АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8457/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Гречко Ю. В. Доповідач - Гайдук
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Калиновського
А.Б., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Чоха К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Квадро
Земля»

на рішення Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 11 липня 2014 року

у цивільній справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Квадро Земля» до
ОСОБА_2 про витребування безпідставно
отриманих грошових коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року ТОВ «Квадро Земля»
звернулось із даним позовом, мотивуючи
заявлені вимоги тим, що 11 жовтня 2013 року
ОСОБА_2 було сплачено передоплату за
оренду земельної ділянки, проте сам
договір оренди укладений та
зареєстрований не був, земельною
ділянкою товариство також не
користувалось, а тому позивач просив
стягнути на його користь з ОСОБА_2
безпідставно отримані грошові кошти в
розмірі 6965,00 грн., проценти за
користування цими коштами в розмірі
245,12 грн., а також судові витрати по
справі (а.с.2-4, 30-31).

Рішенням Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 11 липня 2014 року у
задоволенні позовних вимог було
відмовлено (а.с. 61-63).

В апеляційній скарзі позивач
посилається на неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права при ухваленні
судового рішення, у зв'язку з чим
ставить питання про його скасування та
ухвалення нового про задоволення
позовних вимог у повному обсязі (а.с.
67-70).

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Відмовляючи ТОВ «Квадро Земля» у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що фактично
між сторонами було укладено договір
оренди земельної ділянки, на виконання
якого відповідач отримав орендну
плату.

Проте погодитися з такими висновками
суду не можна.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 203 ЦК України
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України
відносини щодо найму (оренди) земельної
ділянки регулюються законом.

Згідно до ст. 14 Закону України «Про
оренду землі» договір оренди землі
укладається у письмовій формі і за
бажанням однієї із сторін може бути
посвідчений нотаріально.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України
«Про оренду землі» було передбачено, що
істотними умовами договору оренди
землі є: об'єкт оренди (місце
розташування та розмір земельної
ділянки); строк дії договору оренди;
орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної
ділянки, яка передається в оренду;
умови збереження стану об'єкта оренди;
умови і строки передачі земельної
ділянки орендарю; умови повернення
земельної ділянки орендодавцеві;
існуючі обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін; умови
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Відповідно до ст.1212 ЦК особа, яка набула
майно або зберегла його у себе за
рахунок іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Згідно ч. 2 ст. 1214 ЦК України у разі
безпідставного одержання чи
збереження грошей нараховуються
проценти за користування ними (стаття
536 цього Кодексу).

В силу ст. 536 ЦК України за користування
чужими грошовими коштами боржник
зобов'язаний сплачувати проценти, якщо
інше не встановлено договором між
фізичними особами. Розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що
якщо договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України. У разі відсутності іншої
домовленості сторін проценти
виплачуються щомісяця до дня
повернення позики.

Як вбачається з матеріалів справи, 10
жовтня 2010 року позивачем було
перераховано відповідачу 5920,25 грн. з
призначенням платежу: оплата за оренду
земельного паю згідно договору № 29 від
05 жовтня 2012 року, без ПДВ (а.с. 15 зворот).

Відповідно до даних Управління
Держземагентства у Синельниківському
районі Дніпропетровської області та
Роздорської селищної ради, відомостей
щодо реєстрації договорів оренди
земельних ділянок, укладених між ТОВ
«Квадро Земля» та ОСОБА_2 немає (а.с. 43, 51,
56).

Крім того, згідно до наявного в
матеріалах справи листа Роздорської
селищної ради Синельниківського
району від 14.07.2014 року № 219, вбачається,
що відповідачем 20 грудня 2007 року було
укладено договір оренди земельної
ділянки з іншою особою - СФГ «Роман»,
строком по 20 грудня 2014 року (а.с. 51).

Таким чином, судом першої інстанції не
було належним чином враховано
вищенаведені обставини, а також норми
ст. 1212 ЦК України, оскільки наявність
підстави, за якою відповідач отримав у
розпорядження грошові кошти, а саме
наявність укладеного договору оренди
земельної ділянки, матеріалами справи
не підтверджено.

Виходячи з викладеного колегія суддів
вважає, що відповідач повинен
повернути позивачеві грошові кошти в
сумі 5290,25 грн., які були ним отримані,
згідно до банківської виписки, а також
проценти за користування коштами у
розмірі 30,60 грн., зважаючи на те, що
вимога про повернення коштів
відповідачем була отримана 01 квітня 2014
року. Доказів щодо перерахування
відповідачу податку позивачем не
надано.

За наведених обставин рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позову.

Вирішуючи питання судових витрат, та
приймаючи до уваги положення ст. 88 ЦПК
України, з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню судовий
збір в розмірі - 365,40 грн. Витрати
позивача на правову допомогу у розмірі
500 грн. задоволенню не підлягають,
оскільки участь у судових засіданнях
приймав інший представник ТОВ «Квадро
Земля».

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Квадро
Земля» - задовольнити частково.

Рішення Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 11 липня 2014 року - скасувати
та прийняти нове, яким позовні вимоги
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (і.н.НОМЕР_1, який
мешкає: АДРЕСА_1) на користь товариства
з обмеженою відповідальністю «Квадро
Земля» у рахунок повернення
безпідставно набутих коштів - 5920,25 грн.,
процентів за користування коштами - 30,60
грн., а також судовий збір в розмірі -
365,40 грн., а всього - 5686,25 грн.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту оголошення і протягом двадцяти
днів може бути оскаржено шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: