У х в а л а

іменем україни

03 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Дьоміної
О.О.,

Коротуна В.М.,-

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» про
стягнення заборгованості із
заробітної плати, за касаційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
06 серпня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 29 вересня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» про стягнення
заборгованості із заробітної плати.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 06
серпня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 29
вересня 2014 року, у задоволенні позову
ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права й неправильним
застосуванням норм матеріального
права, та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги в
повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Судами установлено, що з 26 квітня 2014
року позивач не з'являвся на своєму
робочому місці та не виконував свою
роботу, в результаті чого відповідачем
за спірний період не виплачено йому
заробітну плату.

За таких обставин суд першої інстанції,
з висновками якого погодився
апеляційний суд, обґрунтовано відмовив
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Отже, рішення Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 06
серпня 2014 року та ухвала апеляційного
суду Дніпропетровської області від 29
вересня 2014 року ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права при їх ухваленні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити,
рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 06 серпня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 29
вересня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
М.В.
Дем'яносов

Судді:
О.О.
Дьоміна

В.М. Коротун