Номер провадження: 22-ц/785/6671/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого судді:
Погорєлової С.О.

суддів: Сєвєрової Є.С.,
Цюри Т.В.

при секретарі
Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 29 травня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у здійсненні права
користування та розпорядження майном
та виселення з нежитлового приміщення,-

встановила:

Позивач звернувся з позовом до
відповідача в якому просив усунути
перешкоди у здійсненні права
користування та розпорядження майном,
а саме: нежитловим підвальним
приміщенням АДРЕСА_3, шляхом виселення
ОСОБА_2 із вказаного приміщення.

В обґрунтування вимог посилався на те,
що 27.01.2014 року ОСОБА_3 придбав по
договору купівлі-продажу у ОСОБА_4
нежитлове підвальне приміщення
АДРЕСА_3, площею 25,9 кв.м. Однак, ОСОБА_2,
який володіє 615/1000 частинами вказаного
підвального приміщення, перешкоджає
ОСОБА_3 користуватися частиною
приміщення, а саме: самовільно зробив
прохід зі своєї сторони до нежилого
приміщення, розташував у приміщенні
свої особисті речі та майно, замурував
загальний прохід до вказаного
приміщення, що унеможливлює вхід у
приміщення та його експлуатацію
позивачем.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 29 травня 2014 року позов
ОСОБА_3 задоволено у повному обсязі.
Зобов'язано ОСОБА_2 не здійснювати
перешкод ОСОБА_3 у його праві
користування та розпорядженням майном,
а саме: нежитловим підвальним
приміщенням АДРЕСА_3, площею 25,9 кв.м.,
шляхом виселення ОСОБА_2 із вказаного
приміщення. (а. с. 48-49)

В апеляційній скарзі апелянт просить
скасувати рішення з ухваленням нового
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити у повному обсязі,
посилаючись на його необґрунтованість,
неповне з`ясування обставин, що мають
значення для справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права. (а. с. 54-56)

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги,перевіривши
матеріали справи, законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України
встановлено, що під час розгляду справи
в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК
України, власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного
законодавства України дає підстави для
висновку про те, що у разі будь-яких
обмежень у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном власник має право вимагати
усунення відповідних перешкод.

Судом встановлено, що сторони
являються співвласниками АДРЕСА_2.

ОСОБА_3 на праві власності належить
нежитлове підвальне приміщення
АДРЕСА_3, загальною площею 25,9 кв. м, що
вбачається із договору купівлі-продажу
від 27 січня 2014 року, посвідченого
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
та зареєстровано в реєстрі № 92. (а. с. 8-9)

Зі змісту акту обстеження, який був
складений 30.09.2014 року КП ЖКС
«Порто-Франковський» вбачається, що
нежитлове підвальне приміщення
АДРЕСА_3 під квартирою загального
заселення № 21, цього ж будинку,
фасадного флігеля. Спірне приміщення
знаходиться в користуванні
відповідача. Вхід в спірне підвальне
приміщення здійснюється з квартири №
21, із житлової кімнати площею 21,7 кв.м,
власником, якої являється ОСОБА_2
Переобладнання чи перепланування у
підвальному приміщенні не виявлені.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову ОСОБА_3 про виселення ОСОБА_2 із
підвального приміщення, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
самовільно зробив прохід зі своєї
сторони до нежитлового приміщення,
розмістив там свої особисті речі,
замурував прохід позивача до вказаного
приміщення, що унеможливлює вхід у
приміщення та його експлуатацію ОСОБА_3

Проте, повністю погодитись з таким
висновком суду колегія не може,
оскільки він не відповідає матеріалам
справи та вимогам закону.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 10 травня 2005 року
встановлено, що ОСОБА_6 (колишній
власник частини квартири) пробила
підлогу кухні - коридору загального
користування для входу в підвальне
приміщення в порушенні ст. 113 ЦК
Української РСР 1963 року. Дії
відповідачки щодо пролому підлоги
спільного користування без згоди
іншого співвласника визнані судом
неправомірними, оскільки відповідачка
без згоди іншого співвласника
розпорядилася майном, пробивши підлогу
кухні - коридору, що належить до
загальної власності сторін, з її вини
було пошкоджено майно - підлога, яку
ОСОБА_2 відновив за власні кошти.

Отже, колегія суддів погоджується з
доводами апеляційної скарги про те, що
дії ОСОБА_2 щодо відновлення підлоги є
правомірними, а обставини, які
встановлені судовим рішенням за
приписами п. 3 ст. 61 ЦПК України не
доказуються при розгляді інших справ.

Доказів того, що ОСОБА_2 замурував
прохід позивача до вказаного
приміщення, що унеможливлює вхід у
приміщення та його експлуатацію ОСОБА_3
матеріали справи не містять. Іншого
входу в спірне нежитлове приміщення,
ніж із кімнати площею 21,7 кв.м. квартири
АДРЕСА_2 власником, якої являється
ОСОБА_2 не існує.

З копії технічного паспорту,
виготовленого КП «ОМБТІ та РОН» 27.11.2007
року на ім'я ОСОБА_6, вбачається, що
підвальне приміщення, яке в подальшому
було придбане ОСОБА_3, не містить не
входу, ні виходу, що об'єктивно
підтверджує твердження відповідача,
про те, що до придбання спірного
нежитлового приміщення ОСОБА_3 його не
оглядав.

Отже, власник має право вимагати
усунення перешкод в користуванні
власністю в порядку захисту своїх прав
на підставі ст. 391 ЦК України, проте
доказів того, що ОСОБА_2 своїми діями
створює перешкоди ОСОБА_3 в доступі до
його власності матеріали справи не
містять, крім того відсутні докази, що
відповідач проживає у підвальному
приміщенні.

Враховуючи те, що позивачем, в
порушенні ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України,
не доведено допустимими доказами по
справі неправомірності дій
відповідача по справі, порушення ним
прав позивача суд, оцінюючи зібрані по
справі докази в їх сукупності, робить
висновок, що позов ОСОБА_3 про усунення
перешкод в користуванні власністю та
виселення не підлягає задоволенню у
зв'язку з безпідставністю вимог. ОСОБА_3
придбав нежитлове приміщення підвалу,
яке не містить входу ні з під'їзду, ні з
фасаду будинку, що є об'єктивною
причиною, яка позбавляє його
можливості користуватися спірним
приміщенням.

При указаних обставинах,
судова колегія вважає, що суд першої
інстанції не вірно встановив обставини
справи, не визначився з характером
спірних правовідносин, нормами права,
які підлягають застосуванню, що
відповідно, призвело до неправильного
вирішення справи, у зв'язку з чим
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 29 травня 2014 року підлягає
скасуванню з ухваленням нового по суті
заявлених позовних вимог.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч.1 ст. 309,
ст. ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської
області,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 29 травня 2014 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про усунення перешкод у здійсненні
права користування та розпорядження
майном та виселення з нежитлового
приміщення - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Погорєлова С.О.

Судді
Сєвєрова Є.С.

ОСОБА_7