Справа № 697/923/14-ц
№ пров. 2/697/329/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року

Канівський міськрайонний суд
Черкаської області

в складі: головуючого судді Дубенеця
М.І.

при секретарі
Захарченко В.В.

позивача ОСОБА_1

пр. позивача адвоката
ОСОБА_2

пр.. відповідача адвоката
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Каневі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4 про збільшення розміру
аліментів на утримання дітей та
стягнення додаткових витрат на
лікування неповнолітньої дитини ,-

В С Т А Н
О В И В:

позивач звернулася в суд із позовом до
відповідача ОСОБА_4 про збільшення
розміру аліментів на утримання дітей,
стягнення додаткових витрат на
лікування неповнолітньої дитини та
стягнення додаткових витрат на
лікування ОСОБА_5 наперед. Позов
мотивований тим, що згідно рішення
Канівського міськрайонного суду від
10.07.2013 року відповідач повинен
сплачувати аліменти на її користь на
утримання двох дочок : ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 -ІНФОРМАЦІЯ_2
щомісячно і до повноліття в твердій
грошовій сумі 400 грн. на кожну. Однак,
відповідач своєчасно не сплачує
аліменти на утримання дітей, хоча,
займається трудовою діяльністю, працює
на будівельних роботах та щомісяця має
дохід біля 10 тисяч гривень. Крім того,
донька сторін - ОСОБА_5, хворіє, в зв'язку
з чим, з 2013 року неодноразово проходила
обстеження в Канівській районній
лікарні та Черкаській об'ласній
дитячій лікарні, зокрема, 8 жовтня 2013
року, 16 жовтня 2013 року, 05 листопада 2013
року, 29 листопада 2013 року, 13 лютого 2014
року та 24 березня 2014 року, що
підтверджується відповідними
документами: на обстеження, харчування
, на проїзд транспортними засобами до м.
Канева, м.Черкаси та на зворотній шлях
до с.Бобриця Канівського району
Згальна сума витрат, понесених нею
особисто на обстеження, лікування,
харчування доньки ОСОБА_5, витрати на
одежу та предмети туалету, придбані для
неї, за період 2013 - 2014 роки, становить 9888
гривень. Вважає, що відповідач
зобов'язаний відшкодувати половину
витрат, понесених нею на догляд та
лікування хворої доньки ОСОБА_5, а саме:
4944 гривні. А в подальшому, оскільки
дитину необхідно лікувати постійно,
просить авансом стягувати з
відповідача на її користь щомісяця по
600 гривень додаткових витрат на
лікування дитини. Змінити розмір
аліментів на утримання дітей,
визначений рішенням суду, збільшивши
щомісячний розмір аліментів в твердій
грошовій сумі, по одній тисячі гривень
на кожну дитину, а саме на ОСОБА_5 і на
ОСОБА_6, до досягнення ними повноліття
та стягнення додаткових витрат на
лікування дочки ОСОБА_5 наперед по 600
грн. щомісячно.

07.07.2014р. представник позивача - адвокат
ОСОБА_2 подала до суду клопотання про
зменшення позовних вимог в порядку ст..
ст.. 27,31 ЦПК України, а смае : просить
стягнути з відповідача на користь
позивача додаткові витрати на
лікування доньки ОСОБА_5 в сумі 2 836грн.
При цьому, просить врахувати, що згідно
квитанції на перерахування аліментів
на дітей, ОСОБА_4 не сплатив аліменти у
листопаді 2013 року, у січні та лютому 2014
року.Зменшуючи позовні вимоги про
стягнення уже понесених додаткових
витрат в зв'язку з хворобою ОСОБА_5,
ОСОБА_1 не зменшує позовних вимог щодо
збільшення щомісячного розміру
аліментів на кожну дитину до
досягнення ними повноліття, про
стягнення додаткових витрат,
пов'язаних з лікуванням дитини, авансом
та стягнення з відповідача всіх
судових витрат та сплату наперед
додаткових витрат на лікування
ОСОБА_5 по 6000 грн. щомісячно..

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2,
позовні вимоги підтримала та пояснила,
що позивач звернулася в суд з позовом
про збільшення розміру аліментів на
утримання дітей та стягнення
додаткових витрат на лікування
неповнолітньої дитини. Позивач просила
стягнути з відповідача додаткові
витрати , понесені нею на обстеження,
лікування, харчування доньки ОСОБА_5,
придбання для неї одежі та предметів
туалету в сумі 4944грн. , поскільки
ОСОБА_1 визнала, що у вищевказані суми
витрат помилково включила вартість
продуктів харчування, які на протязі 2013
року закупляла для всієї сім'ї, а тому
погоджується виключити їх вартість з
загальної суми позову.Додаткові
витрати, понесені ОСОБА_1 за 2013 - 2014 роки,
в зв'язку з необхідністю поїздок разом
з дитиною для обстеження її в
Черкаському лікувальному Центрі,
витрати на ліки, на одяг та харчування в
дні поїздок, становлять 5672,17 гривень,
тому просить стягнути з відповідача на
її користь додаткові витрати в сумі 2
836грн. Необхідність подальшого ,
згідно ст. 185 СК України, додаткові
витрати на лікування повинні
фінансуватися наперед, оскільки
заробітної плати матері ОСОБА_1 та
мінімальних аліментів на утримання
дитини недостатньо для регулярного
обстеження та постійного лікування
дитини.При цьому просить врахувати, що
згідно квитанції на перерахування
аліментів на дітей, ОСОБА_4 не сплатив
аліментів у листопаді 2013 року, у січні
та лютому 2014 року.Зменшуючи позовні
вимоги про стягнення уже понесених
додаткових зитрат в зв'язку з хворобою
ОСОБА_5, ОСОБА_1 не зменшує позовних
зимог щодо збільшення щомісячного
розміру аліментів на кожну дитину до
досягнення ними повноліття, про
стягнення додаткових витрат,
пов'язаних з лікуванням дитини, авансом
в розмірі 600 грн. щомісячно та
стягнення з відповідача всіх судових
витрат.

Позивач позов підтримала.

Представник відповідача ОСОБА_4 -
адвокат ОСОБА_3, позов не визнав в
повному обсязі та пояснив, що позов
ОСОБА_1 не визнає в повному обсязі, так
як з часу винесення рішення судом про
стягнення аліментів з відповідача на
користь позивача на утримання дочок
ніяких змін матеріального чи
сімейного стану у сторін не сталося.
Надані позивачем медичні документи про
наявність захворювань у дочки ОСОБА_5
не дають підстав для збільшення судом
розміру аліментів на її утримання, так
як зазначені захворювання не є
хронічними чи тяжкими. Медичні довідки
носять консультативний характер, а
витрати позивача на її лікування є
незначними і покриваються сумою
аліментів, які сплачує відповідач.
Заборгованості по сплаті аліментів на
даний час не мається. Крім суми
аліментів відповідач добровільно
надає по можливості додаткові кошти на
утримання дітей та залишив позивачці
та дочкам для проживання свй власний
будинок. Сам же відповідач не є
пенсіонером, в зв»язку з поганим станом
здоров»я постійної роботи не має,
перебивається тимчасовими
заробітками, має тяжкий матеріальний
стан. Також заперечував проти
задоволення вимог позивача щодо
фінансування наперед додаткових
витрат на лікування дочки ОСОБА_5, так
як позивачем не надано доказів та даних
про тривалість такого лікування та
суми необхідних витрат, але не
заперечує проти їх оплати в
добровільному порядку після надання
позивачем доказів про понесення нею
таких витрат.

Відповідач в судове заісдання не
з"явився .

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши та надавши належну оцінку
зібраним по справі доказам, вважає, що
позов підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог і на підставі
наданих сторонами доказів. Відповідно
до ст.10 ч.3 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_4 є батьком неповнолітніх :
ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 -
ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.11, 13) , що крім пояснень
сторін підтверджується копію
свідоцтва про встановлення
батьківства на ОСОБА_5 Серії НОМЕР_3 від
30.11.2000 року ( а.с.14) та свідоцтвом про
народження на ОСОБА_6 серії НОМЕР_4 від
25.09.1998 р. ( а.с.13) виданих виконавчим
комітетом Видричанської сільської
ради Рахівського р-ну Закарпатсьаої
області.

Сторони проживають окремо,
неповнолітні діти: ОСОБА_5 - 1997р.н. та
ОСОБА_6 - 1998 р.н. проживають разом і
позивачкою та перебувають на її
утриманні, що підтверджується довідкою
Бобрицької сільської ради № 449 від
21.11.2013р. ( а.с.27).

Стаття 51 Конституції України та ст.ст.150
і 180 СК України встановлюють для
батьків обов'язок виховувати та
утримувати своїх неповнолітніх дітей
до їх повноліття.

У статті 19 та ч.1,2 ст.27 Конвенції про
права дитини, яка ратифікована
постановою Верховної Ради України
№789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула
чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і
відповідно до ст.9 Конституції України
є складовою національного
законодавства, держави-учасниці, які її
підписали, взяли на себе зобов'язання
вживати усіх необхідних законодавчих
та інших заходів з метою захисту дитини
від неналежного піклування з боку
батьків чи інших осіб. При цьому,
держава визнає право кожної дитини на
рівень життя, необхідний для фізичного,
розумового, духовного, морального і
соціального розвитку дитини. Батьки
або інші особи, які виховують дитину,
несуть основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здібностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини.

Одним із способів захисту прав
неповнолітньої дитини при ухиленні
батьків від обов'язку її утримувати є
законодавчо передбачена можливість
судового стягнення коштів на їх
утримання.

Так, згідно зі ст.181 СК України по
рішенню суду кошти на утримання
неповнолітньої дитини (аліменти)
можуть бути присуджені в частині від
доходу (заробітку) платника аліментів
або в твердій грошовій сумі.

У зв'язку з цим, рішенням Канівського
міськрайонного суду Черкаської
області від 10.07.2013 року з відповідача
ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_1
стягнуті грошові кошти (аліменти) на
утримання неповнолітніх : ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2 в
твердій грошовій сумі по 400 грн. на
кожну щомісячно і до повноліття
починаючи з 25.06.2013року ( а.с.4).

Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу
України розмір аліментів, визначений
за рішенням суду, може бути згодом
збільшено чи зменшено за позовом
платника чи одержувача аліментів у
разі зміни їх матеріального або
сімейного стану, покращення чи
погіршення стану їх здоров'я.

Вказана норма містить вичерпний
перелік обставин, які можуть бути
підставою для зміни розміру аліментів
за рішенням суду, зокрема: а) зміна
матеріального стану платника чи
одержувача аліментів; б) зміна їх
сімейного стану; в) погіршення або
поліпшення здоров'я когось з них (саме
платника чи отримувача аліментів). У
вказаній статті передбачена
можливість, а не обов'язковість
задоволення судом вимоги про зміну
розміру аліментів. Суд, виходячи з
конкретних обставин справи, може
задовольнити позов про зміну розміру
аліментів (повністю, частково) або
відмовити в його задоволенні.

За правилами ст. 182 Сімейного кодексу
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення.

Відповідно до ст. 185 СК України - той з
батьків , з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов»язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами ( розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
врахуванням обставин, що мають істотне
значення.

Додаткові витрати на дитину можуть
фінансуватися наперед або покриватися
після їх фактичного понесення разово,
періодично або постійно.

Таким чином суд вважає, що позовні
вимоги позивача в частині стягнення на
її користь з відповідача додаткових
витрат на лікування дочки ОСОБА_5
підлягають до часткового задоволення
на суму 592 грн.76 коп. згідно наданих
доказів - квитанцій, що знаходяться в
матеріалах справи ( а.с. 20-на суму
303грн.53коп.,а.с.23- на суму 485 грн. оплати
за проведення медичного дослідження
ОСОБА_5, а.с. 25 - на суму 100 грн. оплати
консультаційного висновку спеціаліста
по ОСОБА_5, а.с. 46 - на суму 100 грн. оплати
огляду ОСОБА_5 в медико-генетичному
центрі, а.с.50- на суму 303 грн.53 коп на
придбання ліків, які рекомендовані для
лікування ОСОБА_5 медичним закладом
(а.с. 7, 90, 91 ) на суму 1185 грн.53 коп.
підлягає стягнення з відповідача 50%, а
саме 592 грн.76 коп., так як згідно ч.1ст.180
СК України-обов»язок утримувати дитину
є рівною мірою обов»зку як матері, так і
батька).

Решта позовних вимог позивача до
задоволення не підлягають, а саме -
вимоги про збільшення розміру
аліментів на утримання дочок до 1000 грн.
щомісячно до досягнення ними
повноліття, так як змін з часу
винесення судом рішення про стягнення
аліментів з відповідача на користь
позивача матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров»я когось із них не сталося, що
було б підставою для застосування ст..192
СКУкраїни, та доказів про це позивачем
в судовому засіданні не надано. Також
не підлягають до задоволення вимоги
позивача про фінансування наперед
додаткових витрат позивача на
лікування дочки ОСОБА_5, так як ст..185 СК
України хоч і передбачено можливість
фінансування додаткових витрат на
лікування дитини, але лише в разі якщо
причина, що зумовила додаткові витрати,
є триваючою, наприклад, тяжка хвороба
або каліцтво. Позвачем же не надано
суду доказів того, що захворювання
дочки ОСОБА_5 є тяжким чи тривалим та
викликало каліцтво чи інвалідність, а
відповідач в судовому засіданні не
заперечував проти добровільного
відшкодування ним додаткових витрат
на лікування дочки ОСОБА_5 при умові
надання позивачем підтверджень
зазначених витрат, тоб-то, спір по цих
вимогах у сторін відсутній.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
підлягають до задоволення позовні
вимоги позивача про стягнення з
відповідача на її користь судових
витрат , а саме : судового збору в сумі 244
грн. підлягає до задоволення.

На підставі ст.ст.1, 2 Закону України "Про
охорону дитинства", ст.ст.180, 181, 182, 184, 192
Сімейного кодексу України, керуючись
ст.ст.10, 60, 209, 213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І
Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про збільшення
розміру аліментів на утримання дітей
та стягнення додаткових витрат на
лікування неповнолітньої дитини -
задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4,
проживаючого АДРЕСА_1 ,
індентифікаційний код НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6,
проживаючої с. Бобриця Канівського
району Черкаської області ,
індентифікаційний код НОМЕР_2
додаткові витрати на лікування
неповнолітньої дочки ОСОБА_5 -
ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 592 грн. 76 коп. та
судовий збір в сумі 244 грн., а всього 836(
вісімсот тридцять шість ) грн. 76 коп.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Черкаської області
шляхом подання до Канівського
міськрайонного суду Черкаської
області апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий
М . І . Дубенець