника
заявниці, зазначені обставини є
істотними, не були і не могли бути
відомі їй на час ухвалення рішення, а
тому воно підлягає перегляду за
нововиявленими обставинами (а.с. №
138-144 т. № 2).

При розгляді справи судом 01.12.2014р.
представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_6
(діє на підставі 2-х довіреностей від
26.06.2013р. - а.с. № 146, 123 т. № 1), підтримав
заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення суду
за нововиявленими обставинами. На той
випадок, якщо суд задовольнить заяву
ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за
нововиявленими обставинами, просив
основний позов банку задовольнити
частково, а саме в частині стягнення
суми заборгованості за двома
кредитними договорами тільки з
відповідача ОСОБА_2 і тільки
безспірної суми заборгованості, а в
позові до ОСОБА_1 відмовити,
задовольнивши два її зустрічних
позови.

Представник позивача - Копач Р.В. (діє
за дорученнями від ТОВ „ОТП Факторинг
Україна" та ПАТ „ОТП Банк" від 11.04.2014р.
та від 05.12.2013р. відповідно - а.с. № 171, 172
т. № 2) просив в задоволені заяви про
перегляд рішення суду від 11.12.2013р.
відмовити з тих підстав, що про це
рішення Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 не
повідомила ані районний суд при
винесені рішення 11.12.2013р., ані
апеляційний суд при розгляді справи
13.02.2014р. (а.с. № 129-131 т. № 2). На той
випадок, якщо суд задовольнить заяву
про перегляд рішення суду за
нововиявленими обставинами, просив
основний позов задовольнити в повному
обсязі, а в задоволені двох зустрічних
позовів ОСОБА_1 відмовити з тих самих
підстав, на які посилався представник
банку при розгляді справи 11.12.2013р.

Треті особи за зустрічними
позовними вимогами - приватний
нотаріус ДМНО ОСОБА_3 та приватний
нотаріус ДМНО ОСОБА_4, Орган опіки та
піклування Жовтневої районної
у м. Дніпропетровську ради в
судові засідання по справі не
з'являлися, про дату розгляду справи
кожного разу були повідомлені
належним чином, в справі є відповідні
поштові повідомлення
(а.с. № 148, 154-155, 158, 162, 164, 165, 167, 174-178, 180, 182,
184-188, 192, 198-199, 209- 211, 221-223 т. № 2).

До суду 16.05.2014р. та 29.09.2014р. надійшли
заяви приватного нотаріуса ДМНО ОСОБА_4
про розгляд справи за її відсутністю
(а.с. № 160, 200, 201 т. № 2).

До суду 18.09.2014р. надійшла заява
представника Органу опіки та
піклування Жовтневої районної у м.
Дніпропетровську ради - Бабенко Т.Г.
(діє за дорученням від 08.01.2014р. - а.с. № 184)
про розгляд справи за її відсутністю,
винести рішення згідно норм чинного
законодавства та з урахуванням
інтересів дітей (а.с. № 196 т. № 2).

В судовому засіданні 01.12.2014р., з
урахуванням думки учасників судового
процесу, суд ухвалив розглядати справу
за відсутністю представників третіх
осіб за зустрічним позовом на підставі
ст. 169 ЦПК України.

Від розгляду клопотання про
залучення третьої особи - ДП
„Інформаційний центр" МЮУ (а.с. № 153 т. №
2) представник відповідачів під час
судового засідання 01.12.2014р. відмовився
(а.с. № 224-227 т. № 2).

Суд, вислухав представників позивача
та відповідачів, ознайомившись з
матеріалами цивільної справи, вважає,
що заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_6
про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
суду від 11.12.2013р. слід задовольнити і
при новому розгляді справи в порядку
ст. 365 ЦПК України основний позов
задовольнити частково, зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_1 в своїх
інтересах задовольнити частково,
зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 в
своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього сина задовольнити
повністю з огляду на наступне.

Згідно із ст. 1054 ЦК України обов'язком
позичальника за кредитним договором є
зокрема повернення кредиту та сплата
процентів за користування ним.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 16 ЦК України одною з
форм судового захисту цивільних прав
та інтересів є примусове виконання
обов'язку в натурі.

Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України
поручитель відповідає перед
кредитором за виконання боржником
його обов'язку, а у випадку порушення
такого обов'язку боржник та поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі
солідарного обов'язку боржників
кредитор має право вимагати виконання
обов'язку частково або у повному обсязі
як від усіх боржників разом, так і від
кожного з них окремо.

Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове
зобов'язання повинне бути виконане у
гривнях, а у випадку визначення
грошового еквіваленту в іноземній
валюті, сума, що підлягає сплаті у
гривнях, визначається за офіційним
курсом відповідної валюти на день
платежу, якщо інший порядок її
визначення не встановлений договором
або законом чи іншим
нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати належних йому процентів.

Згідно із ст. ст. 512-516 ЦК України заміна
кредитора у зобов'язанні може бути
здійснена шляхом передання ним свого
права вимоги іншій особі за
правочином, при цьому до нового
кредитора переходять права
первісного кредитора на умовах та в
обсязі, що існувало на час передання.
Згода боржника на зміну кредитора не є
необхідною.

Судом при розгляді справи
встановлено, що відповідно до
кредитного договору від 26.10.2006р. №
СNL-300/3028/2006, укладеного між АКБ
«Райффайзенбанк Україна» та
відповідачем ОСОБА_2, право вимоги за
яким передано ТОВ «ОТП Факторинг
Україна», ОСОБА_2 був наданий кредит у
розмірі 200 000 доларів США з кінцевим
терміном повернення 26.10.2021р. (а.с. № 8-11,
12 т. № 1).

Крім того, 10.11.2006р. між АКБ
«Райффайзенбанк Україна» та
відповідачем ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір № СNL-300/3049/2006,
відповідно до якого останньому був
наданий кредит у розмірі 100 000 доларів
США з кінцевим терміном повернення
10.11.2016р. Право вимоги за цим договором
також передано ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» (а.с.№ 13-16, 17 т. № 1).

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитними договорами № СNL-300/3028/2006
від 26.10.2006р. та № СNL-300/3049/2006 від 10.11.2006р.
з відповідачкою ОСОБА_1 були укладені
договори поруки № SR-300/1441/2006 від
26.10.2006р. та № SR-300/1452/2006 від 10.11.2006р. (а.с.
№ 18-20, 21-23 т. № 1).

З метою забезпечення повного і
своєчасного виконання ОСОБА_2 своїх
зобов'язань за кредитними договорами,
між ОСОБА_1 та АКБ «Райффайзенбанк
Україна» був укладений договір іпотеки
№ PSL-300/2065/2006 (майнова порука),
посвідченому приватним нотаріусом
ДМНО ОСОБА_3, реєстровий номер № 3930,
відповідно до якого ОСОБА_1 було
передано в іпотеку належне їй на праві
власності домоволодіння, яке
знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с. № 196-199 т. 1).

18.04.2012р. приватним нотаріусом ДМНО
ОСОБА_4 було вчинено виконавчий напис,
реєстровий № 1764 про звернення
стягнення на нерухоме майно, що
передано в іпотеку за вищевказаним
договором іпотеки, за яким 27.04.2012р.
Жовтневим ВДВС ДМУЮ
Дніпропетровської області було
відкрито виконавче провадження та
накладено арешт на нерухоме майно -
домоволодіння, яке знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. № 191-195 т. № 1).

Державним виконавцем Жовтневого ВДВС
ДМУЮ Дніпропетровської області
Власенко О.В. 27.04.2012р. відкрито
виконавче провадження № ВП 3238848 (а.с.
№ 191-195 т. № 1).

Між тим, рішенням Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська
від 24.02.2014р. договір поруки № SR-300/1441/2006
від 26.10.2006р. та договір поруки №
SR-300/1452/2006 від 10.11.2006р. були визнані
припиненими (а.с. № 141-142, 193, 203- 204 т. № 2).

Рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 11.12.2013р. у дійсній
справі та рішення Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
24.02.2014р. у справі № 202/341/14ц про
визнання припиненими догорів поруки
безпосередньо пов'язані, між ними
існує преюдиційний,
матеріально-правовий зв'язок.

Адже факти, встановлені у справі №
202/341/14ц мають істотне значення для
даної справи, оскільки договір поруки
№ SR-300/1441/2006 від 26.10.2006р. та договір
поруки № SR-300/1452/2006 від 10.11.2006р. визнані
припиненими, отже не може йти мова про
солідарну відповідальність ОСОБА_1
поряд з боржником за кредитним
договором ОСОБА_2

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму
Вищого Спеціалізованого Суду з
розгляду цивільних та кримінальних
справи № 4 від 30.03.2012р. «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами»,
нововиявлені обставини - це юридичні
факти, які мають істотне значення для
розгляду справи та існували на час
розгляду справи, але не були і не могли
бути відомі заявнику, а також
обставини, які виникли після набрання
судовим рішенням законної сили та
віднесені законом до нововиявлених
обставин (частина друга статті 361 ЦПК).
Необхідними умовами нововиявлених
обставин, визначених пунктами 1, 2
частини другої статті 361 ЦПК, є те, що
вони існували на час розгляду справи;
ці обставини не могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи; вони
входять до предмета доказування у
справі та можуть вплинути на висновки
суду про права та обов'язки осіб, які
беруть участь у справі.

Відповідно до п. 7 цієї ж Постанови
Пленуму ВССУ № 4 від 30.03.2012р., обставини,
які відповідно до пункту 1 частини
другої статті 361 ЦПК є підставою для
перегляду судового рішення, це
юридичні факти, які існували на час
розгляду справи, але не були і не могли
бути відомі заявнику, повинні бути
істотними, тобто такими, що могли
вплинути на висновки суду при
ухваленні судового рішення і були
встановлені після набрання ним
законної сили. Питання про те, які
обставини можна вважати істотними, є
оціночним, і вирішується судом у
кожному конкретному випадку з
урахуванням того, чи ці обставини могли
спростувати факти, покладені в основу
судового рішення, та вплинути на
висновки суду під час його ухвалення
таким чином, що якби вказана обставина
була відома особам, які беруть участь у
справі, то зміст судового рішення був
би іншим.

З огляду на те, що юридичні факти, які
істотно впливають на права та
обов'язки ОСОБА_1 (визнання договорів
поруки припиненими) виникли після
набрання рішенням Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
11.12.2013р. законної сили (рішення
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська про визнання
договорів поруки припиненими було
винесено 24.02.2014р. та набрало законної
сили 06.03.2014р., а рішення від 11.12.2013р.
набрало законної сили 13.02.2014р.), то в
розумінні п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, з
урахуванням роз'яснень п. 7 Постанови
ВССУ, наявність рішення
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 24.02.2014р. про
визнання припиненими договорів поруки,
що укладені між ЗАТ «ОТП Банк» та
ОСОБА_1, є саме тією нововиявленою
обставиною, яка могла б, у разі якщо б
була відома сторонам, вплинути на
висновки суду під час ухвалення
рішення таким чином, що зміст судового
рішення був би іншим.

При задоволені заяви про перегляд
рішення за нововиявленими обставинами,
судом також враховано те, що рішення
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 11.12.2013р.
не виконувалось із дня
набрання ним законної сили до
скасування цього рішення ухвалою
апеляційного суду (положення п. 10
Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 30.03.2012р.).
Ці обставини в судовому засіданні
01.12.2014р. повідомив на запитання
головуючого представник банку (а.с. №
224-227 т. № 2).

Після прийняття змін до глави 4 розділу
V ЦПК України Законом України № 4176-VІ
(4176-17) від 20.12.2011р.), та згідно п.17
Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 30.03.2012р.
«Про застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами»
перевірка наявності підстав для
перегляду судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами або
підстав для скасування судового
рішення проводяться в одному судовому
засіданні. Суд розглядає справу по
суті спору з урахуванням
встановлених судом нововиявлених
обставин.

Таким чином, одночасно зі скасуванням
рішення Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська
від 11.12.2013р. за нововиявленими
обставинами, суд вважає можливим в
одному засіданні відразу винести
рішення про часткове задоволення
основного позову, часткове задоволення
зустрічного позову ОСОБА_1 в своїх
інтересах та повне задоволення
зустрічного позову ОСОБА_1 в своїх
інтересах та в інтересах
неповнолітнього сина.

Суд не може покласти в основу рішення
про задоволення позовних вимог ті
аргументи представника позивача, що
ОСОБА_1 не повідомила Жовтневому
районному суду м. Дніпропетровська
11.12.2013р. та апеляційному суду
Дніпропетровської області від 13.02.2014р.
про те, що договори поруки визнані
припиненими, оскільки, як зазначалося
вище рішення Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська
винесено тільки 24.02.2014р. та набрало
законної сили 06.03.2014р.

При задоволені заяви про перегляд
рішення за нововиявленими обставинами,
суд виходить з тих обставин, що строки
звернення, передбачені ст. 362 ЦПК
України ОСОБА_1 не
пропущені, оскільки вона звернулася до
суду 27.03.2014р. (рішення Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська
набрало законної сили 06.03.2014р.).

Отже, розглядая справу по суті спору
з урахуванням встановлених судом
нововиявлених обставин, відповідно
п.17 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від
30.03.2012р. (в одному засіданні), суд вважає,
що основний позов підлягає частковому
задоволенню, та заборгованість за
кредитними договорами слід стягувати
тільки з позичальника кредиту ОСОБА_2

Так, суд погоджується з тими доводами
позивача, викладеними у позовній заяві,
що зобов'язання позичальника не
виконувалися належним чином, станом
на 17.05.2011р. утворилась заборгованість
за вищезазначеними кредитними
договорами у розмірі 6.972.296грн.34коп., що
складається з: заборгованості по
кредитному договору від 26.10.2006р. №
СNL-300/3028/2006, а саме заборгованість по
кредиту у розмірі 81 290, 69 доларів США, що
за курсом НБУ 7.9785 грн. складає 648 577грн.
77коп., заборгованість по відсотках у
розмірі 18 709, 17 доларів США, що за курсом
НБУ 7.9785 грн. складає 149 271 грн.11коп.,
заборгованість по штрафним санкціям у
розмірі 186 999, 74 доларів США, що за курсом
НБУ 7.9785 грн. складає 1 491 977грн. 43коп.;
заборгованості по кредитному договору
від 10.11.2006р. № СNL-300/3049/2006, а саме
заборгованість по кредиту у розмірі 165
853, 59 доларів США, що за курсом НБУ 7.9785
грн. складає 1 323 262 грн.87коп.,
заборгованість по відсотках у розмірі
38 636, 31 доларів США, що за курсом НБУ 7.9785
грн. складає 308 259грн.80коп.,
заборгованість по штрафним санкціям у
розмірі 382 396, 11 доларів США, що за курсом
НБУ 7.9785 грн. складає 3 050 947грн. 36коп.,
відповідно до наданого позивачем
розрахунку (а.с. № 38, 39 т. № 1).

При винесені судом рішення в частині
часткового задоволення основного
позову, судом враховано, що позивачем
не уточнювалися позовні вимоги в
сторону збільшення суми
заборгованості за більший період та з
урахуванням курсу НБУ щодо іноземної
валюти. Це підтверджується відповіддю
представника банку в судовому
засіданні 01.12.2014р. на запитання
головуючого (а.с. № 224-227 т. № 2).

Самостійно перерахувати суму
заборгованості за основним позовом по
курсу НБУ на день винесення рішення,
суд не має можливості, оскільки
розглядає справу в порядку перегляду
рішення суду за нововиявленими
обставинами, а не в порядку розгляду
справу по суті при первісному її
розгляді.

При цьому суд не приймає до уваги
заперечення представника
відповідачів, що загальна сума
заборгованості занадто велика,
оскільки правильність розрахунку
банку не спростована, заперечення
представника відповідачів носять
голослівний характер з огляду на те, що
в матеріалах справи є розрахунок сумі
боргу по кожному з кредитних
договорів, з яким суд погоджується (а.с.
№ 38, 39 т. № 1) При розгляді справи
також враховано, що 12.11.2010р. між АКБ
«Райффайзенбанк Україна» та ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» був укладений
договір купівлі-продажу кредитного
портфелю, за яким право вимоги за
вищезазначеними договорами перейшло
до останнього (а.с. № 24-36, 37 т. № 1).

Розглядая зустрічні позовні вимоги
ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітньої дитини, суд вважає, що з
урахуванням тих обставин, що договір
поруки № SR-300/1441/2006 від 26.10.2006р. та
договір поруки № SR-300/1452/2006 від 10.11.2006р.
визнані припиненими рішенням
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 24.02.2014р., та ці
обставини є підставою для скасування
рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 11.12.2013р. в порядку
ст. 361, 365 ЦПК України, суд при новому
розгляді справи вважає, що ОСОБА_1 не
несе солідарну відповідальність за
кредитними договорами поряд з ОСОБА_2, в
даному випадку як майновий поручитель
(іпотекодавець), а отже слід визнати
таким, що не підлягає виконанню
виконавчий напис, вчинений приватним
нотаріусом ДМНО ОСОБА_4 від 18.04.2012р.,
реєстровий номер № 1764 про звернення
стягнення на нерухоме майно -
домоволодіння, яке знаходиться за
адресою : АДРЕСА_1, що передано в
іпотеку за договором іпотеки від
10.11.2006р., укладеному між АКБ
„Райффайзенбанк Україна" та ОСОБА_1 за
№ РСL-300/2065/2006, посвідченому приватним
нотаріусом ДМНО ОСОБА_3, реєстровий
номер № 3930 та Зняти заборону з
нерухомого майна, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 з Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна (реєстраційний номер 12451277,
контрольна сума 1ЕОБ49А1Д7).

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 в
своїх інтересах суд вважає за
необхідне задовольнити частково,
відмовивши у тій частині її вимог, що
стосується вимог про закриття
виконавчого провадження № ВП 3238848,
відкритого державним виконавцем
Власенко О.В. 27.04.2012р.. яке знаходиться
в провадженні Жовтневого ВДВС ДМУЮ
(а.с. № 190, 191-195), оскільки відповідно до
ч. 3 ст. 49 Закону України „Про виконавче
провадження" це відноситься до
компетенції самого державного
виконавця і тільки у разі відмови у
закритті виконавчого провадження у
сторони з'являється право на
оскарження такої постанови в
судовому порядку.

З урахуванням тих самих обставин, що
договір поруки № SR-300/1441/2006 від 26.10.2006р.
та договір поруки № SR-300/1452/2006 від
10.11.2006р. визнані припиненими рішенням
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 24.02.2014р., та ці
обставини є підставою для скасування
рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 11.12.2013р. в порядку
ст. 361, 365 ЦПК України, суд при новому
розгляді справи вважає, що ОСОБА_1 не
несе солідарну відповідальність за
кредитними договорами поряд з ОСОБА_2, в
данному випадку як майновий поручитель
(іпотекодавець), а отже слід визнати
недійсним договір іпотеки за №
РСL-300/2065/2006, посвідчений 10.11.2006р.
приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_3, та
зареєстрований в реєстрі за № 3930,
укладений між ОСОБА_1 та АКБ
„Райффайзенбанк Україна". Також слід
зобов'язати ПАТ „ОТП Банк" надати
приватному нотаріусу ДМНО ОСОБА_3 усі
документи, необхідні для виключення
нотаріусом з реєстру іпотек запису про
іпотеку та заборону відчуження
нерухомого майна, яке було передано в
іпотеку за договором іпотеки №
РСL-300/2065/2006, який посвідчений приватним
нотаріусом ДМНО ОСОБА_3 та
зареєстрований в реєстрі за № 3930,
укладений між ОСОБА_1 та АКБ
„Райффайзенбанк Україна", а саме:
нерухоме майно, що знаходиться за
адресою: Дніпропетровська область,
АДРЕСА_1, загальною площею 373 кв.м.,
власником якого є ОСОБА_1 Також слід
зобов'язати приватного нотаріуса
ДМНО ОСОБА_3 виключити з реєстру іпотек
запис про іпотеку та заборону
відчуження нерухомого майна, яке було
передано в іпотеку за договором
іпотеки № РСL-300/2065/2006, який посвідчений
приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_3 та
зареєстрований в реєстрі за № 3930,
укладений між ОСОБА_1 та АКБ
„Райффайзенбанк Україна", а саме:
нерухоме майно, що знаходиться за
адресою: Дніпропетровська область,
АДРЕСА_1, загальною площею 373 кв.м.,
власником якого є ОСОБА_1

Обговорюючи питання про розподіл
судових витрат, відповідно до положень
ст. 88 ЦПК України, та з урахуванням тих
обставин, що суд дійшов до висновку про
часткове задоволення позовних вимог,
суд вважає за необхідне стягнути з
відповідача ОСОБА_2 на користь позивача
понесені судові витрати по справі в
розмірі 3219грн., оскільки саме з цього
відповідача на користь банка стягнута
заборгованість по обом кредитним
договорам (а.с. № 2 т. № 1).

Оскільки, суд прийшов до висновку про
повне та часткове задоволення
зустрічних позовів ОСОБА_1 (в своїх
інтересах та інтересах неповнолітньої
дитини) , вважає, що з позивача на
користь ОСОБА_1 слід по кожному з
зустрічних позовів стягнути судові
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 114грн.70коп., незважаючи на те, що
один з зустрічних позовів задоволено
частково, оскільки станом на 2013р. сума,
яка дорівнює 114грн.70коп. була
мінімальним розміром судового збору
за позовами цієї категорії (а.с. № 186,
200 т. № 2).

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 16, 512-516, 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України,
Постановою Пленуму ВССУ № 4 від 30.03.2012р.
«Про застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами», главою
4 розділу V ЦПК України (в
редакції Закону України № 4176-VІ (4176-17)
від 20.12.2011р.) , ч. 3 ст. 49 Закону України
„Про виконавче провадження", ст. ст. ст.
8, 10, 11, 60, 74-76, 88, 169, 212, 213, 214, 215, 361-365 ЦПК
України, суд,

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 11.12.2013р. по
цивільній справі № 412/2701/2012р. -
задовольнити.

Скасувати у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішення Жовтневого
районного суду м.
Дніпропетровська від 11.12.2013р. по
цивільній справі № 412/2701/2012р.

Позовні вимоги ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_1
про стягнення суми заборгованості за
кредитним договором від 26.10.2006р. №
СNL-300/3028/2006 та заборгованості за
кредитним договором від 10.11.2006р. №
СNL-300/3049/2006 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ
«ОТП Факторинг Україна»
заборгованість за кредитним договором
від 26.10.2006р. № СNL-300/3028/2006 та
заборгованості за кредитним договором
від 10.11.2006р. № СNL-300/3049/2006 - 6 972 296грн.
34коп.. (шість мільйонів дев'ятсот
сімдесят дві тисячі двісті дев'яносто
шість гривень 34 коп.), що складається з :
заборгованості по кредитному договору
від 26.10.2006р. № СNL-300/3028/2006, а саме
заборгованість по кредиту у розмірі 81
290, 69 доларів США, що є еквівалентом 648
577грн. 77коп.., заборгованість по
відсотках у розмірі 18 709, 17 доларів США,
що є еквівалентом 149 271грн.11коп.,
заборгованість по штрафним санкціям у
розмірі 186 999, 74 доларів США, що є
еквівалентом 1 491 977грн. 43коп.;
заборгованості по кредитному договору
від 10.11.2006 р. № СNL-300/3049/2006, а саме
заборгованість по кредиту у розмірі 165
853, 59 доларів США, що є еквівалентом 1 323
262грн. 87коп., заборгованість по
відсотках у розмірі 38 636, 31 доларів США,
що є еквівалентом 308 259грн. 80коп.,
заборгованість по штрафним санкціям у
розмірі 382 396, 11 доларів США, що є
еквівалентом 3 050 947грн. 36коп.

В задоволені позовних вимог ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про
стягнення суми заборгованості за
кредитним договором від 26.10.2006р.
№ СNL-300/3028/2006 та заборгованості за
кредитним договором від 10.11.2006р. №
СNL-300/3049/2006 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» судові
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 3219грн.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1
до Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» (треті особи -
ОСОБА_2, приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4.) про
визнання виконавчого напису
нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню - задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає
виконанню виконавчий напис, вчинений
приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_4 від
18.04.2012р., реєстровий номер № 1764 про
звернення стягнення на нерухоме майно
- домоволодіння, яке знаходиться за
адресою : АДРЕСА_1, що передано в
іпотеку за договором іпотеки від
10.11.2006р., укладеному між АКБ
„Райффайзенбанк Україна" та ОСОБА_1 за
№ РСL-300/2065/2006, посвідченому приватним
нотаріусом ДМНО ОСОБА_3, реєстровий
номер № 3930.

Зняти заборону з нерухомого
майна, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
(реєстраційний номер 12451277, контрольна
сума 1ЕОБ49А1Д7).

В задоволені частини вимог
зустрічного позову, що стосується
вимог про закриття виконавчого
провадження № ВП 3238848, яке знаходиться
в провадженні Жовтневого ВДВС ДМУЮ -
відмовити.

Стягнути з ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» на користь ОСОБА_1 понесені
нею судові витрати за цим зустрічним
позовом в розмірі 114грн.70коп.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до
Публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк», Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» (треті особи - ОСОБА_2, Орган
опіки та піклування Жовтневої районної
у м. Дніпропетровську ради, приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3) про
визнання недійсним договору іпотеки
- задовольнити.

Визнати недійсним договір іпотеки за №
РСL-300/2065/2006, посвідчений 10.11.2006р.
приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_3, та
зареєстрований в реєстрі за № 3930,
укладений між ОСОБА_1 та АКБ
„Райффайзенбанк Україна".

Зобов'язати ПАТ „ОТП Банк" надати
приватному нотаріусу ДМНО ОСОБА_3 усі
документи, необхідні для виключення
нотаріусом з реєстру іпотек запису про
іпотеку та заборону відчуження
нерухомого майна, яке було передано в
іпотеку за договором іпотеки №
РСL-300/2065/2006, який посвідчений приватним
нотаріусом ДМНО ОСОБА_3 та
зареєстрований в реєстрі за № 3930,
укладений між ОСОБА_1 та АКБ
„Райффайзенбанк Україна", а саме:
нерухоме майно, що знаходиться за
адресою: Дніпропетровська область,
АДРЕСА_1, загальною площею 373 кв.м.,
власником якого є ОСОБА_1

Зобов'язати приватного нотаріуса
ДМНО ОСОБА_3 виключити з реєстру іпотек
запис про іпотеку та заборону
відчуження нерухомого майна, яке було
передано в іпотеку за договором
іпотеки № РСL-300/2065/2006, який посвідчений
приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_3 та
зареєстрований в реєстрі за № 3930,
укладений між ОСОБА_1 та АКБ
„Райффайзенбанк Україна", а саме:
нерухоме майно, що знаходиться за
адресою: Дніпропетровська область,
АДРЕСА_1, загальною площею 373 кв.м.,
власником якого є ОСОБА_1

Стягнути з ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
на користь ОСОБА_1, яка подала
зустрічний позов в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_5, понесені нею
судові витрати за цим зустрічним
позовом в розмірі 114грн.70коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська.

Суддя:

Н.В.Ткаченко