АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий у 1 й інстанції -
Завізіон Т. В. Доповідач - Гайдук
В.І. Категорія 45
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів
Калиновського А.Б., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Чоха К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Жовтоводського міського
суду Дніпропетровської області від 22
вересня 2014 року

у цивільній справі за позовом
комунального підприємства
«Жовтоводський водоканал»
Дніпропетровської обласної ради до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року КП «Жовтоводський
водоканал» Дніпропетровської обласної
ради звернулось до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за послуги
по водопостачанню та водовідведенню.
Позивач посилався на ті обставини, що
відповідач є власником квартири
АДРЕСА_1, де крім неї зареєстровані ще
четверо осіб. На підставі договору
ОСОБА_2 користується послугами з
водопостачання та водовідведення,
своєчасно не оплатила надані послуги, в
результаті чого в неї за період з 01
квітня 2007 року по 01 липня 2013 року
утворилась заборгованість у розмірі
11731,24 грн., яку позивач просив стягнути
на його користь, а також покласти на
відповідача судові витрати по справі
(а.с. 3-5).

Рішенням Жовтоводського міського суду
Дніпропетровської області від 22
вересня 2014 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП
«Жовтоводський водоканал»
Дніпропетровської обласної ради 11731,24
грн. - заборгованість за послуги з
водопостачання і водовідведення за
період з 01 квітня 2007 року по 01 липня 2013
року, а також 229,40 грн. на відшкодування
понесених позивачем витрат по сплаті
судового збору (а.с. 95-96).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилається на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права та порушення
норм процесуального права, в зв'язку з
чим ставить питання про скасування
судового рішення й ухвалення нового
рішення про відмову в задоволенні
позову (а.с. 52-54).

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач здійснює водопостачання та
водовідведення квартири АДРЕСА_1,
власником якої є відповідач (а.с. 6-7).

03 лютого 2011 року між сторонами було
укладено договір на водопостачання та
водовідведення № 3431657/22336, за умовами
якого позивач зобов'язався надавати
послуги водопостачання та
водовідведення, а відповідач прийняв
зобов'язання своєчасно здійснювати
оплати наданих послуг (а.с. 8-9).

Згідно наданого позивачем розрахунку
заборгованість відповідача з квітня 2007
року по липень 2013 року складає 11731,24 грн.
При цьому, за даний період відповідач
здійснила платежів на суму 2684,00 грн.
(а.с. 4).

Частиною 3 ст. 162 ЖК України визначено,
що строки внесення квартирної плати
і плати за комунальні послуги
визначаються угодою сторін. Наймач
зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату і плату за комунальні
послуги.

Відповідно до пп. 5 п. 3 ст. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені законом або
договором.

Згідно п. 18 «Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення», затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005р. № 630, розрахунковим
періодом для оплати послуг є
календарний місяць. Плата за послуги
вноситься не пізніше 20 числа місяця, що
настає за розрахунковим, якщо
договором не встановлено інший строк.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
повинно виконуватись належним чином
згідно з умовами договору та вимогами
ЦК України, інших актів цивільного
законодавства. Недотримання таких
вимог призводить до порушення
зобов'язань.

Згідно з частиною 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Виходячи з наведеного, судова колегія
приходить до висновку, що відповідач,
будучи споживачем наданих послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення, які надавав позивач, на
порушення вимог ст. 526 ЦК України, ст. 162
ЖК України, ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» та Правил
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення, оплату
цих послуг не проводила в повному
обсязі, внаслідок чого виникла
заборгованість в розмірі 11731,24 грн., яку
рішенням суду першої інстанції
обґрунтовано стягнуто на користь
позивача.

Доводи апеляційної скарги таких
висновків не спростовують, оскільки
при розрахунку заборгованості
враховані платежі, що здійснювала
відповідач, свій розрахунок
заборгованості відповідач не надає.

Крім того, сторони в укладеному 03
лютого 2011 року договорі погодили
розмір заборгованості 13781,88 грн., яка
існувала на момент його укладення
(п.15.4)- а.с.8,9. Ця угода між сторонами
оспорена не була, тому доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги, про те що
справа розглянута у відсутності
відповідача, також не може бути
підставою для скасування рішення суду
першої інстанції, оскільки ОСОБА_2
отримала копію рішення суду та
скористалась своїм правом на його
оскарження, надавши до обґрунтування
скарги письмові докази щодо установки
і використання лічильника холодної
води у 2001 році та 2011 році (а.с.55,56) , однак
ці доводи та докази висновки суду не
спростовують.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права і підстави для
його скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтоводського міського суду
Дніпропетровської області від 22
вересня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
оголошення і протягом двадцяти днів
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: