Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"03" грудня 2014 р. Іллічівський
районний суд м. Маріуполя Донецької
області під головуванням судді
Литвиненко Н. В., при секретарі
Ксєломєнос О.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Маріуполі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором позики -

В С Т А Н О В И В:

28 серпня 2014 року ОСОБА_1 (надалі -
позивач) звернувся до суду із позовом
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 (надалі - відповідачі)
про стягнення заборгованості за
договором позики та просив стягнути
солідарно борг за договором позики від
06.04.2009р. станом на 06.09.2014р. в сумі 300 000,00
грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що 06.04.2009 року між ним та
відповідачем ОСОБА_2 був укладений
договір позики, за яким останній
отримав грошові кошти в сумі 3 600,00
доларів США зі строком повернення до
01.09.2009 року. Поручителем за цим
договором позики виступив відповідач
ОСОБА_3 До цього часу сума позики
повернута не була. У зв'язку із
неповерненням суми займу позивач
нарахував за договором відсотки за
користуванням грошима в розмірі 8% за
кожний місяць, що станом на 06.09.2014р.
дорівнює 18 720,00 доларів США, пеню в сумі 6
570,00 доларів США та 3% відсотки річних
згідно положень статті 625 ЦК України в
сумі 540,00 доларів США. Всього позивачем
було нараховано за договором позики
заборгованість в сумі 29 430,00 доларів
США, з яких 3 600,00 доларів - це сума
позики, 18 720, 00 доларів - це відсотки, 540,00
доларів - це три відкоти річних, 6 570,00
доларів - це пеня. Стягнення цих коштів
просив провести в національній валюті -
гривні по офіційному курсу долара к
гривні 1307 грн. за 100 доларів США, в
розмірі 384 650,00 гривень. Також вказував,
що відповідач частково погашав борг,
але докази платежів залишилися у
боржника та позивач не знає точної суми
поверненого боргу, а тому вважає
необхідним стягнути суму боргу в
розмірі 300 000,00 гривень.

Позивач у судове засідання не з'явився,
надавши заяву про розгляд справи за
його відсутності, позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, а також
зазначив про згоду на вирішення справи
у заочному порядку та винесення
заочного рішення по справі.

Відповідачі, будучи своєчасно та
належним чином повідомленим про час і
місце слухання справи, у судове
засідання не прибули з невідомих
причин, тому за наявності письмової
згоди позивача суд вважає можливим
постановити рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.

Згідно із статтею 169 ЦПК України, у разі
повторної неявки в судове засідання
відповідача, повідомленого належним
чином, суд вирішує справу на підставі
наявних у ній даних чи доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи,
суд вважає позов обґрунтованим та
таким, що підлягає задоволенню у
повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 06 квітня 2009 року
між ОСОБА_1, з однієї сторони, та ОСОБА_2
і ОСОБА_3, з другої сторони, було
укладено договір позики, за умовами
якого позивач надав ОСОБА_2 грошові
кошти в сумі 3 600,00 доларів США, а ОСОБА_2
зобов'язався повернути всю суму боргу в
строк до 01.09.2009 року. За кожний місяць
користування позикою договором були
встановлені відсотки в розмірі 8%.

Позивачем були виконані умови договору
та передані у власність ОСОБА_2 грошові
кошти в сумі 3 600,00 доларів США, що
підтверджується власноручними
записами в тексті договору.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Відповідно до положень ч.3 ст. 10, ст. 60
ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Не з`явившись у судове засідання та не
скориставшись своїм процесуальним
правом надання доводів або заперечень
проти позову, відповідач ОСОБА_2 тим
самим не оспорив позовні вимоги
позивача та існування вказаної
заборгованості перед ним. Відповідач
не надав суду належні та допустимі
докази, які свідчили би про належне та
своєчасне виконання ним грошових
зобов'язань за договором позики та
своєчасного повернення суми отриманих
коштів і сплати відсотків.

В результаті суд дійшов висновку, що
відповідач ОСОБА_2 покладені договором
обов'язки належним чином не виконав,
внаслідок чого утворилася відповідна
заборгованість.

Згідно з розрахунком позивача за
договором позики станом на 06.09.2014р.
розмір заборгованості по основній сумі
займу становить 3 600,00 доларів США, та за
відсотками по користуванню позикою за
період з 06.04.2009р. по 06.09.2014р. розмір
заборгованості складає 18 720,00 доларів
США.

Також згідно пункту 3 вказаного
договору позики при несвоєчасному
поверненні позики або сплаті відсотків
позичальник зобов'язаний сплатити пеню
в розмірі 0,5% від суми позики за кожний
день прострочення.

Нарахована позивачем сума пені за один
календарний рік складає 6 570 доларів США
(3 600,00 доларів х 0,5% : 100 х 365 днів = 6 570
доларів).

Крім того, відповідно до ст. 1050 ЦК
України якщо позичальник своєчасно не
повернув суму позики, він зобов'язаний
сплатити грошову суму відповідно до
статті 625 цього Кодексу.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК
України).

За наведеними нормами закону позивачем
були також нараховані 3% річних за весь
період прострочення повернення суми
позики, розмір яких за період з 01.09.2009р.
по 06.09.2014р. становить 540,00- доларів США (3
600,00 дол. х 3% : 100 х 5 років = 540 дол.).

Таким чином, судом встановлено, що у
відповідача ОСОБА_2 існує
заборгованість перед позивачем за
договором позики від 06 квітня 2009 року
на загальну суму 29 430 доларів США, яка
складається з: суми позики - 3 600,00
доларів, відсотків за користування
позичкою - 18 720, 00 доларів, трьох
відкотів річних - 540,00 доларів, пені - 6
570,00 доларів. Згідно до заявленого
позивачем курсу гривні до
американського долару (за 100 доларів -
1307 гривень) розмір заборгованості
відповідача перед позивачем в
перерахунку в національну валюту
становить 384 650,00 гривень (29 430,00 дол. х 13,07
= 384 650,00 грн.). Заявлений позивачем курс
гривні до долара США не перевищує
офіційно встановлений Національним
Банком України курс валют станом на
день ухвалення цього рішення, що
дозволяє його застосувати судом та не
порушує майнових прав відповідачів.

Разом з тим, позивач заявив про
часткове виконання договірних
обов'язків відповідачем та погашення
ним в досудовому порядку суми боргу, у
зв'язку із чим позивачем була заявлена
до стягнення загальна сума боргу в
розмірі 300 000,00 грн.

Згідно ч.1 статті 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Суд,
керуючись наведеним вище принципом
диспозитивності цивільного
судочинства, вважає законним стягнути
саме розмір заявленої заборгованості в
сумі 300 000,00 грн.

Крім того, відповідно до пункту 8
зобов'язання за договором позики було
забезпечено порукою та підписано
поручителем, яким виступив відповідач
ОСОБА_3 та взяв на себе обов'язок
солідарно відповідати за порушення
всіх зобов'язань за договором позики.

Відповідно до ст. 554 ЦК України боржник
і його поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.

З огляду на вказані положення договору
позики та норми закону відповідач
ОСОБА_3, як поручитель, несе повну
солідарну відповідальність перед
позивачем за всіма зобов'язаннями, які
витікають із договору позики, в тому
числі сплати відсотків, пені, 3% річних.

Пунктом 1 ч.2 статті 11 Цивільного
кодексу України закріплено, що однією
із підстав виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 599 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Згідно до ст.ст.610 та 611 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання. У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема - сплата неустойки у
виді штрафу або пені.

Згідно п. 5 ч. 2 статті 16 ЦК України одним
із способів захисту цивільних прав та
інтересів може бути примусове
виконання обов'язку в натурі.

Враховуючи вищевказані положення
закону та існуючі обставини справи, суд
вважає доведеним факт порушення
відповідачами умов договору позики
відносно сум, строків повернення
позики та визнає право позивача на
стягнення їх в судовому порядку. Також
суд, за відсутності інших доказів з
боку відповідачів, погоджується із
правильністю розрахунку позивачем сум
заявленої заборгованості, які
містяться в позовній заяві та вважає їх
такими, що підлягають до стягненню.

Відповідно до положень ч.3 ст. 88 ЦПК
України якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

У зв'язку із тим, що позивач згідно п.9
ст. 5 Закону України «Про судовий збір»
був звільнений від сплати судового
збору при його подачі, тому судовий
збір в сумі 3000,00 грн. має бути стягнутий
з відповідачів на користь держави.

Враховуючи викладене, оцінюючи
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, керуючись
ст.ст. 3, 6, 11, 16, 526, 530, 599, 610, 611, 625, 1046-1050 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 197, 209, 212 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
договором позики - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2
(зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) та
з ОСОБА_3 (зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (мешкає за
адресою АДРЕСА_3) заборгованість за
договором позики від 06.04.2009р. в сумі - 300
000,00 (триста тисяч) гривень.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2
(зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) та
з ОСОБА_3 (зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_2) в дохід держави судовий збір в
сумі - 3000,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто
Іллічівським районним судом міста
Маріуполя Донецької області за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

На рішення може бути подана апеляція в
Апеляційний суд Донецької області
через Іллічівський районний суд м.
Маріуполя протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Н. В. Литвиненко