Справа № 579/1602/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 листопада 2014 року
Кролевецький районний суд Сумської
області

в складі: судді -
Сірої Г.І.,

за участі секретаря -
Печенової Л.В.,

з участю: заявниці -
ОСОБА_1,

заінтересованої особи -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Кролевець
справу за заявою ОСОБА_1 про
встановлення факту родинних відносин,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду 12.11.2014 року з
заявою, в якій просить встановити факт,
що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Тулиголове
Кролевецького району Сумської області,
є рідною матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
мотивуючи свої доводи наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у с.Тулиголове
Кролевецького району померла її баба
(мати її батька) ОСОБА_3. На момент
смерті ОСОБА_3 проживала разом з нею та
своїм сином, а її батьком, ОСОБА_2 по
АДРЕСА_1. На випадок своєї смерті ОСОБА_3
залишила 11.04.2000 заповіти: за р.№83 згідно
якого земельну частку (пай) заповіла їй,
а за р.№84 вона фактично скасувала
попередній заповіт, оскільки житловий
будинок в с.Тулиголове та взагалі все
інше майно, яке буде належати їй на день
смерті вона заповіла своєму сину
ОСОБА_2. Зважаючи на це, після смерті
ОСОБА_3 вона та ОСОБА_2 відмовилися від
прийняття спадщини за заповітами,
водночас ОСОБА_2, син померлої, єдиний
спадкоємець першої черги, відмовився
від прийняття спадщини за законом на її
користь, спадкоємця іншої черги, про що
подав відповідну заяву до нотконтори, а
вона в свою чергу подала до нотконтори
заяву про прийняття спадщини за
законом після смерті ОСОБА_3, оскільки
відмовився від прийняття спадщини на
її користь спадкоємець першої черги. На
підставі вказаних заяв було заведено
спадкову справу №37/2012. Вона бажає
оформити спадщину після смерті своєї
баби ОСОБА_3, жодна інша особа на
спадщину не претендує.

Для того, щоб оформити свої спадкові
права вона звернулась до нотаріальної
контори, де їй було роз'яснено порядок
оформлення спадщини та повідомлено про
перелік документів, які необхідні для
оформлення спадщини. При цьому
з'ясувалося, що в документах, які будуть
необхідні для оформлення спадщини, а
саме у свідоцтві про народження її
батька ОСОБА_2 НОМЕР_1, виданого
Глухівським Рай бюро ЗАГС Сумської
області 02 вересня 1949 року у графі мати
внесено запис російською мовою
«ОСОБА_3», а у свідоцтві про смерть
зазначено «ОСОБА_3».

Свідоцтво про народження її батька
було виписане 1949 року, після війни, коли
документи про народження бабусі були
втрачені, тому ймовірно зі слів було
записано ім'я матері саме, як ОСОБА_3.

З 1971 року (з часу отримання її бабусею
повторного свідоцтва про народження)
ніхто не бачив необхідності внесення
виправлень у запис про народження її
батька, оскільки ні в кого не виникало
сумнівів щодо того, що ОСОБА_3 є рідною
матір'ю ОСОБА_2.

На даний час вирішується питання
оформлення спадщини, яка залишилася
після смерті її баби ОСОБА_3, однак в
подальшому таке оформлення буде
неможливе внаслідок наявних помилок в
написанні її імені у свідоцтві про
народження її батька ОСОБА_2. Таким
чином, інакше ніж у судовому порядку, не
можна довести, що ОСОБА_3 є рідною
матір'ю ОСОБА_2.

В судовому засіданні заявниця
підтримала свою заяву, пояснила, що
така плутанина могла мати місце у
зв'язку із складністю вимови та
написання імені баби, в тому числі при
перекладі. Тим більше, що для
пересічних громадян вимовляти ім'я
ОСОБА_3 досить незвично, адже воно є
рідковживаним та непоширеним,
натомість співзвучне до нього і
звичніше для вимови є ім'я ОСОБА_3.
Оскільки «ОСОБА_3» та «ОСОБА_3» схожі за
звучанням, мають однакові закінчення,
тому в побуті саме ОСОБА_3, а також
ОСОБА_3, а не ОСОБА_3 називали її бабусю.

Заінтересована особа ОСОБА_2 під час
розгляду справи в судовому засіданні
не заперечував, щодо задоволення заяви
ОСОБА_1, пояснив, що свідоцтво про його
народження було втрачене під час війни.
Коли виписувалось нове свідоцтво про
його народження, то ймовірно зі слів
матері було записано ім'я матері саме
як ОСОБА_3. Повторне свідоцтво про
народження його матір'ю було отримано
тільки 11 березня 1971 року, в якому вірно
було зазначено ім'я його матері
«ОСОБА_3». На той час йому вже було 32
роки, тому змінювати його свідоцтво про
народження ніхто не став, адже він мав
паспорт. Він підтвердив, що дійсно його
матір не називали ОСОБА_3, а частіше
називали ОСОБА_3 або ОСОБА_3.

Від Тулиголівської сіської ради до
суду надійшла заява про розгляд справи
за відсутності їх представника,
заявлені вимоги ОСОБА_1 визнають та не
заперечують щодо їх задоволення (а.с.30).

Суд, заслухавши пояснення заявниці,
заінтересованої особи ОСОБА_2, свідків
ОСОБА_5, ОСОБА_6, вивчивши матеріали
справи, вважає, що заява підлягає
задоволенню.

Судом встановлені наступні факти.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у с.Тулиголове
Кролевецького району померла ОСОБА_3
(а.с.9). На момент смерті ОСОБА_3
проживала разом з сином ОСОБА_2 та
онукою ОСОБА_1 в одному будинку, вели
спільне господарство, що
підтверджується довідкою виконкому
Тулиголівської сільської ради
Кролевецького району №429 від 06.11.2014р.
(а.с.14).

На випадок своєї смерті ОСОБА_3
залишила 11.04.2000р. заповіти: за р.№83,
згідно якого земельну частку (пай)
заповіла ОСОБА_1 (а.с.19), за р.№84 -
житловий будинок в с.Тулиголове та
взагалі все інше майно, яке буде
належати їй на день смерті вона
заповіла своєму сину ОСОБА_2 (а.с.12).
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.1254 ЦК України
заповіт, який було складено пізніше,
скасовує попередній заповіт повністю
або у тій частині, в якій він йому
суперечить. Кожний новий заповіт
скасовує попередній і не відновлює
заповіту, який заповідач склав перед
ним.

Як вбачається з довідки Кролевецької
районної державної нотаріальної
контори, інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру (заповіти/спадкові
договори) та інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру (спадкові справи та
видані на їх підставі свідоцтва про
право на спадщину) після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 була заведена
спадкова справа №37/2012. У спадковій
справі міститься заява від 10 лютого 2012
року з р.№97, яку подала онука померлої
ОСОБА_1 про прийняття спадщини за
законом; заява від 10 лютого 2012 року з
р.№98, яку подала онука померлої ОСОБА_1
про відмову від прийняття спадщини за
заповітом; заява від 10 лютого 2012 року з
р.№99, яку подав син померлої ОСОБА_2 про
відмову від прийняття спадщини за
заповітом; заява від 10 лютого 2012 року за
р.№100, яку подав син померлої ОСОБА_2 про
відмову від спадщини за законом на
користь онуки померлої ОСОБА_1
Заповіти, посвідчені 11.04.2000 року від
імені ОСОБА_3 за р.№83 та р.№84, внесені до
Спадкового реєстру (а.с.24-27).

Відповідно до ст.1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

На даний час ОСОБА_1 вирішується
питання оформлення спадщини, яка
залишилася після смерті ОСОБА_3, однак в
подальшому таке оформлення буде
неможливе внаслідок розбіжностей у
написанні імені померлої у свідоцтві
про смерть та у свідоцтві про
народження батька заявниці.

Так у свідоцтві про народження батька
заявниці ОСОБА_2 серія НОМЕР_1, виданого
Глухівським Рай бюро ЗАГС Сумської
області 02 вересня 1949 року (а.с.10) у графі
мати внесено запис російською мовою
«ОСОБА_3», а у свідоцтві про смерть
спадкодавиці зазначено «ОСОБА_3» (а.с.9).

Факт родинних відносин
підтверджується записами
погосподарських книг по
Тулиголівській сільській раді, зокрема
за 2006-2010 роки та за 2011-2015 роки, в яких
зазначено родинні зв'язки голови
домогосподарства ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, саме, як мати та
син (а.с.15-18). Підтвердженням того, що
ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 є заповідальне
розпорядження, згідно якого вона все
своє майно заповіла своєму сину ОСОБА_2,
що підтверджується дублікатом
заповіту, виданого 17 липня 2014 року за
р.№139 секретарем Тулиголівської
сільської ради (а.с.12).

Після смерті ОСОБА_3, залишилося
спадкове майно, в тому числі, земельні
ділянки для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва на
території Тулиголівської сільської
ради, право власності на які, зокрема,
підтверджується державним актом СМ147676,
виданим на ім'я померлої (а.с.13).

Факт родинних відносин між батьком
заявниці ОСОБА_2 та бабою заявниці
ОСОБА_3 не заперечується
Тулиголівською сільською радою та
підтверджується показами свідків
ОСОБА_5, ОСОБА_6, які в судовому
засіданні пояснили, що ОСОБА_2 в селі
називали як «ОСОБА_2», а заявницю
називали «ОСОБА_1», тобто по імені
матері та баби ОСОБА_3. Саму ж ОСОБА_3 в
селі називали по-різному, то «ОСОБА_3»,
то «ОСОБА_3». Однак всі знали, що вона є
рідною матір'ю ОСОБА_2. При цьому свідок
ОСОБА_5 пояснив, що, працюючи керівником
сільськогосподарського підприємства в
с. Тулиголове Кролевецького району з 1995
року, він знав, що ім'я померлої дійсно
ОСОБА_3, оскільки щорічно до 9 Травня
поздоровляв її з святом як вдову
загиблого на фронті Великої
Вітчизняної війни, однак в побуті
ОСОБА_3 ОСОБА_3 не називали.

Оскільки встановлення факту родинних
відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 тягнуть
для заявниці юридичні наслідки у
вигляді набуття права спадкування за
законом, а у позасудовому порядку
встановити це неможливо, тобто
заявниця не має іншої можливості
внести виправлення в написанні імені
матері у свідоцтві про народження її
батька ОСОБА_2, і діюче чинне
законодавство не передбачає іншого
порядку встановлення даного факту,
тому на підставі п.6 ст.256 ЦПК України
вказаний факт, необхідно встановити за
рішенням суду.

Таким чином, суд вважає доведеним факт,
що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Тулиголове
Кролевецького району Сумської області,
є рідною матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у
зв'язку з чим є підстави для
задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 256, 257, 259 ЦПК України,

в и р і ш и в:

заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в
с.Тулиголове Кролевецького району
Сумської області, є рідною матір'ю
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Сумської області
через Кролевецький районний суд в
десятиденний строк з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні при його
проголошенні у судовому засіданні,
можуть подати апеляційну скаргу в
десятиденний строк з дня отримання
копії судового рішення.

Суддя Г. І. Сіра