АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий в 1 інстанції - Катющенко В.П.
Доповідач - Шиманський
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року колегія суддів Судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Семенюк Т.А., Кравець В.А.

при секретарі - Прохоровій В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
Публічного акціонерного товариства
«БТА Банк» на рішення Дніпровського
районного суду міста Києва від 26
червня 2014 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«БТА Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
третя особа: Товариство з обмеженою
відповідальністю «ДІВ І ДІ
Дістріб'юшен» про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

Із вказаним позовом до суду позивач
звернувся в грудні 2010 року.

Зазначав, що 09.10.2008 року між ним та ТОВ
«ДІВ І ДІ ДІСТРІБ'ЮШЕН» було укладено
кредитний договір № 106-Н/08 у формі
поновлювальної кредитної лінії в
національній валюті України в сумі
ліміту кредитної лінії, що дорівнює 4 850
000,00 грн. зі сплатою 25 % річних та строком
повернення до 08.10. 2010 року. В
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором 09.10.2008 року між ним,
ТОВ «ДІВ І ДІ ДІСТРІБ'ЮШЕН» та ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 були укладені договори
поруки № 106-Н08-П-1, № 106-Н08-П-2, № 106-Н08-П-3,
відповідно до умов яких поручителі
зобов'язались відповідати за виконання
позичальником умов кредитного
договору. У зв'язку з невиконанням
взятих на себе зобов'язань ТОВ «ДІВ І ДІ
ДІСТРІБ'ЮШЕН» за кредитним договором №
106-Н/08 утворилась заборгованість, яка
станом на 01.02.2010 року складала 2 857 611,52
грн. На підставі викладеного позивач
просив суд стягнути з поручителів
солідарно суму заборгованості в
розмірі 2 857 611,52 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 14 грудня 2012 року позов
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «БТА
Банк» заборгованість за кредитним
договором у розмірі 2 857 611 грн 52 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «БТА
Банк» заборгованість за кредитним
договором у розмірі 2 857 611 грн 52 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «БТА
Банк» заборгованість за кредитним
договором у розмірі 2 857 611 грн 52 коп.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
08 квітня 2013 року апеляційні скарги
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено
частково, рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 14 грудня 2012
року змінено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 на користь ПАТ «БТА Банк»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 2 857 611 грн. 52 коп.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 31 липня 2013 року
рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 14 грудня 2012 року та
рішення Апеляційного суду м. Києва від
08 квітня 2013 року скасовані, справа
передана на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Під час розгляду справи в суді першої
інстанції, представником позивача була
подана заява про уточнення позовних
вимог, відповідно до якої просив суд
стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 по кредитному договору №
106-Н/08 від 09.10.2008 року, на користь ПАТ
«БТА Банк» заборгованість в розмірі
7 165 027,86 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду
міста Києва від 26 червня 2014 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі, з посиланням на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення судом
норм процесуального права, ставиться
питання про скасування даного рішення
та ухвалення нового про стягнення з
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як солідарних
боржників по кредитному договору №
106-Н/08 від 09.10.2008 року, заборгованість в
розмірі 7 540 520,71 грн., з кожного.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
учасників процесу, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення у зв'язку з
наступним.

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана надати ті
докази, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи оскаржене у справі рішення
суд виходив із вимог даної норми
закону, зібраних у справі та наданих
сторонами доказів, яким дав повну,
всебічну та об'єктивну оцінку.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова, установа зобов'язується
надати грошові кошти /кредит/
позичальникові у розмірі та на умовах
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що 09 жовтня 2008 року між ВАТ
«БТА Банк», правонаступником якого є
ПАТ «БТА Банк», та ТОВ «ДІ ВІ ЛІ
ДІСТРІБ'ЮШЕН» було укладено кредитний
договір № 106-Н/08, відповідно до вимог
якого банк зобов'язувався надавати
позичальнику, а позичальник
зобов'язується приймати, належним
чином використовувати і повертати
банку кредит у формі поновлюваної
кредитної лінії в національній валюті
України в сумі ліміту кредитної лінії,
що дорівнює 4 850 000,00
грн. у порядку та на умовах, визначених
цим договором. Надання кредиту
здійснюється у наступний термін: до «08»
жовтня 2010 року.

Відповідно до умов укладеного договору
за користування кредитним коштами за
цим договором встановлюється
процентна ставка в розмірі 25% річних,
якщо не встановлена інша ставка згідно
умов цього договору. За користування
кредитними коштами понад встановлений
договором строк процентна ставка
встановлюється у розмірі 29% річних.
Такий розмір ставки застосовується до
всієї простроченої суми основного
боргу позичальника за договором.
Нарахування та облік таких процентів
банк здійснює відповідно до умов цього
договору та вимог чинного
законодавства України, зокрема,
нормативних актів Національного банку
України.

В забезпечення виконання забов'язань
за кредитним договором 09.10.2008 року між
ВАТ «БТА Банк», ТОВ «ДІ ВІ ЛІ
ДІСТРІБ'ЮШЕН» та ОСОБА_2 укладено
договір поруки № 106-Н/08-П-1, з ОСОБА_3 -
договір поруки № 106-Н/08-П-2, та з ОСОБА_4 -
договір поруки № 106-Н/08-П-3, відповідно
до умов яких поручителі відповідають
перед кредитором за виконання
боржником усіх його зобов'язань в
повному обсязі перед кредитором, що
виникли по договору про відкриття
кредитної лінії № 106-Н/08 від 09.10.2008 року,
як існуючих на момент укладення цього
договору, так і тих, що можуть виникнути
в майбутньому.

Так, відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилась та сплати
процентів, належних йому відповідно до
ст. 1048 цього Кодексу.

У зв'язку з невиконанням ТОВ «ДІ ВІ ЛІ
ДІСТРІБ'ЮШЕН» взятих на себе
зобов'язань за кредитним договором №
106-Н/08 від 09.10.2008 року утворилась
заборгованість, яка згідно наданим
позивачем розрахунку станом на 17.03.2014
року становила 7 165 027,86 грн., з якої: 2 753
869,85 грн. прострочена заборгованість за
кредитом, 3 047 387,80 грн. прострочена
заборгованість за сплатою відсотків,
475 581,44 грн. три відсотки річних за
несвоєчасне погашення кредиту та
відсотків, 524 975,81 грн. інфляційні
витрати, 363 212,96 грн. пені.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 553 ЦК України
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язань
боржником. Поручителем може бути одна
особа, або кілька.

Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Особи, які спільно дали поруку,
відповідають перед кредитором
солідарно, якщо інше не встановлено
договором поруки.

У разі, коли з кожним із поручителів
укладено окремий договір поруки на
виконання одного й того самого
зобов'язання, підстав вважати, що вони
спільно поручились за виконання
зобов'язань боржником немає і підстави
для застосування положень ч. 3 ст. 554 ЦК
України відсутні. В даному випадку діє
положення ч. 1 ст. 554 ЦК України,
відповідно до якого солідарними
боржниками перед кредитором
виступають боржник і поручитель, а
поручителі за кількома окремими
договорами поруки не є солідарними між
собою боржниками. Кредитор вправі
пред'явити вимогу до кожного з
поручителів, кожний з яких солідарно з
боржником відповідає перед кредитором.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку щодо
відсутності правових підстав для
солідарного стягнення з відповідачів
заборгованості за кредитним договором.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд першої інстанції незаконно
відмовив в задоволенні заяви про
уточнення позовних вимог від 25.03.2014
року, згідно якої позивач просив
стягнути заборгованість окремо з
кожного поручителя, колегія суддів не
приймає до уваги з огляду на наступне.

Згідно п.2 ст. 31 ЦПК України крім прав та
обов'язків, визначених у статті 27 цього
Кодексу, позивач має право протягом
усього часу розгляду справи збільшити
або зменшити розмір позовних вимог,
відмовитися від позову, а відповідач
має право визнати позов повністю або
частково.

До початку розгляду судом справи по
суті позивач має право шляхом подання
письмової заяви змінити предмет або
підставу позову, а відповідач -
пред'явити зустрічний позов.

Відповідно до ст. 173 ЦПК України розгляд
справи по суті розпочинається
доповіддю головуючого про зміст
заявлених вимог та про визнання
сторонами певних обставин під час
попереднього судового засідання, після
чого з'ясовується, чи підтримує позивач
свої вимоги, чи визнає відповідач
вимоги позивача та чи не бажають
сторони укласти мирову угоду або
звернутися для вирішення спору до
третейського суду.

Як вбачається з матеріалів справи
розгляд справи по суті відбувся 29.11.2013
року.

Доводи апелянта про те що з поданої
заяви не вбачається зміни предмета
позову, а відбулось лише уточнення
формулювання вимоги предмета позову,
не ґрунтуються на вимогах закону,
оскільки солідарне зобов'язання є
окремим видом зобов'язання що
регулюється окремими нормами
матеріального права

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду також не спростовують
та на їх правильність не впливають, а
тому не можуть бути прийняті до уваги.

З огляду на викладене, оскаржене у
справі рішення постановлене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому це рішення
не може бути скасованим з підстав, що
наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 в
інтересах Публічного акціонерного
товариства «БТА Банк» - відхилити.

Рішення Дніпровського районного
суду міста Києва від 26 червня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: