АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача
Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко
Н.О., Шкоріної О.І.

при
секретарі: Басюк Ю.В.

за участю: представника
позивача Кохановського В.С.

представника
відповідача ОСОБА_3

розглянувши цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
відповідача Кохановського
ВадимаСергійовича, який на підставі
довіреності діє в інтересах Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Кредитні ініціативи», на рішення
Святошинського районного суду м.Києва
від 07 лютого 2014 року у справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_4, який діє в своїх
інтересах та інтересах малолітньої
ОСОБА_5, третя особа Служба у справах
дітей Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації про стягнення
заборгованості , -

В С Т А Н О В И Л А:

ТОВ «Кредитні Ініціативи» звернулися
до суду із позовом ОСОБА_4, який діє в
своїх інтересах та інтересах
малолітньої ОСОБА_5, третя особа Служба
у справах дітей Святошинської районної
у м. Києві державної адміністрації про
стягнення заборгованості, посилаючись
на те, що 28 липня 2008 року між ВАТ
«Сведбанк» та фізичною особою ОСОБА_6
було укладено Кредитний договір
№-026, згідно якого ВАТ «Сведбанк»
надав позичальнику кредит у сумі 100000
доларів США,00 центів. Позивач зазначав,
що Згідно іпотечного договору
№-026-Z-06 від 28 липня 2008 року
забезпеченням виконання зобов'язання
по кредитному договору№-026 є 1/2
частина квартири АДРЕСА_1. Позивач
зазначав, що відповідач ОСОБА_6 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Справа №759/13115/2013 № апеляційного
провадження:22-ц-796/13204/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Величко
Т.О.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Стрижеус А.М. Позивач
зазначав, що 28 листопада 2012 року між ПАТ
«Сведбанк», який в свою чергу виступає
правонаступником Акціонерного
комерційного банку «ТАС - Комерцбанк»
та Факторинговою компанією «Вектор
Плюс» укладено договір факторингу,
відповідно до якого Банк відступає
Фактору свої права Вимоги
заборгованості по кредитних
договорах, укладених з Боржниками,
право на вимогу якої належить Банку на
підставі Документації

Позивач зазначав, що 28 листопада 2012
року між ТОВ ФК «Вектор Плюс» та ТОВ
«Кредитні Ініціативи» укладено
договір факторингу , відповідно до
якого Клієнт (ТОВ ФК «Вектор Плюс»)
відступає Фактору (ТОВ «Кредитні
ініціативи») свої права Вимоги
заборгованості по кредитних договорах
укладених з Боржниками, право на вимогу
якої належить Клієнту на підставі
Документації. З моменту відступлення
Клієнтом Фактору прав вимоги
заборгованості боржників, всі
гарантії. Надані боржникам щодо
заборгованостей, стають дійсними для
Фактора та вважаються наданими
Фактору. Разом з правами вимоги до
Фактора переходять всі пов'язані з ними
права, зокрема права грошової вимоги
щодо нарахованих та несплачених
Боржниками процентів, комісій,
штрафних санкцій та інших обов'язкових
платежів. Внаслідок укладення вказаних
договорів відбулася заміна кредитора,
а саме ТОВ «Кредитні ініціативи»
набуло статусу нового
кредитора/стягувача за Кредитним
договором №-026, від 28.07.2008 року
згідно якого ВАТ «Сведбанк» надав
фізичній особі позичальнику ОСОБА_5
кредит у сумі 100000 доларів США,00 центів.

Позивач зазначав, що спадкоємцями
майна ОСОБА_6 є її чоловік ОСОБА_4, якому
належить 1/2 частки спадкового майна та
їх донька ОСОБА_5, якій належить 1/2
частина спадкового майна, а тому у
порядку ст.608 ЦК України вважає
останніх відповідачами у справі.

Позивач зазначав, що відповідачам 06
лютого 2013 року було надіслано на адресу
ОСОБА_4, який дії в своїх та в інтересах
малолітньої ОСОБА_5 вимогу досудового
врегулювання спору. Із врахуванням
вимог ст.1282 ЦК України враховуючи
вартість спадкового майна,
зобов'язання залишилися бути
невиконаними. Станом на 29 липня 2013 року
заборгованість відповідачів перед
позивачем становить 96 651,22 доларів США.,
що в гривневому еквіваленті становить
772 533 гривні 20 копійок, а тому просив суд
позов задовольнити та стягнути з
кожного з відповідачів суму боргу з
урахуванням ціни спадкового майна, яке
залишилося після смерті ОСОБА_6, але не
більше ніж 67154 гривень та з кожного з
відповідачів по 33577 гривень.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 07 лютого 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
представником позивача Кохановським
В.С., який на підставі довіреності діє в
інтересах Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» подано апеляційну скаргу,
в якій він просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове, яким
повністю задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на те, що рішення суду
прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник
позивача Кохановський В.С., який діє на
підставі довіреності в інтересах ТОВ
«Кредитні ініціативи» підтримав
доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача ОСОБА_3, яка
діє в інтересах ОСОБА_4, який діє в своїх
інтересах та інтересах малолітньої
ОСОБА_5, проти доводів апеляційної
скарги заперечувала, посилаючись на
законність та обґрунтованість рішення
суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши обґрунтованість та
законність оскаржуваного рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що вона не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як убачається з матеріалів
справи та встановлено судом, 28 липня 2008
року між ВАТ «Сведбанк» та фізичною
особою ОСОБА_6 було укладено Кредитний
договір №-026, згідно якого ВАТ
«Сведбанк» надав позичальнику кредит у
сумі 100000 доларів США,00 центів.( а.с.22-28).

Згідно іпотечного договору
№-026-Z-06 від 28 липня 2008 року
забезпеченням виконання зобов'язання
по кредитному договору№-026 є
квартира АДРЕСА_1 ( а.с.29-34).

Судом встановлено, що ОСОБА_6 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено
Свідоцтвом про її смерть ( а.с.46).

Судом встановлено, що спадкоємцями
майна померлої ОСОБА_6 є її чоловік
ОСОБА_4 на 1/2 частину майна та їх донька
ОСОБА_5 на 1/2 частину спадкового майна, а
саме квартиру АДРЕСА_1 встановленою
вартістю 67154 гривні, на яке видано
Свідоцтво про прийняття спадщини (
а.с.48).

Судом встановлено, що 28 листопада
2012 року між ПАТ «Сведбанк», який в свою
чергу виступає правонаступником
Акціонерного комерційного банку «ТАС -
Комерцбанк» та Факторинговою
компанією «Вектор Плюс» укладено
Договір факторингу №15(а.с.60-67) ,
відповідно до якого Банк відступає
Фактору свої права Вимоги
заборгованості по кредитних
договорах, укладених з Боржниками,
право на вимогу якої належить Банку на
підставі Документації.

28 листопада 2012 року між ТОВ ФК
«Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні
ініціативи» укладено договір
факторингу ( а.с. 68-74) , відповідно до
якого Клієнт (ТОВ ФК «Вектор Плюс»)
відступає Фактору (ТОВ «Кредитні
Ініціативи») свої права вимоги
заборгованості по кредитних договорах
укладених з Боржниками, право на вимогу
якої належить Клієнту на підставі
Документації. З моменту відступлення
Клієнтом Фактору прав вимоги
заборгованості боржників, всі
гарантії, надані боржникам щодо
заборгованостей, стають дійсними для
Фактора та вважаються наданими
Фактору. Разом з правами вимоги до
Фактора переходять всі пов'язані з ними
права, зокрема права грошової вимоги
щодо нарахованих та несплачених
Боржниками процентів, комісій,
штрафних санкцій та інших обов'язкових
платежів.

Судом встановлено, що позивач у
справі не надав суду доказів про
передачу прав за іпотечним договром
№-061-Z-1 від ПАТ «Сведбанк», який в
свою чергу виступає правонаступником
Акціонерного комерційного банку «ТАС -
Комерцбанк» та Факторинговою
компанією «Вектор Плюс» укладено
договір факторингу.

Частина 2 ст.1282 ЦК України визначає, що
вимоги кредитора спадкоємці
зобов'язані задовольнити шляхом
одноразового платежу, якщо
домовленістю між спадкоємцями та
кредитором інше не встановлено. У разі
відмови від одноразового платежу суд
за позовом кредитора накладає
стягнення на майно, яке було передане
спадкоємцям у натурі.

Строк пред'явлення вимог кредитором
спадкодавця до спадкоємців визначений
ч.2 ст.1281 ЦК України - кредиторові
спадкодавця належить протягом шести
місяців від дня, коли він дізнався або
міг дізнатися про відкриття спадщини,
пред'явити свої вимоги до спадкоємців,
які прийняли спадщину, незалежно від
настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив
вимоги до спадкоємців, що прийняли
спадщину, у строки, встановлені
частинами другою і третьою цієї статті,
позбавляється права вимоги - ч.4 цієї
статті.

У порядку вимог ст.1282 ЦК України
позивач до відповідачів в межах
одержаної спадщини після смерті ОСОБА_6
у строки передбачені ч.2 ст. 1281 ЦК
України не звертався, при цьому ПАТ
«Сведбанк» стало відомо про одержання
спадкового майна спадкоємцями, як
вбачається із відповіді на запит Банку
від 07 лютого 2012 року до Одинадцятої
державної нотаріальної контори (а.с.47)
від 17 лютого 2012 року нотаріальною
конторою повідомлено про прийняття
спадщини спадкоємцями.

Як убачається з матеріалів справи,
вимога про досудове врегулювання спору
не надсилалася спадкоємцям за місцем
їх проживання, оскільки у справі
відсутнє зворотнє поштове
повідомлення про вручення поштового
відправлення.

Наявна в матеріалах справи вимога
досудового врегулювання спору від 06
лютого 2013 року на ім'я ОСОБА_4 (а.с.54-56),
яка не була підписана уповноваженою
особою, згідно якої позивач пропонує
сплатити всю заборгованість ОСОБА_6 за
кредитним договором №-026 від 28
липня 2008 року, безпосередньо не
підтверджує факт пред'явлення
(направлення/вручення) у встановлені
строки вимог до ОСОБА_4 про виконання
грошових зобов'язань за кредитним
договором, оскільки позивач не надав
відповідного повідомлення про
вручення поштового відправлення, а
надана копія вимоги не містить
розписки ОСОБА_4 (або членів його сім'ї)
про його особисте отримання в
конкретний період часу.

Колегія суддів вважає, що висновки суду
першої інстанції щодо наявності
підстав для відмови в задоволенні
позовних вимог сторін, відповідають
обставинам справи та положенням
матеріального закону.

Виходячи з наявних у матеріалах справи
та досліджених судом першої інстанції
письмових доказів, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що обставини, що мають значення для
справи, які суд вважав встановленими
при вирішенні справи, доведені.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду та не
впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно
до спірних правовідносин, застосовані
правильно.

Порушень норм процесуального права,
які призвели б до неправильного
вирішення справи, колегією суддів не
встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом
факти і відповідні їм правовідносини,
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, колегія суддів
приходить до висновку про законність
та обґрунтованість постановленого по
даній справі рішення та відсутність
підстав для його скасування та
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317,
324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
відповідача Кохановського Вадима
Сергійовича, який на підставі
довіреності діє в інтересах Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Кредитні ініціативи»- відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 07 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Суддя-доповідач:

Судді: