Справа № 524/5885/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

01.12.2014 року Автозаводський районний
суд м. Кременчука Полтавської області в
складі:

головуючого - судді -
Нестеренка С.Г.

при секретарі -
Бельченко Н.Л.

з участю представника позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2, представника відповідача: -
прокуратури Київської області -
Тютюнник Я.Л. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Кременчуці цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Держави Україна в особі
Державної казначейської служби,
прокуратури Київської області про
стягнення матеріальної шкоди у вигляді
оплачених судових витрат та моральної
шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2014 року ОСОБА_1
звернулася в суд із позовом до Держави
Україна в особі Державної
казначейської служби про стягнення
матеріальної шкоди у вигляді оплачених
судових витрат та моральної шкоди

Посилаючись на статті 1174, 1176 ЦК України,
просила суд стягнути із Держави
Україна на її користь 700,00 грн. майнової
шкоди та 1 гривню моральної шкоди,
оскільки ухвалою Макарівського
районного суду Київської області від 26
травня 2014 року, яка набрала законної
сили, визнано незаконною бездіяльність
прокурора Макарівського району
Київської області щодо невнесення
відомостей про кримінальне порушення
до Єдиного реєстру досудових
розслідувань після отримання заяви
позивача від 08 квітня 2014 року щодо
скоєння кримінального правопорушення,
відповідальність за яке передбачене ч.
2 ст. 382 КК України.

Позивач вказувала, що під час розгляду
Макарівським районним судом Київської
області її скарги на бездіяльність
прокурора, правову допомогу їй надавав
адвокат ОСОБА_2, який приймав участь у
судовому засіданні 26 травня 2014 року на
підставі договору про надання правової
допомоги №15-13/1 від 24 травня 2014 року, у
зв'язку з чим вона сплатила адвокату
700,00 грн.

Ухвалою суду від 11 вересня 2014 року
відповідно ст.. 32 ЦПК України до участі
у справі були залучені відповідачами
прокуратуру Макарівського району
Київської області та прокуратуру
Київської області.

Ухвалою суду від 01 грудня 2014 року було
залучено належним відповідачем
прокуратуру Київської області замість
прокуратури Макарівського району
Київської області.

У судовому засіданні представник
позивача - ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позов
підтримав, просив задовольнити,
посилаючись на обставини і підстави,
викладених у позовній заяві.

Представник відповідача - прокуратури
Київської області - Тютюнник Я.Л. проти
позову заперечувала, пояснила, що
матеріальна та моральна шкода не були
заподіяні позивачеві, крім того
понесені позивачем судові витрати під
час кримінального провадження не
відносяться до збитків.

Позивач та представник відповідача у
судовому засіданні - Державної
казначейської служби України - в судові
засідання не прибули, про дату та час
розгляду справи повідомлялися
належним чином - засобами
рекомендованого поштового зв'язку, про
причини своєї неявки суд не
повідомляли. Позивач просила справу
розглянути за її відсутність.

Суд, вислухавши пояснення
представників позивача та відповідача,
вивчивши матеріали справи, встановив
наступне.

Відповідно до частин 1 та 7 статті 1176 ЦК
України право на відшкодування
шкоди, завданої фізичній особі
незаконними діями органу, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність,
досудове розслідування, прокуратури
або суду, виникає у випадках,
передбачених законом. Порядок
відшкодування шкоди, завданої
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю органу, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність,
органу досудового розслідування,
прокуратури або суду, встановлюється
законом.

Згідно ст. ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

Статтею 1 Закону України «Про
порядок відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
органів досудового розслідування,
прокуратури і суду» передбачено, що
відшкодуванню відповідно до положень
цього закону підлягає шкода, завдана
громадянинові внаслідок 1) незаконного
засудження, незаконного
повідомлення про підозру у
вчиненні кримінального
правопорушення, незаконного взяття і
тримання під вартою, незаконного
проведення в ході кримінального
провадження обшуку, виїмки,
незаконного накладення арешту на
майно, незаконного відсторонення від
роботи (посади) та інших процесуальних
дій, що обмежують права громадян; 2)
незаконного застосування
адміністративного арешту чи
виправних робіт, незаконної
конфіскації майна, незаконного
накладення штрафу; 3) незаконного
проведення оперативно розшукових
заходів, передбачених законами
України "Про оперативно-розшукову
діяльність", "Про
організаційно-правові основи
боротьби з організованою злочинністю"
та іншими актами законодавства. У
наведених в статті 1 цього Закону
випадках громадянинові
відшкодовуються (повертаються), окрім
іншого, суми, сплачені громадянином у
зв'язку з поданням йому юридичної
допомоги та моральна шкода.

Судом достовірно встановлено, що
ухвалою Макарівського районного суду
Київської області від 26 травня 2014 року,
яка набрала законної сили, було
задоволено скаргу позивача ОСОБА_1 на
бездіяльність прокурора Макарівського
району Київської області Козака Т.І.,
щодо невнесення відомостей про
кримінальне правопорушення до Єдиного
реєстру досудових розслідувань після
отримання від позивача заяви від 08
квітня 2014 року про кримінальне
правопорушення, відповідальність за
вчинення якого передбачене ч. 2 ст. 382 КК
України. Зобов'язано прокурора внести
до Єдиного реєстру досудових
розслідувань відомості щодо
кримінального правопорушення та
розпочинання розслідування.

У судовому засіданні в Макарівському
районному суді Київської області
інтереси позивача представляв адвокат
ОСОБА_2 на підставі договору за № 15-13/1
від 24 травня 2014 року про
надання правової допомоги, вартість
якої позивачем була оплачена адвокату
в розмірі 700 грн., що підтверджується
актом, квитанцією та записом у книзі
обліку доходів і витрат адвоката
ОСОБА_2

Суд приходить до висновку, що будь-яка
матеріальна та/або моральна шкода
позивачеві в результаті дій чи
бездіяльності співробітників
прокуратури Макарівського району
Київської області не була заподіяна.

Дійсно, права позивача були порушені
щодо несвоєчасного внесення
відомостей до Єдиного реєстру
досудових розслідувань про вчинення
кримінального правопорушення згідно
поданої позивачем заяви поданої
позивачем 08 квітня 2014 року до
прокуратури Макарівського району
Київської області.

Однак, ухвалою Макарівського районного
суду Київської області від 26 травня 2014
року право позивача щодо внесення
відомостей до Єдиного реєстру
досудових розслідувань про вчинення
кримінального правопорушення згідно
поданої позивачем заяви поданої
позивачем 08 квітня 2014 року було
поновлено.

Суд вважає, що позивач скористалася
процесуальними правами відповідно до
КПК України щодо усунення порушеного
права шляхом пред'явлення відповідної
скарги на дії та/або бездіяльності
прокурора Макарівського району
Київської області.

Понесені та оплачені витрати позивачем
по оплаті вартості наданої правової
допомоги адвокатом ОСОБА_2 не
відносяться за змістом та характером у
розумінні ст.ст. 22, 1166 ЦК України до
матеріальних збитків або матеріальної
шкоди, а відноситься до процесуальних
витрат у порядку кримінального
провадження згідно ст.ст. 118, 120 КПК
України.

Так, згідно статті 118 КПК України
процесуальні витрати складаються із:

1) витрат на правову допомогу;

2) витрат, пов'язаних із прибуттям до
місця досудового розслідування або
судового провадження;

3) витрат, пов'язаних із залученням
потерпілих, свідків, спеціалістів,
перекладачів та експертів;

4) витрат, пов'язаних із зберіганням і
пересиланням речей і документів.

Частинами 1 та 2 статті 120 КПК України
встановлено, що витрати, пов'язані з
оплатою допомоги захисника, несе
підозрюваний, обвинувачений, крім
випадків, передбачених частиною
третьою цієї статті. Витрати, пов'язані
з оплатою допомоги представника
потерпілого, цивільного позивача,
цивільного відповідача та юридичної
особи, щодо якої здійснюється
провадження, які надають правову
допомогу за договором, несе відповідно
потерпілий, цивільний позивач,
цивільний відповідач, юридична особа,
щодо якої здійснюється провадження.
Витрати, пов'язані із прибуттям до
місця досудового розслідування або
судового провадження, - це витрати
обвинуваченого, підозрюваного, до
якого не застосовано запобіжний захід
у вигляді тримання під вартою, його
захисника, представника потерпілого,
пов'язані з переїздом до іншого
населеного пункту, найманням житла,
виплатою добових (у разі переїзду до
іншого населеного пункту), а також
втрачений заробіток чи витрати у
зв'язку із відривом від звичайних
занять. Витрати, пов'язані із прибуттям
до місця досудового розслідування або
судового провадження представника,
несе особа, яку він представляє (стаття
121 КПК України).

Стаття 130 КПК України
визначає, що шкода, завдана незаконними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
органу, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність,
досудове розслідування, прокуратури
або суду, відшкодовується державою за
рахунок Державного бюджету України у
випадках та в порядку, передбачених
законом.

Аналіз наведених норм Кримінального
процесуального та Цивільного кодексів
України, Закону України «Про порядок
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
органів досудового розслідування,
прокуратури і суду» свідчить про те,
що компенсація судових витрат та
моральної шкоди за рахунок державного
бюджета особі, заява якої неправомірно
не була внесена до Єдиного реєстру
досудових розслідувань, діючим
законодавством не передбачена.

Крім того, суд враховує, що позивач,
подаючи даний позов до суду, мала намір
повернути сплачений нею гонорар
адвокату як процесуальні витрати у
порядку кримінального правопорушення,
зазначивши додатково про стягнення
моральної шкоди в розмірі 1 грн., не
мотивуючи у чому саме полягає така
шкода та її розмір.

Позивач та її представник не подали до
суду належні і допустимі, безспірні і
достовірні докази на підтвердження
позовних вимог та спростування
встановлених судом обставин.

За таких обставин, суд вважає, що позов
є необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 22, 23, 1166, 1167,
1176 ЦК України, ст. ст. 14, 57 - 59, 208, 209, 212 -
215, 218, 223 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні
позову до Держави Україна в особі
Державної казначейської служби,
прокуратури Київської області про
стягнення матеріальної шкоди у вигляді
оплачених судових витрат та моральної
шкоди.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного Суду Полтавської області
через Автозаводський районний суд м.
Кременчука Полтавської області
упродовж десяти діб з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строків подання
апеляційної скарги або розгляду справи
Апеляційним судом, якщо рішення не
скасовано.

Повне рішення виготовлено 05
грудня 2014 року.

Суддя: