Провадження № 2/522/7745/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

27.11.2014 року, Приморський районний суд м.
Одеси, у складі:

головуючого судді - Турецького О.С.,

при секретарі - Гасуляк С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі Приморського
районного суду м. Одеси, цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: орган опіки та піклування
Приморської районної адміністрації
Одеської міської ради, про надання
дозволу на тимчасовий виїзд за кордон
неповнолітньої дитини без згоди
батька, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом про надання дозволу на виїзд
дитини за кордон без згоди батька.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує
наступним.

Вона сумісно проживала з відповідачем,
та у них народився син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яких мешкає з позивачкою в
м. Одесі.

Із 2002 року відносини між сторонами були
припинені, та з цього часу відповідач
участі у вихованні дитини не приймає,
розвитком сина не цікавиться.

Фактичне місце проживання ОСОБА_2
позивачці невідоме.

В судове засідання сторони не
з'явилися, до суду, до судового
засідання, представник позивача надала
заяву про розгляд справи за її
відсутністю, позов підтримує у повному
обсязі та просить його задовольнити,
відповідач про час, дату та місце
розгляду справи був належним чином
повідомлений, про причини неявки суд не
повідомив, заяви про розгляд справи в
його відсутність та заперечень на
позов не надав.

Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка
бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки
визнанні неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Частиною 2 ст. 197 ЦПК України закріплено,
що у разі неявки в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі
фіксування судового процесу
звукозаписувальним засобом не
здійснюється.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо доказів щодо взаємовідносин
сторін, а також маючи згоду
представника позивача на заочний
розгляд справи, суд ухвалив заочно
розглядати справу у відсутності
належно повідомленого відповідача без
фіксування судового процесу
звукозаписувальним засобом.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги, суд,
на підставі всебічного, повного,
об'єктивного і безпосереднього
дослідження наявних у справі доказів,
встановив наступне.

ОСОБА_1 сумісно проживала з
відповідачем, та у них народився син
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яких мешкає з
позивачкою в м. Одесі.

Із 2002 року відносини між сторонами були
припинені, та з цього часу відповідач
участі у вихованні дитини не приймає,
розвитком сина не цікавиться.

Фактичне місце проживання ОСОБА_2
позивачці невідоме. Таким чином,
отримати нотаріально посвідчену згоду
батька на виїзд неповнолітнього сина,
позивачка не має змоги.

Неповнолітній ОСОБА_2 проживає разом з
матір'ю, яка опікуються ни, утримує його
та доглядає.

Згідно ст. 141 СК України, батьки мають
рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України,
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток.

Статтею 313 ЦК України визначено, що
фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей
громадян України визначено Законом
України "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадяни України" від
21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ
від 27 січня 1995 року № 57 "Про
затвердження Правил перетинання
державного кордону громадянами
України", Правилами оформлення і видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон і проїзного документа
дитини, їх тимчасового затримання та
вилучення, затверджених постановою КМУ
від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами).

У відповідності до положень ч. 2 ст. 4
Закону України "Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України", оформлення проїзного
документа дитини проводиться на
підставі нотаріально засвідченого
клопотання батьків або законних
представників. За відсутності згоди
одного з батьків, виїзд
неповнолітнього громадянина України
за кордон може бути дозволений на
підставі рішення суду.

Згідно до п.18 Правил оформлення і
видачі паспортів громадянам України
для виїзду за кордон і проїзних
документів дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
постановою КМ України № 231 від 31
березня 1995 року, з наступними змінами і
доповненнями, за відсутністю згоди
одного з батьків виїзд неповнолітнього
за кордон може бути дозволений за
рішенням суду.

Правила перетинання державного
кордону громадянами України
затверджені Постановою Кабінету
Міністрів України від 27.01.1995 року № 57
(із змінами і доповненнями) та
передбачають, що перетинання
державного кордону для виїзду за межі
України громадянами, які не досягли
16-річного віку, здійснюються лише за
згодою обох батьків (усиновлювачів) та
в їх супроводі або в супроводі осіб,
уповноважених ними, які на момент
виїзду з України досягли 18-річного
віку. Виїзд за межі України громадян,
які не досягли 16-річного віку, в
супроводі одного з батьків або інших
осіб, уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою, згода
другого з батьків не вимагається у разі
пред'явлення рішення суду про надання
дозволу на виїзд з України громадянину,
який не досяг 16-річного віку, без згоди
та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затверджених постановою КМУ від 31
березня 1995 року № 231 (із змінами)
визначено зокрема, що виїзд
неповнолітніх громадян України за межі
території України здійснюється за
одним із таких документів: паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон, виданий дітям громадянам
України згідно з цими правилами;
проїзний документ дитини, виданий
відповідно до Правил; паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон одного з батьків, у який,
відповідно до Правил, записано дитину,
яка прямує у його супроводі через
державний кордон.

Пунктом 18 цих Правил передбачено, що
оформлення паспорта/проїзного
документа здійснюється на підставі
заяви батьків (законних представників
батьків чи дітей), а у разі, коли батьки
не перебувають у шлюбі між собою, - того
з них, з ким проживає дитина,
справжність підпису яких засвідчено
нотаріально. За наявності заперечень
одного з батьків документ може бути
оформлено на підставі рішення суду.

З огляду на викладене, діючим
законодавством України не встановлено
обмеження щодо виїзду неповнолітньої
дитини за кордон, а лише встановлено
певний порядок її виїзду за кордон за
згодою батьків, або дозволу суду при
відсутності згоди одного з батьків.

Оскільки у позивачки є складнощі в
отриманні нотаріальної згоди
відповідача на виїзд дитини за кордон,
а також беручи до уваги той факт, що
судом при розгляді даної справи не
встановлено обмежень чи заборон, які
унеможливлюють виїзд неповнолітніх
дітей за межі України для тимчасового
перебування, суд приходить до висновку
про доцільність задоволення позовних
вимог ОСОБА_1 та надання дозволу на
виїзд її неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон без згоди батька,
так як тимчасове перебування дитини за
кордоном буде виключно в її інтересах.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 4, 6, 8, 10-11, 15, 58, 60, 109, 209, 212-215, 218, 224-226,
228, 231 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 дозвіл на
виїзд ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 за межі
України без дозволу (згоди) батька -
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Дозволити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 або її
офіційному представнику, без згоди
батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, оформляти
документи для тимчасового виїзду або
супроводу неповнолітнього сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 за межі України до
країн ближнього та дальнього зарубіжжя
до досягнення ним повноліття.

Заява про перегляд заочного рішення
може бути подана відповідачем до
Приморського районного суду м. Одеси
протягом 10-ти днів, після отримання
копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
через Приморський районний суд м. Одеси
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення ухвали про відмову в
задоволенні заяви про перегляд
заочного рішення.

Суддя:
О.С.Турецький

27 листопада 2014 року