Справа № 367/6018/13-ц Головуючий у І
інстанції Линник В.Я.Провадження №
22-ц/780/6176/14 Доповідач у 2
інстанції СержанюкКатегорія 58
УХВАЛА

Іменем України

08 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі головуючого - судді Сержанюка
А.С., членів колегії - суддів Даценко
Л.М., Журби С.О., із участю
секретаря Химинець Н.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті
Києві матеріали цивільної справи за
апеляційними скаргами Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра», ОСОБА_2 на рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 18 вересня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Аверс-сіті», третя особа: Публічне
акціонерне товариство «Комерційний
банк «Надра», про визнання права
власності, самостійного позову
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аверс-сіті» про
визнання іпотекодержателем,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 18 вересня 2014 року
у позові ОСОБА_2 про визнання права
власності на квартиру АДРЕСА_2
Київської області, та визнання мирової
угоди між ним та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Аверс-сіті» щодо зазначеного житла,
відмовлено.

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк Надра» до ОСОБА_2, Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Аверс-сіті» про визнання
іпотекодержателем квартири АДРЕСА_1
Київської області, відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення
суд зазначив, що ОСОБА_2 не надав суду
доказів того, що у нього виникло право
власності на квартиру АДРЕСА_2
Київської області і це право
зареєстровано у порядку, встановленому
ст. 331 ЦК України.

Не надано позивачем також доказів
втрати ним документа, який засвідчує
його право власності на спірну
квартиру.

Отже, суд дійшов висновку, що позивач не
є власником квартири АДРЕСА_1, а тому
не вправі визнавати за ним право
власності, оскільки з такою вимогою в
порядку ст. 392 ЦК України може
звертатися лише власник такого майна,
якщо це право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у разі
втрати ним документа, який засвідчує
його право власності.

Крім того, суду не надано копію ухвали
Солом'янського районного суду м. Києва,
якою було визнано мирову угоду між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, і на підставі якої до
ОСОБА_2 перейшли права на пакет цінних
паперів, якими було проінвестовано
будівництво спірної квартири.

Оскільки ОСОБА_2 не є власником спірної
квартири, відсутні підстави для
зобов'язання власника квартири
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аверс-Сіті»
передати йому технічний паспорт на цю
квартиру.

Відмовляючи у задоволенні позову
Публічному акціонерному товариству
«Комерційний банк Надра» суд виходив з
наступного.

Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк Надра» просило суд
визнати його іпотекодержателем
квартири АДРЕСА_1 з моменту набуття
права власності на неї ОСОБА_2.

Оскільки ОСОБА_2 не набув права
власності на спірну квартиру, суд не
визнає за ним такого права, відсутні
також підстави для задоволення
зазначених вище позовних вимог.

Судом встановлено і те, що Публічне
акціонерне товариство «Комерційний
банк Надра» має право одержати
задоволення з вартості заставлених
цінних паперів у разі невиконання
ОСОБА_3 своїх кредитних зобов'язань.

В разі відчуження ОСОБА_3. без згоди
банку заставлених цінних паперів, банк
має право оскаржити такий правочин або
ухвалу суду про визнання мирової угоди.

Сам факт відчуження заставлених цінних
паперів не призводить до автоматичного
виникнення у банку права на іпотеку
проінвестованого житла.

Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк Надра», як на
підставу своїх вимог посилається на те,
що право на іпотеку виникло у зв'язку з
тим, що ОСОБА_3 зобов'язаний був укласти
договір іпотеки протягом 30 днів з
моменту здійснення операції по
списанню цінних паперів, але в
порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України
суду не було надано доказів списання
цінних паперів, що були предметом
застави, а також дати такого списання.

Суд вважає безпідставним посилання
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк Надра» на виписку
про операції з цінними паперами №00472,
як на підтвердження зазначених
обставин, оскільки з цього документу не
вбачається, що цінні папери було
списано з метою погашення цінних
паперів в обмін на документ, що
підтверджує право власності
позичальника на нерухоме майно, як того
вимагає п. 2.1.2 кредитного договору.

До того ж, суд враховує, що ні ОСОБА_3, ні
ОСОБА_2, не отримали документ, що
підтверджує право власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2
подали апеляційні скарги, посилаючись
на його незаконність та
необґрунтованість, неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, а також порушення
норм матеріального та процесуального
права при його ухваленні.

При цьому, Публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк «Надра»
просить скасувати рішення Ірпінського
міського суду Київської області від 18
вересня 2014 року та ухвалити нове
рішення, яким позов Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк Надра» до ОСОБА_2 про визнання
іпотекодержателем, задовольнити в
повному обсязі.

ОСОБА_2, у свою чергу, просить скасувати
рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 18 вересня 2014 року
та ухвалити нове, яким визнати за ним
право власності на квартиру АДРЕСА_2
Київської області.

Суд, з'ясувавши обставини та
перевіривши їх доказами у межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
вислухавши учасників процесу в судових
дебатах, вважає за необхідне відмовити
у задоволенні апеляційних скарг,
виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтвердженими тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що
підтверджується і матеріалами справи,
02 листопада 2007 р. між Пайовим венчурним
інвестиційним фондом «Житло та
інвестиції», в інтересах якого діяло
Закрите акціонерне товариство
«Компанія з управління активами та
адміністрування пенсійних фондів
«Наші інвестиції», Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Брокерська компанія «Альянс» та
ОСОБА_3 укладено договір №А58-К2; 46-Б/43
купівлі-продажу цінних паперів ( а.с. 91-95
т. 1 ).

Згідно пп. 1.1, 1.2 правочину, ОСОБА_3
придбав за 665 725,34 грн. пакет цінних
паперів у вигляді іменних
безпроцентних цільових облігацій в
бездокументарній формі в кількості 7 406
штук, що дає право на отримання жилого
приміщення по АДРЕСА_3 Київської
області.

Того ж дня, між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Регіональні будівні
інвестиції» та ОСОБА_3 укладено
договір №А 58-Б2 бронювання об'єкту
нерухомості ( а.с. 96-99 т. 1 ).

Відповідно до пп. 1.1, 1.4 правочину,
сторонами погоджено та визначено
особливості реалізації права ОСОБА_3.
на придбання двокімнатної квартири
АДРЕСА_1 Київської області ( там же ).

Згідно умов правочину, Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Регіональні будівні інвестиції»
взяло на себе зобов'язання забронювати
за ОСОБА_3. зазначене вище приміщення,
погасити пакет цінних паперів, що
належить ОСОБА_3, в порядку і строки,
передбачені Інформацією про випуск
облігацій Товариства з обмеженою
відповідальністю «Регіональні будівні
інвестиції», опубліковану 23 травня 2006
р. в офіційному виданні ДКЦПФР
«Дивіденди інформ» №121-122 (457-458) (п.п.
«Визначення термінів», 3.2, 3.2.1
договору).

У свою чергу, ОСОБА_3 зобов'язався
своєчасно передати Товариству з
обмеженою відповідальністю
«Регіональні будівні інвестиції»
пакет цінних паперів до погашення, і
мав право продавати пакет цінних
паперів на вторинному ринку, проводити
з ними інші операції, що не суперечать
чинному законодавству України, з
урахуванням обмеження щодо
неподільності пакету цінних паперів (
п.п. 3.3.1, 3.4.4 правочину ).

17 грудня 2007 року додатковою угодою №1
до договору №А58-К 2; 46-Б/43
купівлі-продажу цінних паперів
встановлено право ОСОБА_3 продавати
або іншим чином відчужувати належний
йому пакет цінних паперів лише за
письмовою згодою Відкритого
акціонерного товариства «Комерційний
банк Надра» ( а.с. 53 т. 1 ).

Того ж дня, між Відкритим акціонерним
товариством «Комерційний банк «Надра»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Комерційний
банк «Надра», та ОСОБА_3 укладено
кредитний договір №359/П/23/2007-840 ( а.с. 78-83
т. 1 ).

Відповідно до пп. 1.1, 1.2 правочину,
останньому надано кредит у сумі 533 182,50
доларів США для придбання цінних
паперів, в тому числі, облігацій у
бездокументарній формі випуску у
кількості 7 406 штук, емітованих ТОВ
«Регіональні будівні інвестиції» з
номінальною вартістю кожної облігації
20,20 грн. з метою фінансування
будівництва/реконструкції житлової
нерухомості згідно договору
купівлі-продажу цінних паперів від
02.11.07 №А58-К 2; 46-Б/43, що укладений між
позичальником та продавцем цінних
паперів, та договору про бронювання
об'єкта нерухомості від 02.11.07 № А58-Б2 (
там же ).

У якості забезпечення виконання
позичальником своїх зобов'язань щодо
погашення кредиту, сплати процентів,
інших платежів, передбачених цим
договором, а також можливих штрафних
санкцій, він повинен укласти з банком, в
тому числі, протягом 3-х робочих днів, з
моменту повідомлення позичальника про
факт реєстрації прав власності на
нерухоме майно, у порядку
передбаченому законодавством, діючому
на момент реєстрації, але не пізніше 30
днів з моменту здійснення операції по
списанню цінних паперів, зазначених у
п. 1.2 цього договору, з рахунку,
відкритому у ВАТ «КБ «Надра», з метою
погашення цінних паперів в обмін на
документ, що підтверджує право
власності позичальника на нерухоме
майно, нотаріально оформлений договір
іпотеки нерухомості, що розташована за
адресою АДРЕСА_1 загальною площею 74,50
кв.м, яка складається з двох кімнат на 16
поверсі ( п. 2.1.2 кредитного договору ).

Окрім цього, 17 грудня 2007 року між
Відкритим акціонерним товариством
«Комерційний банк «Надра»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Комерційний
банк «Надра», та ОСОБА_3 укладено
договір застави майнових прав по
договору купівлі-продажу цінних
паперів № А58-К2; 46-Б/43 ( а.с. 87-90 т. 1 ).

Згідно п. 1.1 правочину, заставодавець, в
забезпечення виконання зобов'язань,
передає в заставу, а заставодержатель -
приймає на умовах, визначених цим
договором, належні ОСОБА_3 права, які
полягають в праві вимагати від ТОВ
«Регіональні будівні інвестиції»
передачі у власність цінних паперів
згідно договору купівлі-продажу цінних
паперів від 02.11.07 № А58-К 2; 46-Б/43 ( там же ).

Також, між цими ж сторонами укладено
договір застави цінних паперів, згідно
якого ОСОБА_3 передано товариству в
заставу цінні папери, а саме: іменні
безпроцентні облігації ТОВ
«Регіональні будівні інвестиції» в
кількісті 7 406 штук, загальною
номінальною вартістю 149 601,20 грн. ( а.с.
84-86 )

Відповідно до п. 2.2 даного договору
заставодавець зобов'язаний, зокрема, не
здійснювати без попереднього
письмового дозволу заставодержателя
дій, які призводять або можуть
призвести до переходу права власності
на предмет застави до інших осіб,
негайно надавати заставодержателю
відомості про вимоги третіх осіб щодо
предмету застави.

27 вересня 2010 року між ОСОБА_2 та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Аверс-Сіті»
укладений договір відступлення права
вимоги №А-58/АС ( а.с. 100-102 т. 1 ).

Згідно пп. 1.2, 2.1 перший передає
товариству за 665 725,34 грн. належні йому
права вимоги до ТОВ «Регіональні
будівні інвестиції», що є емітентом
безвідсоткових ( цільових ) облігацій
щодо передачі у власність згідно з
умовами інформації про випуск
облігацій ТОВ «Регіональні будівні
інвестиції» житлового приміщення (
будівельний номер 58 ), загальною
проектною площею 74,06 кв.м. в секції 1, 454
квартирного 21/22-поверхового будинку, що
будується в складі 1 черги будівництва
за адресою АДРЕСА_1

Відповідно до п. 1.3 правочину, права
вимоги, що відступаються за цим
договором, належать ОСОБА_2, як власнику
пакету цільових облігацій серії А (
UA530513552А) , що належать йому на підставі,
серед іншого, рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 12.11.2009
року по справі №6-141-1/09, мирової угоди в
процесі виконання рішення суду, що
укладена між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 від 17.12.2009
р., ухвали Солом'янського районного
суду м. Києва від 30.12.2009 р. по справі №
6-141-1/09.

24 січня 2011 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Аверс-Сіті» та ОСОБА_2 укладено
договір купівлі-продажу майнових прав
№58/1_ИП, згідно умов якого ОСОБА_2
придбав у ТОВ «Аверс-Сіті» за 665 725,34 грн.
майнові права на двокімнатну квартиру
під будівельним АДРЕСА_1

Згідно п. 1.6 даного договору, акт
прийому-передачі майнових прав на
об'єкт нерухомості, який підписується
сторонами на підтвердження набуття
покупцем права власності на майнові
права об'єкта нерухомості, видається
після здачі відповідної частини
об'єкту капітального будівництва -
будівлі, корпусу, секції будівлі,
секції корпусу та таке інше в
експлуатацію, в порядку, передбаченому
даним договором.

А право власності на майнові права
переходить від продавця до покупця
після підписання акту, для підписання
якого та отримання інших документів,
покупець має з'явитися до продавця на
протязі 5 календарних днів з моменту
отримання покупцем відповідного
повідомлення від продавця ( п. 3.2
договору ).

Одночасно з підписанням акту,
продавець надає покупцю документи,
необхідні для оформлення права
власності на об'єкт нерухомості ( п. 3.7
договору ).

ОСОБА_2 здійснив повну оплату за
вказаним правочином ( а.с. 8, 9 т. 1 ).

16 вересня 2011 року об'єкт будівництва,
складовою частиною якого є спірна
квартира, введено в експлуатацію (а.с.
12).

Рішенням №270 виконавчого комітету
Коцюбинської селищної ради Київської
області від 22 вересня 2011 року, серед
іншого, дано доручення КП КОР
«Ірпінське бюро технічної
інвентаризації» оформити та видати
поквартирно свідоцтва про право
власності ТОВ «Аверс-Сіті» на квартири
введеного в експлуатацію будинку за
адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 13-23 т. 1 ).

На підставі зазначеного рішення
виконавчого комітету Коцюбинської
селищної ради 23 липня 2012 року, ТОВ
«Аверс-Сіті» видано свідоцтво про
право власності САЕ №468314 на спірну
квартиру ( а.с. 65-66 т. 1 ).

05.09.2012 року ОСОБА_2 звернувся до ТОВ
«Аверс-Сіті» із заявою про укладення
договору купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_2 Київської області та укласти
акт приймання-передачі цієї квартири (
а.с. 7 т. 1 ).

Не отримавши відповіді на заяву, ОСОБА_2
13 серпня 2013 року звернувся до суду із
зазначеним позовом ( а.с. 3-4 т. 1 ).

У свою чергу, третя особа за цим позовом
- Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Надра» 12 листопада
2013 року пред'явило самостійні вимоги (
а.с. 74-76 т. 1 ).

Таким чином, як правильно
встановив місцевий суд, ОСОБА_2, у
відповідності до зазначеного
правочину, положень чинного
законодавства, зокрема, ст. 331 ЦК
України, не набув права власності на
спірну квартиру.

Інших способів набуття права
власності на житло зазначений позивач
не має.

Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Надра», яке є
заставодержателем іменних
безпроцентних облігацій ТОВ
«Регіональні будівні інвестиції» в
кількісті 7 406 штук, загальною
номінальною вартістю 149 601,20 грн.,
належних ОСОБА_3, на переконання
апеляційного суду, звернулось до суду
за захистом своїх цивільних прав та
інтересів не у спосіб, визначений ст. 16
ЦК України та усупереч положенням
Закону України «Про заставу», який
регламентує правовідносини між
сторонами правочину, що склалися.

У відповідності до ст. 1 цього
Закону, застава - це спосіб
забезпечення зобов'язань.

В силу застави кредитор (
заставодержатель ) має право в разі
невиконання боржником ( заставодавцем
) забезпеченого заставою
зобов'язання одержати задоволення з
вартості заставленого майна
переважно перед іншими кредиторами.

Застава виникає в силу
договору чи закону.

Заставодержатель, згідно ст. 20
Закону України «Про заставу», набуває
право звернення стягнення на предмет

застави в разі, якщо в момент
настання терміну виконання

зобов'язання, забезпеченого заставою,
воно не буде виконано, якщо

інше не передбачено законом чи
договором.

При припиненні ( реорганізації,
ліквідації ) юридичної особи

заставодавця заставодержатель набуває
право звернення стягнення на

заставлене майно незалежно від
настання строку виконання

зобов'язання, забезпеченого заставою.

При частковому виконанні
боржником забезпеченого заставою

зобов'язання застава зберігається в
початковому обсязі.

Якщо предмет одного договору
застави складають дві або більше

речей ( два чи більше прав ), стягнення
може бути звернено на всі

ці речі ( права ) або на будь-яку з
речей ( на будь-яке з прав ) за

вибором заставодержателя. Якщо
заставодержатель зверне стягнення

на одну річ ( право ), він зберігає право
наступного стягнення на

інші речі (права), що складають предмет
застави.

До третьої особи, яка
задовольнила в повному обсязі вимоги

заставодержателя, переходить разом з
правом вимоги забезпечена нею

застава у встановленому
законодавством порядку.

Звернення стягнення на
заставлене майно здійснюється за

рішенням суду або третейського суду,
на підставі виконавчого

напису нотаріуса, якщо інше не
передбачене законом або договором

застави. Звернення стягнення на
заставлене майно державного

підприємства ( підприємства, не менше
п'ятдесяти відсотків акцій

( часток, паїв ) якого є у державній
власності ) здійснюється за

рішенням суду.

Реалізація заставленого майна, на
яке звернено стягнення,

провадиться державним виконавцем на
підставі виконавчого листа

суду або наказу господарського суду,
або виконавчого напису

нотаріусів у встановленому порядку,
якщо інше не передбачено цим

Законом чи договором.

Визначеним законом способом захисту
цивільних прав та інтересів
заставодержатель не скористався,
однак, такої можливості він не втратив.

Таким чином, положення Закону України
«Про іпотеку», на підставі яких
заявлені вимоги заставодержателем, у
даному випадку, не мають бути
застосовані.

Окрім цього, у порушення положень ст. 33
ЦПК України, товариством не було
залучено у справі ОСОБА_3, який
зобов'язаний відповідати за укладеним
правочином.

Суд апеляційної інстанції, згідно
чинного процесуального законодавства,
позбавлений можливості усунути це
порушення.

Однак, з метою захисту інтересів
зазначеної особи та у силу викладеного,
вважає за необхідне залишити без змін
рішення місцевого суду і в цій частині.

Мирова угода, укладена між сторонами,
на переконання апеляційного суду,
суперечить закону, зокрема, положенням
ст. 331 ЦК України та порушує права,
свободи та інтереси інших осіб, в т.ч.
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аверс-сіті»,
оскільки відчужується його право
власності на спірне майно без належних
для цього правових підстав.

За таких обставин, суд першої інстанції
правильно прийшов до висновку про
необхідність відмови в позові і, з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, зокрема, ст.ст. 11,
15, 16, 317, 331 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58-60, 212-213
ЦПК України, ухвалив законне і
обґрунтоване рішення на підставі
належних та допустимих доказів по
справі.

А тому, доводи Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аверс-Сіті» та
ОСОБА_2 про незаконність та
необґрунтованість рішення, неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи, а
також порушення матеріального та
процесуального права при його
ухваленні, зокрема, відповідно, ст. 3
Закону України «Про іпотеку», ст. 17 ЦК
України та ст.ст. 15, 16, 328, 331, 392, 526, 527, 530-532,
610-612, 623 ЦК України, ст.ст. 1, 4, 5, 7, 9 Закону
України «Про інвестиційну діяльність»,
ст.ст. 31, 82, 130, 174, 175, 293 ЦПК України, на
думку апеляційного суду, не знайшли
свого підтвердження при розгляді
справи, оскільки вони повністю
спростовуються належними та
допустимими доказами по справі.

Інші доводи Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аверс-Сіті»,
викладені в апеляції, закрема, про
неможливість набуття статусу
іпотекодержателя іншим шляхом, ніж
ухваленням рішення суду, необхідність
застосування до правовідносин за
заявленим ним вимогам Закону України
«Про іпотеку», порушення ОСОБА_3 умов
договору застави, на переконання
апеляційного суду, не спростовують
висновок місцевого суду про
необґрунтованість заявлених вимог та
не є підставою, у силу викладеного, для
задоволення його апеляційних вимог.

З таких же позицій суд другої інстанції
розцінює твердження ОСОБА_2 про сплату
вартості майнових прав за правочином,
визнання Товариством з обмеженою
відповідальністю «Аверс-Сіті» його
позовних вимог, порушення
процесуального права при ухваленні
рішення щодо мирової угоди, чинення
забудовником перешкод у оформленні
його права власності на майно, які не є,
у даному разі, правовою підставою для
задоволення його вимог, як позовних,
так і апеляційних.

Відтак, викладені у апеляціях доводи
суд другої інстанції відносить до
числа формальних, а тому оскаржуване
рішення, ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
не може бути скасоване у відповідності
до положень ст. 308 ЦПК України.

Окрім цього, у відповідності до вимог ч.
3 ст. 309 ЦПК України порушення норм
процесуального права можуть бути
підставою для скасування або зміни
рішення, якщо порушення призвело до
неправильного вирішення справи, чого
судом не виявлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра», ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 18 вересня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аверс-сіті», третя
особа: Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Надра», про
визнання права власності, самостійного
позову Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аверс-сіті» про
визнання іпотекодержателем залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішення
апеляційного суду.

Головуючий
А.С. Сержанюк

Судді:
Л.М. Даценко

С.О. Журба