22-ц/772/2503/2014Головуючий в суді першої
інстанції Курбатова І. Л.Категорія 43
Доповідач Сопрун В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі :

головуючого: Сопруна В.В.,

суддів: Матківської М.В.,
Марчук В.С.,

при секретарі: Сніжко О.А.,

за участю: представника
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, відповідачів
ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5
ОСОБА_6, -

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4 про встановлення
порядку користування квартирою,-

за апеляційною скаргою представника
відповідачів ОСОБА_5 ОСОБА_6 на рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 14 липня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

В вересні 2013 року ОСОБА_2 звернувся в
суд з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4
про встановлення порядку користування
квартирою. Просив встановити порядок
користування квартирою між ним та
відповідачами з виділенням йому в
користування житлової кімнати площею
13,9 кв. м. та вбудованої шафи площею 1, 7
кв. м. з залишенням у спільному
користуванні сторін коридору площею 2,9
кв.м, ванної кімнати площею 2,9 кв.м,
кухні площею 5,2 кв.м. та житлової
кімнати площею 20,3 кв.м., просив позов
задовольнити.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 14 липня 2014 року
позов задоволено частково.

Встановлено порядок
користування квартирою АДРЕСА_1 між її
співвласниками ОСОБА_2 (власник 39/100
часток) та ОСОБА_7 (власник 39/100 часток),
ОСОБА_8 (власник 11/100 часток), ОСОБА_4
(власник 11/100) за Другим варіантом
судової будівельно-технічної
експертизи № ОС-154 від 10 червня 2014 року
з влаштуванням перегородки з дверним
отвором у приміщенні житлової кімнати
поз. 4.

Виділено в користування ОСОБА_2
(власник 39/100 часток) житлову кімнату
поз.5 площею 10,7 кв.м, кладову поз.6 площею
1,7 кв. м.

Виділено в користування ОСОБА_7
(власник 39/100 часток), ОСОБА_8 (власник
11/100 часток), ОСОБА_4 (власник 11/100)
житлову кімнату поз.4 площею 10,6 кв.м,
балкон площею 0,8 кв.м, житлову кімнату
поз. 7 площею 13,9 кв.м.

Коридор поз.1 площею 2,9 кв. м., санвузол
поз.2 площею 2,9 кв. м, кухню поз. 3 площею
5,4 кв. м., коридор поз.8 площею 1,5 кв.м.,
коридор поз.9 площею 8,0 кв.м. залишено у
спільному користуванні.

Вирішено питання щодо стягнення
судового збору.

Не погодившись з вказаним
рішенням суду, представник
відповідачів ОСОБА_5 ОСОБА_6, подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просив рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від 14
липня 2014 року скасувати та ухвалити
нове про відмову у задоволенні в
позові.

Колегія суддів, заслухавши осіб, які
з'явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши докази, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, прийшла до
висновку, що остання підлягає до
часткового задоволення, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішенням,
ухвалене на основі повно і всебічно
з`ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні. Такі вимоги, суд
першої інстанції виконав частково.

Згідно з ч. 3 ст.303 ЦПК України,
апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Судом першої інстанції
встановлено, що сторони по справі є
співвласниками квартири за адресою
АДРЕСА_1 загальною площею 58,4 кв.м.,
відповідно до біржового контракту
№1000/263 від 19.08.1997 року (а.с.8-9) та рішенням
Замостянського районного суду м.
Вінниці від 14.10.2009 року, яким визнано за
сторонами право власності на зазначену
квартиру в наступних частках: ОСОБА_2 -
39/100 часток, ОСОБА_7 - 39/100 часток, а ОСОБА_8
та ОСОБА_4 власники 11/100 часток кожен
(а.с.10-11).

Право власності ОСОБА_2 на вказану
частку підтверджено і витягом про
державну реєстрацію прав № 29822951 від
28.04.2011 року (а.с.12).

Згідно технічного паспорту на квартиру
в АДРЕСА_1, загальна площа 58,4 кв.м.,
складається з трьох кімнат житловою
площею 43,2 кв.м., у тому числі 1-а кімната
площею 18,6 кв.м., 2-а кімната площею 10,7
кв.м., третя кімната площею 13,9 кв.м.,
кухні площею 5,4 кв.м, ванної кімнати
площею 2,9 кв.м., коридору площею 2,9 кв.м.
та двох вбудованих шаф площею 1,7 кв.м. та
1,5 кв.м. (а.с.63-64).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю.

Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із
співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності. У разі
неможливості цього він має право
вимагати від інших співвласників, які
володіють і користуються спільним
майном, відповідної матеріальної
компенсації.

Відповідно до висновку № ОС-154 судової
будівельно-технічної експертизи від
10.06.2014 року експертом запропоновано три
варіанти встановлення порядку
користування квартирою між ОСОБА_2 та
іншими співвласниками, з урахуванням
проведення перепланування та
влаштування перегородки з дверним
отвором у приміщенні житлової кімнати
поз. 4 (а.с.95-106).

Доводи апеляційної скарги про те, що
права позивача не порушені і у
задоволені позову слід відмовити,
спростовуються тим, що сам по собі факт
звернення до суду свідчить про
відсутність мирного встановлення
користування жилим приміщенням.

Колегія суддів приходить до висновку,
що судом першої інстанції вірно
встановлено порядок користування
квартирою, оскільки між співвласниками
не досягнуто домовленості щодо
користування майном, а вказаний
порядок користування квартирою не буде
суперечити їхнім інтересам та
відповідає вимогам чинного
законодавства.

Суд першої інстанції, враховуючи
розмір часток співвласників правильно
прийшов до висновку про встановлення
порядку користування по другому
варіанту висновку експертизи.

Разом з тим, в іншій частині апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню.

Як вбачається з висновку експерта є три
варіанти встановлення порядку
користування квартирою між ОСОБА_2 та
іншими співвласниками, з урахуванням
проведення перепланування та
влаштування перегородки з дверним
отвором у приміщенні житлової кімнати
поз. 4

Згідно ст..152 ЖК УРСР, переобладнання і
перепланування жилого будинку
(квартири), що належить громадянинові
на праві приватної власності,
провадяться з дозволу виконавчого
комітету місцевої Ради народних
депутатів.

Як встановлено при апеляційному
розгляді суд першої інстанції,
вирішуючи вказаний спір не врахував
положення ст. 152 ЖК України.

Переобладнання і перепланування жилих
будинків, жилих і нежилих у жилих
будинках приміщень дозволяється
робити після одержання дозволу
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів відповідно до
законодавства (пункт 1.4.1 Правил
утримання жилих будинків та
прибудинкових територій, затверджених
наказом від 17 травня 2005 року № 76
Держжитлокомунгоспу).

Рішенням виконавчого комітету
Вінницької міської ради від 20.11.2014 року
№2568 надано дозвіл на перепланування
квартири №28 в житловому
багатоквартирному будинку по вул..
Стеценка, 27 в м. Вінниці, згідно
висновку експерта за результатами
проведення судової
будівельно-технічної експертизи №ОС-154
від 10.06.2014 року.

В судовому засіданні Апеляційного
суду Вінницької області представник
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просила
обов»язок, щодо влаштування
перегородки з дверним отвором у
кімнату поз.4 покласти на її довірителя
ОСОБА_2.

Враховуючи вище викладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
обов»язок, щодо влаштування
перегородки з дверним отвором у вище
вказаній житловій кімнаті слід
покласти на ОСОБА_2.

Відповідно до ч.1 ст..88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Суд першої інстанції помилково прийшов
до висновку про стягнення судового
збору в сумі 1436,50 грн. з відповідачів на
користь позивача, оскільки вказана
сума не відповідає матеріалам справи.

В матеріалах справи міститься
квитанція про сплату судового збору в
розмірі 114,70 грн. за подання позовної
заяви (а.с.1) та квитанція до
прибуткового касового ордеру №1008 за
послуги по проведенню судової
експертизі в розмірі 1200 грн. (а.с.110), а
тому слід солідарно стягнути з
відповідачів на користь позивача
судові витрати в сумі 1314, 70 гривень.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України
апеляційний суд ухвалює рішення у
випадках скасування судового рішення і
ухвалення нового чи зміни рішення.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 307, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника
відповідачів ОСОБА_5 ОСОБА_6 -
задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 14 липня 2014 року
змінити в частині стягнення судових
витрат, доповнивши реченням:

Влаштування перегородки з дверним
отвором у приміщенні житлової кімнати
поз.4 в квартирі АДРЕСА_1, покласти на
ОСОБА_2.

Змінити рішення в частині стягнення
судових витрат з 1436,50 грн., стягнувши
солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 - 1314,70 гривень.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: підпис
Сопрун В.В.

Судді: підписи
Матківська М.В.

Марчук В.С.

З оригіналом вірно:
Сопрун В.В.