печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року Печерський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді Кирилюк І.В.,при
секретарі:Руденку Д.В.,за участю:
представника позивача:ОСОБА_2,третьої
особи:не з'явилась,представника
відповідача-1:не
з'явився,відповідача-2:не
з'явився,розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду у м.
Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору на стороні позивача
ОСОБА_4 до Акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування»,
ОСОБА_5 про стягнення суми страхового
відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3.)
звернувся до суду з вказаним позовом до
Акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» (далі -
відповідач-1, АТ «СК «АХА Страхування»),
ОСОБА_5 (далі - відповідач-2, ОСОБА_5.), в
якому просить стягнути з відповідача-1
на користь позивача внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди суму в
розмірі 19 155,95 грн.: з яких вартість
відновлювального ремонту - 15 608,14 грн.,
вартість проведення експертизи - 600,00
грн., моральна шкода - 1 000,00 грн., витрати
на правову допомогу - 1 000,00 грн., пеня -
373,74 грн., розмір інфляційних втрат - 515,06
грн., розмір трьох процентів річних - 59,01
грн.; стягнути з відповідача-1 на
користь позивача суму сплаченого
судового збору в розмірі 243,60 грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначає, що 11.10.2013 сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «Форд», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_5, який був
застрахований згідно договору № АС407488
від 11.09.2013 року добровільного
страхування наземного транспорту в АТ
«СК «АХА Страхування», та автомобіля
«Фольксваген», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_3, який був
застрахований згідно договору № 6027681
добровільного с «Інкомстрах».
Винуватим у вказаній
дорожньо-транспортній пригоді визнано
ОСОБА_5, цивільно-правова
відповідальність якого була
застрахована в АТ «СК «АХА
Страхування». Згідно звіту ТОВ «Ексас»
від 29.10.2013 року, складеного за
замовленням АТ «СК «АХА Страхування»,
ринкова вартість застрахованого
транспортного засобу склала 22 833,00 грн.,
а вартість відновлювального ремонту - 34
547,63 грн. Позивач повідомив
відповідача-1 про страховий випадок,
проте, у листі від 24.12.2013 року
відповідач-1 зазначив, що ремонт
автомобіля є економічно
необґрунтованим та підстав для виплати
відшкодування немає. На замовлення
позивача було проведено незалежну
експертну оцінку у ФОП ОСОБА_6, вартість
якої склала 600,00 грн., за результатами
огляду транспортного засобу було
складено звіт № 18/03/14 про оцінку
вартості матеріального збитку, згідно
якого ринкова вартість автомобіля
«Фольксваген», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, складає 28
455,25 грн., а вартість відновлювального
ремонту - 15 608,14 грн. 11.03.2014 року позивач
звернувся до відповідача-1 із заявою
щодо відшкодування матеріального
збитку, згідно звіту № 18/03/14, проте, у
листі від 09.04.2014 року АТ «СК «АХА
Страхування» вказало, що вартість
автомобіля необґрунтовано завищена у
звіті та відмовив у виплаті страхового
відшкодування. Позивач вважає таку
відмову неправомірною та за
прострочення виплати страхового
відшкодування також нараховує пеню в
розмірі 373,74 грн., три проценти річних в
розмірі 59,01 грн., інфляційні витрати в
розмірі 515,06 грн. Крім того, позивач
зазначає, що внаслідок неправомірної
відмови у виплаті страхового
відшкодування йому заподіяно моральну
шкоду, яку він оцінює в розмірі 1 000,00
грн.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 23.06.2014 року відкрито
провадження у цивільній справі за
позовом ОСОБА_3 до Акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування», ОСОБА_5 про стягнення
суми страхового відшкодування, та
справу призначено до судового
розгляду.

Під час розгляду справи 14.07.2014 року на
адресу суду надійшла заява про
уточнення позовних вимог в якій
позивач просить стягнути з
відповідача-1 на користь позивача
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди суму в розмірі 18 155,95 грн.:
вартість відновлювального ремонту - 15
608,14 грн., вартість проведення
експертизи - 600,00 грн., моральна шкода - 1
000,00 грн., витрати на правову допомогу - 1
000,00 грн., пеня - 373,74 грн., розмір
інфляційних втрат - 515,06 грн., розмір
трьох процентів річних - 59,01 грн.;
стягнути з відповідача-2 на користь
позивача внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди суму в
розмірі 1 510,00 грн.: 510,00 грн. - розмір
франшизи, 1 000,00 грн. - моральна шкода.;
стягнути солідарно з відповідачів на
користь позивача суму сплаченого
судового збору в розмірі 243,60 грн. (а. с.
46-51).

В судовому засіданні 24.07.2014 року АТ «СК
«АХА Страхування» надало письмові
заперечення проти позову в яких
просило в позові відмовити, оскільки,
по-перше, згідно Звіту ТОВ «Ексас»,
вартість відновлювального ремонту
перевищує ринкову вартість
транспортного засобу до
дорожньо-транспортної пригоди, отже
сума страхового відшкодування
становить 3 113,00 грн.; по-друге, позивач
представляє інтереси власника на
підставі довіреності від 20.02.2012 року,
якою не передбачено право повіреного
на отримання страхового відшкодування
від імені власника автомобіля (а. с. 62-63).

Протокольною ухвалою Печерського
районного суду м. Києва від 20.10.2014 року,
відповідно до ч. 2 ст. 35 ЦПК України, до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні позивача
залучено ОСОБА_4 (далі - третя особа,
ОСОБА_4.).

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги з
викладених в позовній заяві підстав з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача-1 в судове
засідання 27.11.2014 року не з'явився, про
день, час та місце розгляду справи, в
порядку ст. ст. 74, 76 ЦПК України,
повідомлений належним чином, направив
на адресу суду заяву про розгляд справи
за його відсутності.

Відповідач-2 в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи, в порядку ст. ст. 74, 76
ЦПК України, повідомлений належним
чином, причини неявки суду невідомі.

Третя особа в судове засідання не
з'явилась, про день, час та місце
розгляду справи, в порядку ст. ст. 74, 76
ЦПК України, повідомлена належним
чином, направила на адресу суду заяву
про розгляд справи за її відсутності.

Вислухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача-1,
дослідивши та оцінивши письмові докази
у справі у їх сукупності, суд приходить
до висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню, враховуючи
наступне.

Судом встановлено, що 11.10.2013 року
сталась дорожньо-транспортна пригода
за участю автомобіля «Форд», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, яким
керував ОСОБА_5, та автомобіля
«Фольксваген», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, яким
керував ОСОБА_3

Власником автомобіля «Фольксваген»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_3, є ОСОБА_7
(а. с. 8).

Згідно довідки ВДАІ Печерського РУ ГУ
МВС України в м. Києві, внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
автомобіль «Фольксваген», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, одержав
механічні пошкодження (а. с. 12).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме, шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України,
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Постановою Печерського районного суду
м. Києва від 21.11.2013 року винним у
вчиненні зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди визнано
ОСОБА_5 (а. с. 13).

Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_5 у вчинені
дорожньо-транспортної пригоди є
встановленою та не підлягає доведенню,
відтак, шкода, завдана позивачеві з
вини відповідача-2 підлягає
відшкодуванню за рахунок останнього.

Разом з тим, згідно полісу № АС/6407488
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_5 у період з
11.09.2013 року по 10.09.2014 року, тобто у
період, коли сталась
дорожньо-транспортна пригода, була
застрахована в АТ «СК «АХА
Страхування» (а. с. 132).

Як визначено у ст. 979 ЦК України, за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
страхової суми відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, яка була заподіяна у
результаті дорожньо-транспортної
пригоди життю, здоров'ю, майну третьої
особи.

Як визначено у ст. 6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховим випадком є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Згідно п. 9.1, п. 9.2, п. 9.4 ст. 9 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страхова сума - це грошова
сума, у межах якої страховик
зобов'язаний здійснити виплату
страхового відшкодування відповідно
до умов договору страхування. Розмір
страхової суми за шкоду, заподіяну
майну потерпілих, становить 50 тисяч
гривень на одного потерпілого.
Страхові виплати за договорами
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
обмежуються страховими сумами, які
діяли на дату укладення договору та
зазначені в договорі страхування.

Аналогічні умови передбачені в полісі
№ АС/6407488 обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів.

Відповідно до ч. 2 п. 12.1, п. 12.2 ст. 12 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

Згідно полісу № АС/6407488 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, франшиза
становить 1 000,00 грн.

Таким чином, АТ «СК «АХА Страхування»
відповідає перед позивачем за
заподіяну ОСОБА_5 шкоду в межах 50 000,00
грн. за вирахуванням франшизи 1 000,00 грн.

Як визначено у ст.. 29 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

З аналізу викладеного слідує, що
відповідач не відшкодовує всі витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу в повному обсязі,
а лише передбачені законодавством, а
саме, витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу.

Згідно звіту про визначення вартості
матеріального збитку від 29.10.2013 року,
здійсненого на замовлення АТ «СК «АХА
Страхування» ТОВ «ЕКСАС», вартість
відновлювального ремонту
транспортного засобу «Фольксваген»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди станом на 29.10.2013 року складає 34
547,63 грн., а ринкова вартість автомобіля
складає 22 833,00 грн.

Відповідно до ст.. 30 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», транспортний засіб
вважається фізично знищеним, якщо його
ремонт є технічно неможливим чи
економічно необґрунтованим. Ремонт
вважається економічно
необґрунтованим, якщо передбачені
згідно з аварійним сертифікатом
(рапортом), звітом (актом) чи висновком
про оцінку, виконаним аварійним
комісаром, оцінювачем або експертом
відповідно до законодавства, витрати
на відновлювальний ремонт
транспортного засобу перевищують
вартість транспортного засобу до
дорожньо-транспортної пригоди. Якщо
транспортний засіб вважається
знищеним, його власнику
відшкодовується різниця між вартістю
транспортного засобу до та після
дорожньо-транспортної пригоди, а також
витрати на евакуацію транспортного
засобу з місця дорожньо-транспортної
пригоди.

Так, оскільки у звіті про визначення
вартості матеріального збитку від
29.10.2013 року зазначено, що ринкова
вартість автомобіля «Фольксваген»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
1987 року випуску, до
дорожньо-транспортної пригоди складає
22 833,00 грн., а вартість відновлювального
ремонту - 34 547,63 грн., то за таких
обставин ремонт вважається економічно
необґрунтованим, а автомобіль
вважається знищеним.

За таких обставин, власнику автомобіля
«Фольксваген», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2,
відшкодовується різниця між вартістю
транспортного засобу до та після
дорожньо-транспортної пригоди, а також
витрати на евакуацію транспортного
засобу з місця дорожньо-транспортної
пригоди.

На підтвердження витрат на евакуацію
транспортного засобу з місця
дорожньо-транспортної пригоди
належних та допустимих доказів, в
розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України,
позивачем не надано.

Як зазначено у звіті про визначення
вартості матеріального збитку від
29.10.2013 року, ринкова вартість
автомобіля «Фольксваген», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, до
дорожньо-транспортної пригоди
складала 22 833,00 грн., а після - 18 770,00 грн.

Отже, різниця, що підлягає
відшкодуванню ОСОБА_3 становить 4 113,00
грн., з яких 1 000,00 грн. франшиза.

Згідно п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховик (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ), керуючись нормами цього Закону,
приймає вмотивоване рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) або про відмову
у здійсненні страхового відшкодування
(регламентної виплати).

24.12.2013 року АТ «СК «АХА Страхування»
направило на адресу ОСОБА_7 та ОСОБА_3
листа № 7939/12/ЦВ в якому повідомило, що
сума до виплати складає 3 113,00 грн. за
вирахуванням франшизи.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15
днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його.

ОСОБА_3 з таким розрахунком не
погодився та направив на адресу АТ «СК
«АХА Страхування» листа від 11.03.2014 року
про непогодження з розрахунками
страхового відшкодування, зазначивши,
що ним було замовлено незалежну
експертну оцінку у ФОП ОСОБА_6, яким за
результатом огляду транспортного
засобу «Фольксваген», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, було
складено звіт № 18/03/14 про оцінку
вартості збитку, нанесеного власнику
пошкодженого колісного транспортного
засобу, відповідно до якого вартість
відновлювального ремонту складає 15 608,14
грн., що не перевищує ринкової вартості
автомобіля, яка складає 28 455,25 грн., та
просив згідно наданого звіту виплатити
суму страхового відшкодування (а. с. 26).

У відповідь на надану позивачем копію
звіту № 18/03/14 про оцінку вартості
збитку, нанесеного власнику
пошкодженого колісного транспортного
засобу, АТ «СК «АХА Страхування»
направило ОСОБА_3 лист від 09.04.2014 року в
якому повідомило, що за результатом
аналізу звіту № 18/03/14 про оцінку
вартості збитку, нанесеного власнику
пошкодженого колісного транспортного
засобу у ньому встановлено протиріччя
та неточності, внаслідок чого
необґрунтовано завищено ринкову
вартість автомобіля «Фольксваген»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2.
Крім того, АТ «СК «АХА Страхування» у
листі зазначило, що правові підстави
для виплати страхового відшкодування
ОСОБА_3 відсутні, оскільки довіреністю
від 20.02.2012 року не передбачено право
позивача на одержання страхового
відшкодування від імені ОСОБА_7 (а. с.
66-67).

При цьому, суд також не приймає до уваги
наданий позивачем звіт № 18/03/14 про
оцінку вартості збитку, нанесеного
власнику пошкодженого колісного
транспортного засобу, оскільки,
по-перше, вказаний звіт було зроблено
06.03.2014 року тобто через чотири з
половиною місяці після
дорожньо-транспортної пригоди,
по-друге, вказаний звіт дійсно містить
деякі суперечності щодо здійснення
попереднього ремонту автомобіля
«Фольксваген», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2.

Враховуючи викладене, суд вважає, що АТ
«СК «АХА Страхування» зобов'язано
виплатити на користь ОСОБА_3 страхове
відшкодування в розмірі 1 113,00 грн.

Твердження відповідача-1, що
довіреністю від 20.02.2014 року ОСОБА_3 не
надано право на одержання страхового
відшкодування від імені власника
автомобіля «Фольксваген», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, - ОСОБА_7
суд не приймає до уваги, оскільки як
зазначено у вказаній довіреності
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надано право
представляти інтереси власника в
страхових компаніях з усіх без винятку
питань, пов'язаних з експлуатацією т
відчуженням автомобіля, ремонтом, у
випадку спричинення автомобілю
пошкодження іншими особами в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди чи заподіянні шкоди довіреною
особою іншим транспортним засобам,
укладати, якщо в тому буде потреба, від
імені власника угоди про відшкодування
заподіяної шкоди, одержувати та
сплачувати за такими угодами грошові
суми, представляти інтереси власника в
суді з усіма правами наданими позивачу,
відповідачу, третій особі та
потерпілому, в тому числі, з правом
пред'явлення позову, повної або
часткової відмови від позовних вимог,
визнання повністю або частково позову,
зміни підстав або предмета позову,
укладання мирової угоди, оскарження
рішення суду, одержання присудженого
майна або грошей.

За таких обставин, ОСОБА_3 має право на
одержання страхового відшкодування.

Отже, в частині стягнення з АТ «СК «АХА
Страхування» на користь позивача
страхового відшкодування в розмірі 3
113,00 грн. позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
відшкодуванню.

Щодо стягнення з АТ «СК «АХА
Страхування» вартості проведення
експертизи в розмірі 600,00 грн., то в цій
частині позов задоволенню не підлягає,
зважаючи на наступне.

Як визначено у п. 34.2 та п. 34.3 ст. 34 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», протягом 10 робочих днів з дня
отримання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
страховик (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)
зобов'язаний направити свого
представника (працівника, аварійного
комісара або експерта) на місце
настання страхового випадку та/або до
місцезнаходження пошкодженого майна
для визначення причин настання
страхового випадку та розміру збитків.
Якщо представник страховика (у
випадках, передбачених статтею 41 цього
Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений
строк, потерпілий має право самостійно
обрати аварійного комісара або
експерта для визначення розміру шкоди.
У такому разі страховик (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати
потерпілому витрати на проведення
експертизи (дослідження).

Так, ОСОБА_3 повідомив АТ «СК «АХА
Страхування» про дорожньо-транспортну
пригоду 15.10.2013 року, відповідач-1
направив свого аварійного комісара
15.10.2013 року, про що свідчить дефектна
відомість огляду колісного
транспортного засобу від 15.10.2013 року,
підписана без зауважень позивачем,
отже, відповідач-1 зобов'язання виконав.

За таких обставин, у відповідача-1 не
виникло обов'язку по відшкодуванню
витрат щодо визначення розміру шкоди.

Позовні вимоги щодо стягнення з АТ «СК
«АХА Страхування» пені, інфляційних
втрат та трьох процентів річних за
прострочення виплати страхового
відшкодування також не підлягають
задоволенню, зважаючи на наступне.

Згідно п. 36.5. ст.. 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», за кожен день прострочення
виплати страхового відшкодування
(регламентної виплати) з вини
страховика (МТСБУ) особі, яка має право
на отримання такого відшкодування,
сплачується пеня з розрахунку
подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діє
протягом періоду, за який
нараховується пеня.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Разом з тим, зважаючи на те, що по-перше,
обов'язок щодо виплати страхового
відшкодування виникає у Страховика
протягом 15 днів з дня узгодження ним
розміру страхового відшкодування з
особою, яка має право на отримання
відшкодування, але не пізніш як через 90
днів з дня отримання заяви про страхове
відшкодування, а сума страхового
відшкодування сторонами погоджена не
була, доказів направлення АТ «СК «АХА
Страхування» заяви про страхове
відшкодування позивач не надав, то
відповідачем-1 не прострочено виплату
страхового відшкодування.

Відтак, правові підстави для стягнення
з АТ «СК «АХА Страхування» пені, трьох
процентів річних та індексу інфляції
за невиконання грошового зобов'язання
відсутні.

Крім того, ОСОБА_3 просить також
стягнути з ОСОБА_5 510,00 грн. франшизи та 1
000,00 грн. у відшкодування моральної
шкоди.

Оскільки шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме, шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а
страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи, то
позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_5
на користь ОСОБА_3 510,00 грн. франшизи є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Як визначено у ст. 23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає: 1) у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів; 3) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи. Моральна
шкода відшкодовується грішми, іншим
майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом.

При цьому, суд зазначає, що відповідно
до загальних підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні.
Зокрема, підлягають з'ясуванню
наступні обставини: чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної шкоди
оцінюється самим потерпілим та
визначається у позовній заяві.
Наявність моральної шкоди доводиться
потерпілим, який в позовній заяві має
зазначити, які моральні страждання та у
зв'язку з чим він поніс і чим
обґрунтовується розмір компенсації.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Так, ОСОБА_3 зазначає, що внаслідок
пошкодження транспортного засобу
порушені звичайні життєві умови.

Аналізуючи викладене, беручи до уваги,
що пошкодження транспортного засобу
призвело до зміни звичайного способу
життя та спричиняє незручності, суд
вважає, що позовні вимоги щодо
відшкодування моральної шкоди є
обґрунтованими, проте, підлягають
задоволенню в частині, а саме, в розмірі
500,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Як визначено у ст.. 79 ЦПК України, судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. Розмір судового збору, порядок
його сплати, повернення і звільнення
від сплати встановлюються законом. До
витрат, пов'язаних з розглядом судової
справи, належать, зокрема, витрати на
правову допомогу.

Так, позивачем при зверненні до суду з
позовом сплачено 243,60 грн. судового
збору та 1 000,00 грн. витрат на правову
допомогу, що підтверджується
квитанцією від 27.05.2014 року та копією
квитанції від 13.02.2014 року (а. с. 1, 25).

Оскільки суд задовольняє позовні
вимоги частково, то з відповідача-1 на
користь позивача підлягають стягненню
42,92 грн., а з відповідача-2 на користь
позивача - 07,03 грн. у відшкодування
судових витрат.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
23, 625, 979, 1166, 1187, 1188 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 6, 9, 12, 22, 29, 30, 34, 35, 36 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 61, 88, 209, 213 -
215, 223 Цивільного процесуального
кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 за участю третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору на стороні позивача
ОСОБА_4 до Акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування»,
ОСОБА_5 про стягнення суми страхового
відшкодування - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування»
на користь ОСОБА_3 суму страхового
відшкодування в розмірі 3 113 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3
франшизу в розмірі 510 грн. 00 коп. та 500
грн. 00 у відшкодування моральної шкоди.

В задоволені іншої частини позову -
відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування»
на користь ОСОБА_3 42 грн. 92 коп. у
відшкодування судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 07
грн. 03 коп. у відшкодування судових
витрат.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
до Апеляційного суду м. Києва через
Печерський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
І.В.Кирилюк