Справа №473/3830/14-ц 24.11.2014 24.11.2014 21.11.2014
Провадження №22-ц/784/3021/14
Головуюча першої інстанції:
Доповідач апеляційного суду:
У Х В А Л А

Іменем
України

2014 р., листопада місяця, 24 дня
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого: Галущенка
О.І.

суддів:
Самчишиної Н.В.

Серебрякової Т.В.

із секретарем: Горенко Ю.
В.

з участю

позивача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в цивільну справу за

апеляційною
скаргою

ОСОБА_4 на рішення
Вознесенського міськрайонного суду
Миколаївської області від 02.10.2014 р., у
справі за

позовом

ОСОБА_4 до
Новогригорівської сільської ради
Вознесенського району Миколаївської
області про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини,

встановила:

11.08..2014 р. ОСОБА_4 звернувся з
позовом до Новогригорівської
сільської ради про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини.

Позивач зазначав, що він є рідним
сином та єдиним спадкоємцем першої
черги померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_5,
але внаслідок глибокого душевного
потрясіння, якого зазнав через смерті
матері, відсутності паспорта,
позбавлений був можливості
своєчасного звернення до нотаріуса з
заявою про прийняття спадщини.

Посилаючись на ці обставини
позивач просив визначити йому
додатковий строк тривалістю один
місяць для подачі заяви про прийняття
спадщини

Рішенням Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 02.10.2014 р. постановлено про
відмову у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач
ставить питання про скасування рішення
і повернення справи на новий розгляд,
посилаючись на те, що судом невірно
застосовано норми процесуального та
матеріального права.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Статтею 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлено строк
тривалістю шість місяців, який
починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з положеннями ст. 1289 ЦК
України спадкоємець вправі прийняти
спадщину шляхом звернення до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини на протязі шести
місяців з дня її відкриття.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК
України за позовом спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття спадщини
з поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Підставою для задоволення цих
вимог може бути, доведений належними
доказами, факт поважності причин, з
яких пропущено строк для подачі
відповідної заяви спадкоємцем.

Пленум Верховного Суду
України в п. 24 постанови від 30 травня 2008
року № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування» роз'яснив, що при
вирішенні питання про визначення особі
додаткового строку, суд має дослідити
поважність причин пропуску строку для
прийняття спадщини.

При цьому необхідно виходити з того,
що поважними є причини, пов'язані з
об'єктивними, непереборними, істотними
труднощами для спадкоємця на вчинення
цих дій.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ЦПК України.

Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

З матеріалів справи вбачається,
що позивач є рідним сином та
спадкоємцем першої черги померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_5, після смерті
якої відкрилася спадщина у вигляді
земельної ділянки площею 5,20 га., що
знаходиться в межах території
Новогригорівської сільської ради
Вознесенського району.

Посилаючись на глибоке душевне
потрясіння, якого він зазнав внаслідок
смерті матері, та відсутність паспорта,
позивач не довів належними та
допустимими доказами наявності
обставин, які є об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами,
що позбавляли його можливості
здійснити дії з прийняття спадщини в
межах строку, визначеного ст. 1289 ЦК
України.

Матеріали справи, крім умоглядних
заяв, не містять доказів ні душевного
потрясіння, що позбавляло би позивача
можливості вчасного звернення до
нотаріуса, ні доказів втрати паспорта,
як фактору, що унеможливлює своєчасне
подання заяви нотаріусу.

Позивач проживає у тому ж
Вознесенському районі, але за іншою
адресою, не працює та має достатнього
вільного часу, що не позбавляє його
можливості звернутися до нотаріуса.

Ні юридична необізнаність, ні
посилання на несвоєчасне тримання
нового паспорта замість паспорта
зразка колишнього СРСР 1974 р., також не
можуть бути доказом поважності причин,
з яких пропущено встановлений законом
шестимісячний строк, оскільки такі
обставини за своїм характером не є
об'єктивно непереборними.

Суд повно та всебічно дослідив
зазначені обставини справи дав належну
оцінку наявним доказам та прийшов
обґрунтованого зібраними доказами
висновку про відсутність поважних
причин з яких пропущено строк для
прийняття спадщини.

З врахуванням такого висновку
судом постановлене правильне та
обґрунтоване рішення про відмову у
задоволенні позову у зв'язку з
відсутністю належних та достовірних
доказів того, що пропуск строку для
прийняття спадщини мав місце з
поважних причин.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314-315 ЦПК
України, судова колегія

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 -
відхилити, а рішення Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 02.10.2014 р. - залишити без
зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але з цього часу на протязі двадцяти
днів може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:
О.І.Галущенко

Судді:
Т.В.Серебрякова

Н.В. Самчишина