АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9954/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Шаповал Г. І. Доповідач -
Калиновський А.Б. Категорія 24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Калиновського А.Б.

Суддів - Гайдук В.І., Єлізаренко І.А.

При секретарі - Півненко С.Ю.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу

ОСОБА_2 на рішення Вільногірського
міського суду Дніпропетровської
області від 03 вересня 2014 року по справі
за позовом Комунального підприємства
"Жилсервіс" Вільногірської міської
ради Дніпропетровської області до
ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості з оплати за
житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Вільногірського
міського суду Дніпропетровської
області від 03 вересня 2014 року позовні
вимоги КП "Жилсервіс" Вільногірської
міської ради Дніпропетровської
області до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості з оплати за
житлово-комунальні послуги задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП
«Жилсервіс» Вільногірської міської
ради Дніпропетровської області
заборгованість з оплати
житлово-комунальних послуг на загальну
суму - 15993.34 грн., із яких: 2777.71 грн. -
заборгованість з оплати послуг з
утримання будинку; 13215.63 грн. -
заборгованість з оплати послуг
водозабезпечення і водовідведення, а
також відшкодування судового збору -
229,40 грн.

В задоволенні вимог, про
стягнення в солідарному порядку з
ОСОБА_3 заборгованості з оплати
житлово-комунальних послуг на суму -
15993.34 грн. відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір у розмірі 14,20 грн.

Судові витрати за проведення
судової почеркознавчої експертизи -
118.08 грн., покладено на позивача.

В апеляційній скарзі відповідач
просить змінити рішення суду та
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог в частині
стягнення з нього заборгованості з
оплати послуг водозабезпечення,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду - залишенню без змін з наступних
підстав.

Відповідно до п.п.5 п.3 ст.20 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Згідно ст. 22 ЗУ «Про питну воду та питне
водопостачання», споживачі зобов'язані
своєчасно вносити плату за використану
питну воду відповідно до встановлених
тарифів.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1(
а.с. 13,14).

ОСОБА_2, як власником квартири, з КП
"Жилсервіс" були укладені договір № 4483
про надання послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій від 13.10.2010 р. та договір № 4581
про надання послуг з постачання
холодної води та водовідведення від
01.08.2009 р.(а.с. 9-12).

Відповідач не оплачував надані йому
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій, відповідно
до тарифу, що призвело до виникнення
заборгованості за період з червня 2012р.
по березень 2014р. на загальну суму 2777,71
грн. та надані йому послуги з подачі
питної води та водовідведення за
період з вересня 2011 р. по квітень 2014 р.,
відповідно до тарифу, що призвело до
виникнення заборгованості в сумі - 13215,63
грн.; всього заборгованість складає
загальну суму - 15993,34 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги
КП "Жилсервіс", суд правильно виходив з
того, що ОСОБА_2 ухилився від виконання
взятих на себе зобов'язань за
договорами про надання в належну йому
на праві власності квартиру
комунальних послуг, внаслідок чого
виникла заборгованість, яка підлягає
стягненню з нього на користь позивача.

Доводи апеляційної скарги відповідача
про те, що позивачем неправомірно
нарахована заборгованість з оплати за
надані комунальні послуги є
безпідставними, оскільки заперечуючи
проти позову, доказів, які б
спростовували висновки суду він не
надав, і таким чином, відповідно до ч.2
ст. 11 ЦПК України, розпорядився своїми
правами щодо надання доказів на
власний розсуд.

Таким чином, рішення суду відповідає
нормам матеріального та
процесуального права. Підстав для його
зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Вільногірського міського
суду Дніпропетровської області від 03
вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: