Справа № 646/3338/14-ц
№ производства 2/646/849/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2014 р.

Червонозаводський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого - судді Чудовського Д.О.,

при секретарі судового засідання:
Козар К.О., Косовій Т.В.,

за участю позивачів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача: ОСОБА_3,

представника відповідача: ОСОБА_4,

розглянувши в приміщенні суду в м.
Харкові у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа - Державна міграційна служба
Червонозаводського РВ в м. Харкові ГУ
ГМС в Харківській області про усунення
перешкод у користуванні власністю,
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
зняття з реєстрації та за зустрічним
позовом ОСОБА_3, неповнолітніх ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, в інтересах яких діє
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, третя
особа - Служба у справах дітей
Червонозаводського району м. Харкова
про усунення перешкод у користуванні
житловим приміщенням, вселення,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з даними
позовом, в обґрунтування я кого
вказали, що вони є співвласниками
житлового будинку АДРЕСА_1. У 2002 року
між позивачем ОСОБА_5 та відповідачкою
був укладений шлюб, від якого
народились троє дітей. З 14.01.2003 року
остання була зареєстрована у вказаному
житловому будинку. В травні 2012 року
сімейні відносини між ОСОБА_5 та
відповідачкою припинилися та остання,
разом з неповнолітніми дітьми,
переїхала до сел. Лизогубівка, де
проживала та була зареєстрована до
укладення шлюбу. Оскільки відповідачка
у вказаному житловому будинку не
проживає з травня 2012 року без поважних
причин, за комунальні послуги не
сплачує, у добровільному порядку зняти
себе з реєстрації за вказаної адресою
відмовляється, що в свою чергу
позбавляє можливості позивачів
користуватись та розпоряджатись
власністю, позивачі просять усунути
перешкоди у користуванні та
розпорядженні житловим будинком,
визнати відповідачку такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням та зняти її з реєстрації.

У судовому засіданні позивачі та їх
представник позов підтримали та
просили його задовольнити.

Відповідачка проти задоволення позову
заперечувала, посилаючись на його
необґрунтованість та пояснила, що не
проживає у вказаному будинку з травня
2013 року через те, що співпозивач по
справі ОСОБА_5 застосовував до неї
фізичне та психічне насилля, тому вона
була вимушена разом із неповнолітніми
дітьми змінити місце проживання.

Крім того, відповідачем та
неповнолітніми ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
в інтересах яких діє відповідачка,
подана зустрічна позовна заява до
ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, третя особа -
Служба у справах дітей
Червонозаводського району м. Харкова
про усунення перешкод у користуванні
житловим приміщенням, вселення, в
обґрунтування якої було вказано, що у
житловому будинку АДРЕСА_1, що належить
позивачам, відповідачка проживала з
31.08.2000 року. 29.11.2002 року між нею та ОСОБА_2
був зареєстрований шлюб, від якого
народилось троє дітей. З 25.05.2013 року
ОСОБА_3 та неповнолітні діти у
вказаному житловому будинку не
проживає, у зв'язку з тим, що ОСОБА_5
неодноразово застосовував до неї
фізичну силу, погрожував. Також вказує,
що вона неодноразово намагалась
повернутись до будинку, однак позивачі
перешкоджали, а також не повертали
речі, що належать їй та дітям. У зв'язку
з вищевикладеним, просить суд
зобов'язати позивачів усунути
перешкоди в користуванні житловим
приміщенням та вселити її та
неповнолітніх дітей.

Суд, вислухавши доводи сторін,
допитавши свідків, дослідивши
матеріали справи, приходить до
наступного.

Як було встановлено, житловий будинок
АДРЕСА_1 належить на праві спільної
часткової власності ОСОБА_1, ОСОБА_5,
ОСОБА_2, що підтверджується договором
купівлі-продажу від 25.11.1972 року (а.с. 4-5),
свідоцтвом про право на спадщину за
законом (а.с. 6), свідоцтвом про право на
спадщину за заповітом (а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про одруження,
29.11.2002 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3
зареєстровано шлюб, від якого
народились діти - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с. 79), ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 80),
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 81).

Згідно копії домової книги, ОСОБА_3 була
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з
14.01.2003 року (а.с. 11-12).

Отже, у судовому засіданні встановлено,
що ОСОБА_3 була вселена до вказаного
будинку як член сім'ї власника житла.

Рішенням Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 14.05.2013 року шлюб між
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було розірвано (а.с. 8).

Згідно ч. 4 ст. 156 ЖК України, припинення
сімейних відносин з власником будинку
(квартири) не позбавляє їх права
користування займаним приміщенням.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 405 ЦК
України, член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Тобто, умовою визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням, є відсутність особи у
житловому приміщенні протягом певного
часу без поважних причин.

ОСОБА_9, яка була допитана у судовому
засіданні у якості свідка, пояснила, що
вона є сусідкою позивачів та вказала,
що не бачила відповідачку за адресою:
АДРЕСА_1, з травня 2012 року.

ОСОБА_10, який був допитаний у судовому
засіданні у якості свідка пояснив, що
не бачив відповідачку та дітей
приблизно рік або півроку.

ОСОБА_11, яка була допитана у судовому
засіданні у якості свідка, пояснила, що
вона є сусідкою позивачів та вказала,
що відповідачка не проживає за адресою:
АДРЕСА_1, з травня 2011 року.

Однак, співпозивач по справі ОСОБА_2 у
судовому засіданні пояснила, що
відповідач разом із дітьми у травні 2012
року змінила місце проживання, однак
пізніше повернулася, і остаточно
виїхала разом із дітьми з будинку з
травня 2013 року.

Відповідач по справі пояснила, що вона
не проживала у будинку з травня 2013 року.

Відповідно до акту від 16.02.2014 року,
складеного позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_5,
ОСОБА_2, та ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, що є
сусідами позивачів, який був
затверджений головою вуличного
комітету № 6 ОСОБА_14, ОСОБА_3 та діти у
квітні 2013 року з житлового будинку
АДРЕСА_1 виїхали та більше не проживали,
усі свої речі та спільно набуті речі
під час шлюбу вивезли (а.с. 9-10).

Допитана у судовому засіданні у якості
свідка ОСОБА_15 пояснила, що вона є
матір'ю відповідачки, та вказала, що
остання не мешкає за адресою: АДРЕСА_1,
оскільки її вигнав ОСОБА_5 ОСОБА_3
намагалась повернутись, однак її не
пустили.

Допитаний у судовому засіданні у
якості свідка ОСОБА_16 пояснив, що він є
батьком відповідачки та вказав, що
остання не проживає за адресою:
АДРЕСА_1, з 2013 року, оскільки ОСОБА_5
знущався над нею та одного разу був
свідком того, як ОСОБА_5 вдарив
відповідачку. ОСОБА_3 намагалась
повернутись, однак її не пустили.

Допитана у судовому засіданні у якості
свідка ОСОБА_17 пояснила, що вона є
рідною сестрою відповідачки, та
вказала, що відповідачка розповідала
їй про те, що ОСОБА_5 бив її та вона його
боїться. 12.12.2012 року відповідачка
приїхала на її весілля та розповіла
матері, що її вигнав ОСОБА_5, після чого
вона залишилась проживати разом з
дітьми у своїх батьків та навесні 2013
року повернулась до ОСОБА_5 Після того
як відповідачка подала на розлучення
вона разом з дітьми переїхала жити до
батьків.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що відповідач по справі не
проживає разом з дітьми у будинку
АДРЕСА_1 з травня 2013 року.

Разом з тим, на підтвердження
поважності причин відсутності
відповідача у вищезазначеному будинку,
останньою було подано вирок
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 30.01.2014 року, яким ОСОБА_5
було визнано винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за
наступних обставин. Так, 05.04.2013 року
близько 17-00 год. ОСОБА_5 знаходячись за
місцем свого проживання, за адресою:
АДРЕСА_1, під час сварки з ОСОБА_3, маючи
умисел, спрямований на спричинення
тілесних ушкоджень, схопив її за шию та
почав душити, спричинивши легке
тілесне ушкодження (а.с. 89-90).

Крім того, відповідачем по справі
подані докази щодо звернення нею до
правоохоронних органів із заявами про
вчинення ОСОБА_5 насилля у сім'ї, а саме
листи Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС
України в Харківській області,
відповідно до яких ОСОБА_3 09.12.2012 року,
28.08.2013 року зверталась до
Червонозаводського РВ із заявами про
сварку з чоловіком, однак у внесенні
відомостей про вчинення кримінального
правопорушення ОСОБА_5 до Єдиного
реєстру досудових розслідувань було
відмовлено та рекомендовано
звернутися до Червонозаводського
районного суду м. Харкова (а.с. 85-86).

Також, згідно висновку старшого ДІМ
Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС
України в Харківській області ОСОБА_18
від 30.12.2013 року, 25.12.2013 року ОСОБА_3
зверталась до позивачів з метою
повернути особисті речі, однак
останніми було відмовлено, у зв'язку з
чим виникла сварка. ОСОБА_3 звернулась
до Червонозаводського РВ із заявою, за
результатами розгляду якої у внесенні
відомостей про вчинення кримінального
правопорушення до Єдиного реєстру
досудових розслідувань було
відмовлено та рекомендовано
звернутися до Червонозаводського
районного суду м. Харкова (а.с. 87-88).

Таким чином, у судовому засіданні
встановлені обставини, які свідчать
про те, що відповідачка не проживала у
житловому будинку АДРЕСА_1, у зв'язку з
тим, що ОСОБА_5 застосовував до
відповідача фізичне та психічне
насилля, що в свою чергу свідчить про
поважність причин відсутності
відповідача у будинку, а тому позовну
заяву ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
про усунення перешкод у користуванні
власністю, визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням, зняття з реєстрації суд
залишає без задоволення.

Згідно ч. 4 ст.29 ЦК України місцем
проживання фізичної особи, яка не
досягла десяти років, а також особи у
віці від десяти до чотирнадцяти років,
є місце проживання її батьків або
одного з них, з ким вона проживає.

Рішенням Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 14.05.2013 року
встановлено місце проживання
неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 після розірвання шлюбу між
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 разом з останньою (а.с.
8).

З цих же підстав, суд приходить до
висновку про обґрунтованість та
законність зустрічного позову.

Судові витрати розподіляються судом
відповідно до ст. 88 ЦПК України, у
зв'язку з чим, суд покладає на позивачів
обов'язок відшкодувати відповідачеві
всі понесені та документально
підтверджені судові витрати на оплату
судового збору, за пред'явлення
зустрічного позову та частково витрат
на правову допомогу.

Згідно квитанції, ОСОБА_3 було сплачено
1000,00 грн. за ведення ОСОБА_19 даної
цивільної справи, а тому, у зв'язку з
тим, що представник відповідача ОСОБА_19
не приймала участі у трьох останніх
судових засіданнях, витрати на правову
допомогу стягуються з позивачів
частково, у розмірі 666,66 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 29, 405 ЦК України, ст. 156 ЖК України,
ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_5,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Державна
міграційна служба Червонозаводського
РВ в м. Харкові ГУ ГМС в Харківській
області про усунення перешкод у
користуванні власністю, визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, зняття з
реєстрації - залишити без задоволення.

2. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3,
неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, в
інтересах яких діє ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
ОСОБА_5, ОСОБА_2, третя особа - Служба у
справах дітей Червонозаводського
району м. Харкова про усунення перешкод
у користуванні житловим приміщенням,
вселення - задовольнити.

3. Зобов'язати ОСОБА_1, ОСОБА_5,
ОСОБА_2 усунути перешкоди у
користуванні житловим будинком та
вселити ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в
житловий будинок АДРЕСА_1.

Сплачений позивачами судовий збір у
розмірі 243,60 грн. зарахувати в дохід
держави.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір
у розмірі 119,43 грн. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 сплачений витрати на
правову допомогу у розмірі 222,22 грн. з
кожного.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Червонозаводський районний суд м.
Харкова шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час оголошення судового
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 28.11.2014
року.

Суддя
Д.О.
Чудовський