Дата документу 03.11.2014
Справа № 334/9271/14-ц
Провадження № 2/334/3360/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року Ленінський
районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Колесник С.Г.,

при секретарі Манюхіні О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_5 про визнання дійсною угоди та
визнання права власності на нерухоме
майно,

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернувся до суду з вказаним
позовом, в якому просить визнати
дійсним договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1, укладений 25 травня 2010
року між нею та ОСОБА_3, що діяв в
інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_5, а також
визнати за нею право власності на
вказану квартиру.

В позові вказала, що ОСОБА_2 17 грудня 1994
року зареєструвала шлюб з громадянином
республіки Йемен ОСОБА_6 та від
вказаного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1
народилась дочка ОСОБА_5. Відповідачки
понад 10 років назад виїхали на
постійне місце мешкання до республіки
Йемен.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько відповідачки
ОСОБА_4 і після його смерті відкрилася
спадщина на зазначену квартиру.

Відповідно до ухвали Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 18
травня 2010 року, за ОСОБА_2 визнано право
власності на 3/4 частин квартири, а за
ОСОБА_5 визнано право власності на 1/4
частиною квартири, та 30.08.2010 року
зареєстровано у реєстрі права
власності відповідно до витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно.

В грудні 2009 року ОСОБА_2 приїжджала до м.
Запоріжжя з метою оформлення права на
спадщину, після чого довіреністю від 16
грудня 2009 року надала ОСОБА_3 усі
повноваження щодо оформлення її
спадкових прав, з правом подальшого
відчуження спірної квартири.

ОСОБА_3 відповідно до наданих
повноважень, за письмовою угодою
запропонував ОСОБА_1 придбати
зазначену квартиру, пообіцявши згодом
оформити угоду нотаріально після
отримання доручення від ОСОБА_5 на
відчуження належної їй 1/4 частини в
зазначеній квартирі, яка на момент
домашньої угоди ще була
неповнолітньою.

В травні 2014 року представник
відповідачів ОСОБА_3 отримав доручення
від ОСОБА_5 продати належну їй 1/4 частку
в квартирі АДРЕСА_1.

На теперішній час усі істотні умови
договору купівлі-продажу між сторонами
угоди досягнуті та виконані, оскільки
ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_3 23 000,00 доларів
США (встановлену договором вартість
квартири), крім того, після отримання
першої суми платежу 25 травня 2010 року,
останній передав позивачці ключі від
квартири, якою ОСОБА_1 безперервно
користується, зробила в ній ремонт та
сплачує комунальні послуги.

У зв'язку з тим, що відповідно до
Конвенції, що скасовує вимогу
легалізації іноземних офіційних
документів від 05.10.1961 року, республіка
Йемен не є державою-учасницею
Конвенції, що унеможливлює в
подальшому за довіреністю, наданою
ОСОБА_5 Міністерством закордонних
справ республіки Йемен, вчиняти
правочини на території України,
нотаріуси за цією довіреністю
відмовляють вчиняти правочини без
проставляння апостилю, у зв'язку з чим
позивачка вимушена звернутись з
вказаним позовом до суду.

Позивачка та відповідачки в судове
засідання не з'явились.

Представник позивачки в судовому
засіданні підтримала позовні вимоги у
повному обсязі та просила їх
задовольнити.

Представник відповідачок в судове
засідання подав заяву про слухання
справи без його участі, не заперечує
проти позовних вимог.

Вислухавши думку представника
позивачки, вивчивши письмові докази по
справі та проаналізувавши їх у
сукупності, суд приходить до наступних
висновків.

Положеннями ст. 3 ЦПК України та ст. 16 ЦК
України передбачено, що кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Стаття 15 ЦК України передбачає, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разу його порушення,
невизнання або оспорювання.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2 17 грудня 1994 року зареєструвала
шлюб з громадянином республіки Йемен
ОСОБА_6 та від вказаного шлюбу
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_5.
Відповідачки понад 10 років назад
виїхали на постійне місце мешкання до
республіки Йемен. (а.с. 15,16)

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько відповідачки
ОСОБА_4 і після його смерті відкрилася
спадщина на зазначену квартиру. (а.с.
13,14, 22)

Відповідно до ухвали Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 18
травня 2010 року, за ОСОБА_2 визнано право
власності на 3/4 частин квартири, а за
ОСОБА_5 визнано право власності на 1/4
частину квартири, та 30.08.2010 року
зареєстровано у реєстрі права
власності відповідно до витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно. (а.с. 19-20,21)

В грудні 2009 року ОСОБА_2 приїжджала до м.
Запоріжжя з метою оформлення права на
спадщину, після чого довіреністю від 16
грудня 2009 року надала ОСОБА_3 усі
повноваження щодо оформлення її
спадкових прав, з правом подальшого
відчуження спірної квартири. (а.с. 17)

ОСОБА_3 відповідно до наданих
повноважень, за письмовою угодою
запропонував ОСОБА_1 придбати
зазначену квартиру, пообіцявши згодом
оформити угоду нотаріально після
отримання доручення від ОСОБА_5 на
відчуження належної їй 1/4 частини в
зазначеній квартирі, яка на момент
домашньої угоди ще була
неповнолітньою.

В травні 2014 року представник
відповідачів ОСОБА_3 отримав доручення
від ОСОБА_5 продати належну їй 1/4 частку
в квартирі АДРЕСА_1. (а.с. 18)

На теперішній час усі істотні умови
договору купівлі-продажу між сторонами
угоди досягнуті та виконані, оскільки
ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_3 23 000,00 доларів
США (встановлену договором вартість
квартири), що підтверджується наданими
в судовому засіданні розписками та
квитанціями про сплату грошових
коштів, шляхом поштових переказів,
крім того, після отримання першої суми
платежу 25 травня 2010 року останній
передав позивачці ключі від квартири,
якою ОСОБА_1 безперервно користується,
зробила в ній ремонт та сплачує
комунальні послуги.

Відсутність заборгованості по сплаті
комунальних послуг у квартирі АДРЕСА_1
підтверджується довідкою ЦОА №9 № 039
від 10.09.2014 року.

Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Відповідно до ст. 41 Конституції України
право приватної власності набувається
в порядку, визначеному законом. Кожен
має право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю,
результатами своєї інтелектуальної,
творчої діяльності. Право приватної
власності є непорушним.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема за угоди.
Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або не законність набуття
право власності не встановлено судом.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно у власність другій
стороні (покупцеві), а покупець приймає
або зобов'язується прийняти майно і
сплатити за нього певну грошову суму.

За ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що
зміст угоди не може суперечити
Цивільному кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства; угода
повинна бути укладена у формі,
встановленій законом, волевиявлення
учасника угоди має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі,
угода повинна бути спрямована на
реальне настання правових наслідків,
обумовлених нею.

У частині 1 ст. 334 ЦК України зазначено,
що право власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч.3 ст. 334 ЦК України право
власності на майно за договором, що
підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого
посвідчення або з моменту набрання
законної сили рішенням суду про
визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним.

З огляду на те, що відповідно до
Конвенції, що скасовує вимогу
легалізації іноземних офіційних
документів від 05.10.1961 року, республіка
Йемен не є державою-учасницею
Конвенції, що унеможливлює в
подальшому за довіреністю, наданою
ОСОБА_5 Міністерством закордонних
справ республіки Йемен, вчиняти
правочини на території України та
нотаріуси за цією довіреністю
відмовляють вчиняти правочини без
проставляння апостилю, суд приходить
до висновку про необхідність
задоволення вказаного позову у повному
обсязі, оскільки визнання вищевказаної
угоди, а саме договору купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1, загальною площею 46,92
кв.м., житловою площею 30,69 кв.м.,
укладеного 25 травня 2010 року між ОСОБА_1
та ОСОБА_3, що діяв в інтересах ОСОБА_2 та
ОСОБА_5 та визнання права власності за
ОСОБА_1 на вказану квартиру в судовому
порядку жодним чином не буде
порушувати інтересів відповідачок.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 169, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 11, 203, 220, 328, 334, 629, 655 ЦК
України, ст. 41 Конституції України, суд
-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
загальною площею 46,92 кв.м., житловою
площею 30,69 кв.м., укладений 25 травня 2010
року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, що діяв в
інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житлову квартиру АДРЕСА_1 загальною
площею 46,92 кв.м., житловою площею 30,69
кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особа, без участі якої було
постановлено рішення, має право подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя:
Колесник С. Г.