Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №274/4182/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючої - судді
Зарицької Г.В.

суддів:
Коломієць О.С., Якухно О.М.

з участю секретаря
Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів на утримання дитини

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Бердичівського міськрайонного
суду Житомирської області від 29
вересня 2014 року

встановила:

Рішенням Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області від 29 вересня 2014 року позов
задоволено частково.

Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 17.12.2011 року міським
відділом ДРАЦС Бердичівського МУЮ
Житомирської області за актовим
записом № 824.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, в
твердій грошовій сумі розмірі 650 грн,
щомісячно, починаючи з 23.07.2014 р., до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
судові витрати в розмірі 243 грн 60 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід
держави в розмірі 102 грн 30 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів
допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення змінити, зменшивши розмір
аліментів з 650 грн до 400 грн. Апелянт
посилається на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи та порушення судом норм
матеріального права.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Як видно з матеріалів справи та
правильно встановлено судом першої
інстанції, 17.12.2011 року між сторонами
зареєстровано шлюб.

Від шлюбу вони мають дочку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 1 ст.180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

За положеннями ч.1 ст.181 СК України
способи виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними.

Така домовленість між сторонами щодо
утримання дитини відсутня, а тому
позивачка просить стягнути аліменти в
примусовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Про відсутність постійного місця
роботи та нерегулярний дохід ОСОБА_2
зазначає у своїй апеляційній скарзі.

Тому, вирішуючи спір, суд першої
інстанції правильно виходив з вимог
ст.ст. 180, 182, 184 СК України та
обґрунтовано стягнув з відповідача на
користь позивача аліменти на утримання
дочки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в
розмірі 650 грн.

Доводи апелянта про те, що на його
утриманні знаходиться батько ОСОБА_6 є
безпідставними, оскільки належних
доказів на підтвердження вказаного
ОСОБА_2 суду не надано. Сама по собі
довідка до акта огляду МСЕК про
інвалідність ОСОБА_6 не свідчить про те,
що останній перебуває на утриманні
апелянта.

Пунктом 2 частини 1 статті 182 СК України
встановлено, що при визначенні розміру
аліментів суд враховує матеріальне
становище платника аліментів.

ОСОБА_2, звертаючись до суду першої
інстанції із заявою про стягнення з
нього аліментів у мінімальному
розмірі, передбаченому законом,
належних та допустимих доказів, які б
свідчили про його важке матеріальне
становище суду не надав, тому доводи
апеляційної скарги в цій частині також
є безпідставними.

Добровільна грошова допомога ОСОБА_2,
надана 26.08.2014 р., 12.09.2014 р. та 07.10.2014 р.
після того, як позивачка 23.07.2014 р.
звернулась з позовом про розірвання
шлюбу та стягнення аліментів,
висновків суду не спростовує.

Рішення суду відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
підстав для його скасування немає.

Рішення суду в частині вимог про
розірвання шлюбу сторонами не
оскаржується, а тому його законність і
обґрунтованість у цій частині колегією
суддів не перевіряється.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області від 29 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і з цього ж
часу може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча
Судді: