Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Рівненської області в складі:

головуючого судді Рожина Ю.М.,

суддів - Григоренка М.П., Ковальчук Н.М.,

секретаря судового засідання
Ковальчук Л.В.,

за участю

представника позивача ПАТ КБ
„Приватбанк" Станкевича В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Рівненської області цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника позивача публічного
акціонерного товариства комерційного
банку „Приватбанк" на рішення
Сарненського районного суду
Рівненської області від 07 жовтня 2014
року у цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційного банку „Приватбанк" до
ОСОБА_2 про звернення стягнення на
предмет іпотеки та виселення.

Колегія суддів заслухавши
суддю-доповідача, учасників судового
розгляду, що з'явились у судове
засідання, перевіривши рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Сарненського районного
суду Рівненської області від 07 жовтня
2014 року позов задоволено частково.
Звернуто стягнення на предмет іпотеки:
житловий будинок загальною площею 67,3
кв.м. (житловою площею 31,5 кв.м.) по
АДРЕСА_1, шляхом проведення прилюдних
торгів за ціною предмету іпотеки - 75 000
грн., в рахунок погашення з вартості
предмета іпотеки заборгованості
ОСОБА_2 перед ПАТ КБ „Приватбанк" за
кредитним договором №ROCOGA00000024 від
05.11.2007 року на суму боргу 93 482 грн. 91 коп.
Виселено ОСОБА_2 із житлового будинку
по АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ПАТ КБ „Приватбанк" 1178 грн. 43
коп. судових витрат.

В апеляційній скарзі представник
позивача оскаржуючи рішення в частині
визначення шляху продажу предмета
іпотеки посилається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права. Вказує, що судом
не повно та не всебічно з'ясовані
обставини справи. Доводить, що
ст.ст.33,38,39 Закону України „Про іпотеку"
встановлено можливість визначення в
рішенні суду такого способу реалізації
предмету іпотеки як шляхом продажу
іпотекодержателем предмета іпотеки
будь-якій особі-покупцеві, а тому
позивач відповідно до ч.2 ст.16 ЦК
України має право вимагати
застосування судом саме такого
способу. Зазначає, що п.29 договору
іпотеки передбачено, що звернення
стягнення на предмет іпотеки може бути
здійснено за вибором іпотекодержателя
шляхом продажу предмету іпотеки
будь-якій особі та будь-яким способом.
За викладених обставин просить змінити
рішення в частині відмови в
задоволенні позовних вимог щодо шляху
продажу вказаного предмету іпотеки
позивачем з укладенням від імені
відповідача договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмету
іпотеки у державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з отриманням
кадастрового номеру земельної ділянки,
з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення позивачем всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки,
задовольнивши позовні вимоги в цій
частині в повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається,
що 05 листопада 2007 року ПАТ КБ
„Приватбанк" із ОСОБА_2 уклало договір
іпотеки №ROCOGA00000024, предметом якого є
будинок АДРЕСА_1, загальною площею 67,3
кв.м, який належить іпотекодавцю на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого приватним нотаріусом
Сарненського районного нотаріального
округу за реєстровим №3635 від 27 липня 2007
року. Предмет іпотеки сторонами
оцінено в 75 000 грн., про що зазначено в
п.35.5 іпотечного договору.

Даний договір іпотеки укладений в
рахунок виконання зобов'язання за
кредитним договором №ROCOGA00000024 від 05
листопада 2014 року та додаткової угоди
від 28 лютого 2013 року укладених ПАТ КБ „
Приватбанк" із ОСОБА_2, відповідно до
якого остання отримала кредит у
розмірі 50 000 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 15%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення 03 листопада 2022 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог в частині щодо визначення
способу реалізації іпотечного майна,
а саме: шляхом продажу вказаного
предмета іпотеки з укладанням від
імені відповідача договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем суд першої
інстанції виходив з того, що дана
вимога є похідною від вимоги щодо
звернення стягнення на предмет
іпотеки, а тому дії позивача щодо
реалізації предмету іпотеки не
потребують додаткового судового
рішення для підтвердження
правомірності їх здійснення.

З таким висновком місцевого суду
не погоджується колегія суддів
апеляційного суду.

Приписами ст.ст.33,38,39 Закону
України „Про іпотеку" передбачено
право іпотекодержателя одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки на підставі рішення
суду, в якому буде зазначено один із
способів реалізації, а саме: продаж
іпотекодержателем предмета іпотеки
будь-якій особі покупцеві.

Згідно з п.29 договору іпотеки,
звернення стягнення на предмет іпотеки
за вибором іпотекодержателя може бути
здійснене шляхом продажу предмета
іпотеки будь-якій особі та будь-яким
способом, в тому числі на біржі, на
підставі договору купівлі-продажу у
порядку ст.38 Закону України „Про
іпотеку", для чого іпотекодавець надає
іпотекодержателю право укласти такий
договір за ціною та на умовах,
визначених на власний розсуд
іпотекодержателем, і здійснити всі
необхідні дії від імені іпотекодавця, у
т.ч. отримати витяг з Державного
реєстру прав власності на нерухоме
майно.

Відповідно до п.39 постанови
Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012
року "Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
іпотекодержатель може задовольнити
забезпечену іпотекою вимогу шляхом
набуття права власності на предмет
іпотеки. Правовою підставою для
реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки, є договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання. У зв'язку з
наведеним суди мають виходити з того,
що з урахуванням цих норм права не
виключається можливість звернення
стягнення на предмет іпотеки в такий
спосіб і набуття іпотекодержателем
права власності на нього за рішенням
суду, оскільки цими нормами
передбачено задоволення вимог
іпотекодержателя шляхом набуття права
власності на предмет іпотеки, яке
ототожнюється зі способом звернення
стягнення, якщо його передбачено
договором. Тому в разі встановлення
такого способу звернення стягнення на
предмет іпотеки в договорі
іпотекодержатель на підставі частини
другої статті 16 ЦК має право вимагати
застосування його судом.

Таким чином, вимога позивача
щодо встановлення способу звернення
стягнення на предмет іпотеки є
обґрунтованою.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.307 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право змінити рішення.

За викладених обставин колегія
суддів дійшла висновку, що доводи
апеляційної скарги заслуговують на
увагу, рішення в цій частині підлягає
зміні, в решті рішення прийнято з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому підлягає
залишенню без змін.

На підставі викладеного, відповідно до
ст.ст. 33, 38, 39 Закону України „Про
іпотеку", керуючись
ст.ст.303,307,309,314,316,324,325 ЦПК України
колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника
позивача публічного акціонерного
товариства комерційного банку
„Приватбанк" задовольнити.

Рішення Сарненського районного суду
Рівненської області від 07 жовтня 2013
року змінити виклавши другий абзац
резолютивної частини рішення в
наступній редакції:

Звернути стягнення в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором №ROCOGA00000024 від 05 листопада 2007
року в сумі 93 482 грн. 91 коп., що
підлягають сплаті на користь ПАТ КБ
„Приватбанк" на предмет іпотеки, за
договором №ROCOGA00000024 від 05 листопада 2007
року, житловий будинок АДРЕСА_1,
загальною площею 67,3 кв.м, розташований
на земельній ділянці 0,57 га, який
належить іпотекодавцю на підставі
договору купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Сарненського
районного нотаріального округу за
реєстровим №3635 від 27 липня 2007 року
шляхом продажу вказаного предмету
іпотеки позивачем з укладенням від
імені відповідача договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, з отриманням
витягу з державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмету
іпотеки у державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з отриманням
кадастрового номеру земельної ділянки,
з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення позивачем всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним чинності.

Головуючий:
Ю.М. Рожин

Судді:
М.П. Григоренко

Н.М. Ковальчук