Справа № 639/8793/14-ц
№2/639/2086/14
РІШЕННЯ

Іменем України

1 грудня 2014 року Жовтневий районний
суд м. Харкова

у складі: головуючого судді
Іванової І.В.

за участю секретаря
Тущенко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Приватного акціонерного товариства
"Українська пожежно-страхова компанія
", ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,
завданої в результаті
дорожньо-транспортної пригоди , суд-

ВСТАНОВИВ:

08.08.2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом, який в подальшому уточнила та
просила стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» (далі по
тексту ПАТ «УПСК») частку суми майнової
шкоди у розмірі 11143,31грн., з ОСОБА_2
частку суми майнової шкоди у розмірі
8461,60 грн. Також позивач просив стягнути
з відповідачів судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог
посилалась на те, що 11.04.2014 року ОСОБА_6,
керуючи автомобілем «MAN-L2000»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, у м.
Харкові по пр-ту Постишева біля будинку
93 скоїв ДТП, внаслідок якого завдано
шкоду її автомобілю «Toyota Corolla»,
реєстраційний номер НОМЕР_2, що
підтверджується постановою Жовтневого
районного суду м. Харкова від 22.04.2014
року.

Для з'ясування розміру матеріального
збитку позивачка звернулась до
суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_3
Оцінювачем був проведений огляд
пошкодженого автомобіля на який були
телеграмами запрошені ОСОБА_2 та ПАТ
«УПСК». Відповідно до висновку
експертного автотоварознавчого
дослідження №63 від 14.07.2014 року
матеріальний збиток становить
56062,06грн., з якого сума відновлювального
ремонту 48269,58грн. та величина втрати
товарної вартості 7792,48грн.

Транспортний засіб винного у ДТП,
«MAN-L2000», р.н. НОМЕР_1 на момент ДТП був
забезпечений полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АС/1773866, виданий
ПАТ «УПСК».

В зв'язку з тим, що ПАТ «УПСК» в
передбачений Законом строк не було
сплачене страхове відшкодування
позивачка звернулась до суду.

В подальшому, в зв'язку з тим, що ПАТ
«УПСК» сплатила суму у розмірі 37126,27
грн., позивачка позовні вимоги уточнила
та просила стягнути з ПАТ «УПСК» частку
суми майнової шкоди у розмірі 11143,31грн.,
що відповідає різниці між вартістю
відновлювального ремонту і сплаченою
страховиком сумою.

Решту збитку, що відповідно до
законодавства не покривається
страховою компанією, а саме втрату
товарної вартості автомобіля у сумі
7792,48 грн., вартість послуг оцінювача у
сумі 600 грн. та витрати на телеграми у
69,12 грн. , просить покласти на ОСОБА_2

В судовому засіданні представник
позивачки вимоги підтримав в повному
обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «УПСК»
просив в задоволені позову, в частині
стягнення з ПАТ «УПСК», відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про час та місце слухання
справи повідомлений належним чином,
про причини неявки суд не сповістив.
/а.с.61/.

Суд, вислухав пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи в їх
сукупності, вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 11.04.2014 року
сталося дорожньо-транспортна пригода
за участю водія ОСОБА_2, який керуючи
автомобілем «MAN-L2000», р.н.НОМЕР_1, у м.
Харкові по пр-ту Постишева біля будинку
93 порушив п.п. 10.1, 13.1 ПДР України, та
допустив зіткнення з автомобілем «Toyota
Corolla», р.н. НОМЕР_2.

Постановою Жовтневого районного суду
м. Харкова від 22.04.2014 року у справі
№639/3471/14-п, ОСОБА_2 визнано винним у
скоєнні зазначеного ДТП та притягнуто
до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.3 ст.61 Цивільно-процесуального
кодексу України, обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких бере
участь особа щодо якої встановлено ці
обставини.

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди автомобілю «Toyota Corolla», р.н.
НОМЕР_2, який належить позивачці на
праві власності, завдано механічні
пошкодження.

Транспортний засіб «MAN-L2000» р.н.
НОМЕР_1 на момент ДТП був забезпечений
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АС/1773866 виданий ПАТ «УПСК».

Позивачка звернулась до ПАТ «УПСК» для
отримання страхового відшкодування.

Разом з тим для з'ясування
розміру матеріального збитку
позивачка звернулась до суб'єкта
оціночної діяльності ОСОБА_3 За послуги
оцінювача позивачкою було сплачено 600,00
грн.., що підтверджується документально
/а.с. 16-17/. На проведення огляду
пошкодженого транспортного засобу
були запрошені обидва відповідачі. За
подання двох телеграм відповідно до
квитанцій позивачкою було сплачено 69,12
грн., по 34,56 грн. за кожну /а.с.15/.

Відповідно до висновку
експертного автотоварознавчого
дослідження №63 від 14.07.2014р.
матеріальний збиток становить
56062,06грн., з якого сума відновлювального
ремонту 48269,58грн. та величина втрати
товарної вартості 7792,48грн. /а.с. 18-36/.

Пунктом 36.2 ст. 36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачений строк
прийняття рішення та сплати страхового
відшкодування у 90 днів з моменту
подання заяви про страхове
відшкодування.

27.05.2014 року позивачкою до ПАТ «УПСК»
було надано заяву про страхове
відшкодування. Таким чином строк
виплати страхового відшкодування ПАТ
«УПСК» сплив 25.08.2014 року .

08.08.2014 року позивачка звернулась
до суду з зазначеним позовом.

Відповідно до виписки з ПАТ
«Мегабанк», 10.09.2014 року ПАТ «УПСК»
перерахувала страхове відшкодування у
розмірі 37126,27 грн.

В зв'язку з цим позивачем було
зменшено позовні вимоги до ПАТ «УПСК»
на відповідну суму.

Згідно ст. 6 Закону України 1961-IV
страховим випадком є
дорожньо-транспортна пригода, що
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу, внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована, за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або
майну потерпілого.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України
1961-IV, у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 Закону України 1961-IV у
зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.

Відповідно до висновку експертного
автотоварознавчого дослідження №63 від
14.07.2014 року матеріальний збиток
становить 56062,06грн.. Дана сума
складається з вартості
відновлювального ремонту 48269,58грн. та
величина втрати товарної вартості
7792,48грн.

Відповідно п. 32.7 ст. 32 Закону страховик
не відшкодовує шкоду, пов'язану із
втратою товарної вартості
транспортного засобу.

Таким чином сума страхового
відшкодування дорівнює вартості
відновлювального ремонту автомобілю і
становить 48269,58 грн. Але враховуючи те,
що позивачці ПАТ «УПСК» сплатила 37126,27
грн., суд вважає що позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі і з відповідача ПАТ «УПСК»
підлягає стягненню сума страхового
відшкодування у 11143,31грн.

Разом з тим, суд не погоджується з
доводами представника відповідача
щодо відрахування суми ПДВ зі
страхового відшкодування, оскільки
позивачем були надані відповідно до п.
36.2 ст. 36 Закону України 1961-IV, документи
що підтверджують факт оплати
проведеного ремонту, а саме акт
виконаних № 161750 від 06.09.2014р., і чеки про
оплату відновлювального ремонту.

Також суд не може погодитись з
оцінкою проведеною суб'єктом оціночної
діяльності ОСОБА_4 виконаної на
замовлення ПАТ «УПСК», оскільки вона
виконана з порушеннями норм
законодавства.

Згідно ст. 29 Закону України 1961-IV у
зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.

Відповідно п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України
«Про оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні» проведення оцінки майна є
обов'язковим у випадку визначення
збитків або розміру відшкодування у
випадках, встановлених законом.

Згідно абзацу 1 ст. 9 Закону України «Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні», методичне регулювання оцінки
майна здійснюється у відповідних
нормативно-правових актах з оцінки
майна: положеннях (національних
стандартах) оцінки майна (
1440-2003-п, 1442-2004-п, 1655-2006-п, 1185-2007-п ), що
затверджуються Кабінетом Міністрів
України, методиках та інших
нормативно-правових актах, які
розробляються з урахуванням вимог
положень (національних стандартів) і
затверджуються Кабінетом Міністрів
України або Фондом державного майна
України.

Абзацом 6 ст. 9 цього ж Закону
передбачено що, положення (національні
стандарти) оцінки майна є
обов'язковими до виконання суб'єктами
оціночної діяльності під час
проведення ними оцінки майна всіх
форм власності та в будь-яких випадках
її проведення.

Відповідно до п. 1.3 Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів, вимоги
Методики є обов'язковими під час
проведення автотоварознавчих
експертиз всіма суб'єктами оціночної
діяльності під час оцінки КТЗ у
випадках, передбачених законодавством
України або договорами між суб'єктами
цивільно-правових відносин.

Згідно п. 5.1. Методики, технічний
огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє
собою початковий етап дослідження,
який дає змогу органолептичними
методами визначити ідентифікаційні
дані КТЗ; його комплектність;
укомплектованість; технічний стан,
обсяг і характер пошкоджень; пробіг за
одометром, інші показники на момент
технічного огляду, необхідні для
оцінки майна. Визначення
матеріального збитку чи вартості КТЗ
без його огляду особисто експертом
(оцінювачем), який складає висновок чи
звіт (акт), можливе тільки за рішенням
органу (посадової особи), який здійснює
судове чи досудове слідство, у разі
надання ними даних, необхідних для
оцінки.

Так, з матеріалів справи вбачається що
збиток визначений суб'єктом оціночної
діяльності ОСОБА_4 на замовлення ПАТ
«УПСК» розрахований на підставі акту
огляду ПАТ «УПСК» без огляду
пошкодженого автомобілю особисто
оцінювачем, чим порушено п. 5.1 Методики.
Пошкоджений автомобіль був оглянутий
ОСОБА_5, яка за поясненнями
представника відповідача є
працівником ПАТ «УПСК» у м. Харкові і не
є експертом або оцінювачем.

Ремонтна калькуляція № 11760_1463 від 02.09.2014
року не відповідає вимогам змісту
який повинен містити звіт експертного
дослідження відповідно до п. 4.4
Методики.

Разом з тим висновок експертного
автотоварознавчого дослідження №63 від
14.07.2014 року не викликає сумніву,
оскільки складений у відповідності до
норм законодавства.

Ч.3 ст. 22 та ч. 1 ст. 1166 ЦК України
передбачено принцип повного
відшкодування збитку потерпілому.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст 22 ЦК України
збитками є втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Згідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Керуючись викладеними нормами з
відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню
шкода, що не відшкодовується
страховиком - втрата товарної вартості
автомобіля у розмірі 7792,48грн., а також
витрати які особа поніс для
відновлення свого порушеного права -
витрати на проведення оцінки у розмірі
600,00 грн. і витрати на телеграми - 69,12
грн., а всього 8461,60 грн.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України з відповідачів належить
стягнути на користь позивачки судовий
збір у дольовому співвідношенні.

Керуючись ст. 3,4, 8,10,15,60,209,212-215,218,294 ЦПК
України , суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити .

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Українська
пожежно-страхова компанія " на користь
ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 11143 грн.
31 коп. .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
майнову шкоду у розмірі 8461 грн. 60 коп..

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Українська
пожежно-страхова компанія " та ОСОБА_2
судовий збір в дохід держави у розмірі
121 грн. 80 коп. з кожного .

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області протягом 10
днів з дня проголошення , особи які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя І.В.
Іванова