Справа №295/9795/14-ц
Богунський районний суд м. Житомира у
головуючого - судді Кузнєцова Д.В.,
при секретарі с/з - Говорадло А.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про захист ділової репутації і
відшкодування моральної шкоди, -
Позивач звернувся до суду із указаним
позовом в якому зазначив, що на
підставі наказу від 01.03.2012 року він був
прийнятий на посаду директора ТОВ
"Охоронна агенція "Нікос", а згідно
протоколу загальних зборів
засновників Товариства № 2 від 27.06.2012
року позивача було незаконно звільнено
з посади директора за п. 2 ст. 41 КЗпП
України. ОСОБА_2 вказує, що ініціатором
його звільнення був відповідач, якого
на зазначених вище зборах засновників
і обрали на посаду директора
Товариства. Позивач посилається на те,
що не може влаштуватися на будь-яку
роботу, оскільки роботодавців
насторожує запис у його трудовій
книжці про звільнення на підставі п.2
ст. 41 КЗпП України і наявність судового
рішення про визнання звільнення ОСОБА_2
незаконним не зовсім впливає па
позицію керівників організацій, до
яких позивач звертався з проханням
прийняти на роботу. Так само
перешкоджає влаштуватися на роботу і
відсутність запису у трудовій книжці
про поновлення на роботі.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що
зухвалі та незаконні дії відповідача,
які виявилися у неправомірному
звільненні його з роботи та
ігноруванні відповідачем рішень судів,
завдали ОСОБА_2 значної моральної шкоди
та зашкодили його діловій репутації.
ОСОБА_2 зазначає, що відповідач поширив
недостовірну інформацію про нього
іншим засновникам ТОВ "Охоронна
агенція "Нікос" під час зборів 27.06.2012
pоку, де вказав, що позивач неналежно
виконує свої посадові обов'язки, що
призвело до виникнення заборгованості
Товариства по заробітній платі, що він
зловживає своїми службовими
обов'язками, що в кінцевому наслідку
було відображено у протоколі загальних
зборів засновників Товариства від
27.06.2012 року №2. Позивач вказує, що
внаслідок заподіяння відповідачем
шкоди його діловій репутації, позивачу
було завдано моральної шкоди, яка
полягала у душевних стражданнях та
переживаннях, яких зазнав позивач
внаслідок поширення про нього
недостовірної інформації та
незаконного звільнення з роботи.
Згідно змісту позову визначаючи розмір
моральної шкоди, позивач виходив з тих
міркувань, що йому доводилось
витратити майже два роки на
доведеність своєї невинуватості в
суді, що він не можу влаштуватися до
цього часу на роботу, що значно
ускладнює матеріальне становище сім'ї
позивача, він не може поновитися
належним чином на роботі та отримати
стягнуті кошти на підставі рішень
судів. Все це завдало і завдає йому
моральної шкоди. У зв'язку із цим просив
суд стягнути із відповідача на свою
користь завдану моральну шкоду в сумі 50
000 грн. та судові витрати.

Позивач та його представник в
судовому засіданні підтримали позовні
вимоги з підстав, викладених у позовній
заяві та просили їх задовольнити, не
заперечували проти заочного розгляду
справи. Позивач додав, що особисто
запропонував відповідачу звільнити
його з посади директора ТОВ "Охоронна
агенція "Нікос" з будь-яких підстав,
однак внаслідок неправомірних дій
ОСОБА_3 позивача було протиправно
звинувачено фактично в шахрайських
діях. Окрім цього, за вказівкою
відповідача було заблоковано
банківську карточку ОСОБА_2

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
причини неявки суду невідомі.

Враховуючи не заперечення позивача,
керуючись ст.224 ЦПК України, судом
ухвалено проводити заочний розгляд
справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення позивача та його
представника суд приходить до висновку
про те, що даний позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач 01.03.2012
року на підставі наказу №1 був
прийнятий на роботу на посаді
директора ТОВ "Охоронна агенція "Нікос".
Згідно протоколу загальних зборів
засновників ТОВ "Охоронна агенція
"Нікос" № 2 від 27.06.2012 року позивача було
відкликано від виконання обов'язків
директора товариства та 01.07.2012 року в
його трудову книжку був внесений запис
про звільнення на підставі п. 2 ст. 41
КЗпП України (а.с. 8-10). Рішенням цих же
зборів засновників ТОВ "Охоронна
агенція "Нікос" ОСОБА_3 призначено
директором товариства.

Заочним рішенням Корольовського
районного суду м. Житомира від 14.03.2013
року у справі №296/2853/12-ц було визнано
незаконним та скасовано протокол
загальних зборів засновників ТОВ
"Охоронна агенція "Нікос" № 2 від 27.06.2012
року в частині відкликання ОСОБА_2 від
виконання обов'язків директора
товариства та поновлено позивача на
вищезазначеній посаді (а.с. 28-29). У цьому
ж рішенні суд встановив, що підстави
для звільнення ОСОБА_2 на підставі п. 2
ст. 41 КЗпП України відсутні та зазначив,
що оформлення звільнення ОСОБА_2
здійснено з порушенням вимог
законодавства України чим визнав таке
звільнення незаконним.

Заочним рішенням Корольовського
районного суду м. Житомира від 12.09.2013
року у справі №296/3233/13-ц стягнуто з ТОВ
"Охоронна агенція "Нікос" на користь
позивача заборгованість по заробітній
платі та середній заробіток за час
вимушеного прогулу в сумі 13 323,90 грн.
(а.с. 14-15).

Згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 17.09.2014 року
вбачається, що ОСОБА_2 значиться
керівником ТОВ "Охоронна агенція
"Нікос" із 24.02.2012 року.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає, зокрема, у приниженні честі та
гідності фізичної особи, а також її
ділової репутації та відшкодовується
грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Відповідно до положень п.3, 4 постанови
Пленуму Верховного суду України від 31
березня 1995 року № 4 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» під
моральною шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. У позовній заяві про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди має бути зазначено, в чому
полягає ця шкода, якими неправомірними
діями чи бездіяльністю її заподіяно
позивачеві, з яких міркувань він
виходив, визначаючи розмір шкоди, та
якими доказами це підтверджується.

Пунктом 5 вказаної вище постанови
передбачено Пленуму ВСУ «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди»
встановлено, що відповідно до
загальних підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

При цьому розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
Зокрема, враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи встановлені в судовому
засіданні обставини справи, оцінивши
надані позивачем докази та з
урахуванням меж заявлених вимог, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому
задоволенню та стягує з відповідача
моральну шкоду, розмір якої виходячи із
засад розумності, виваженості та
справедливості суд оцінює в 3 000 грн.

Керуючись ст.ст. 21, 28 Конституції
України, ст.ст. 16, 23, 270 ЦК України,
постановою Пленуму Верховного суду
України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову
практику у справах про захист гідності
та честі фізичної особи, а також
ділової репутації фізичної та
юридичної особи», постановою Пленуму
Верховного суду України від 31 березня
1995 року № 4 «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди», ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209,
212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
моральну шкоду в сумі 3 000 грн., а також
судові витрати у вигляді судового
збору в сумі 243 грн. 60 коп.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України. Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана
позивачем до Апеляційного суду
Житомирської області через Богунський
районний суд м. Житомира протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя