УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Суддя Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська Залімська Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Дніпропетровська подання
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції про
тимчасове обмеження боржника – ОСОБА_1
у праві виїзду за межі України, –

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2014 року до суду надійшло
подання Ленінського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції про
тимчасове обмеження боржника – ОСОБА_1
у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування зазначеного подання
заявник посилається на те, що в
провадженні Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції перебуває зведене
виконавче провадження № 43579092 про
стягнення з ОСОБА_1 на користь фізичних
та юридичних осіб в загальному
розмірі 869959.81 грн. Відповідно до вимог
ст.. 25 Закону України « Про виконавче
провадження» на підставі
вищезазначених документів державним
виконавцем 05.02.2014 року та 14.03.2014 року
винесені постанови про відкриття
виконавчих проваджень, копії яких
надіслані сторонам та до органу, що
видав виконавчий документ. Наявність у
боржника невиконаних зобов’язань,
покладених на нього вищезазначеним
виконавчим документом, та ухилення від
виконання рішення є підставою для
обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України до виконання зобов’язань.

Заявник просив суд тимчасово обмежити
ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України
до виконання ним покладених рішенням
суду зобов’язань.

Згідно ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд
негайно розглядає подання про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Суддя, дослідивши матеріали подання,
вважає, що в задоволенні подання
необхідно відмовити за наступних
підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 3 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

В ході розгляду подання Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон
України ОСОБА_1 було встановлено, що до
подання не долучено жодних матеріалів
та доказів стосовно ненадання ОСОБА_1
відомостей про невиконання ним рішень
суду. Також, суд не може встановити, які
саме заходи здійснювалися державним
виконавцем в ході виконання судового
рішення.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника – фізичної особи або
керівника боржника – юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Згідно положень статті 33 Конституції
України, кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Таким чином, обмеження ОСОБА_1 у виїзді
за межі України є порушенням його
права, гарантованого Конституцією
України, та не вбачається підстав для
застосування подібного заходу.

З урахуванням викладеного та керуючись
ст. 33 Конституції України, ст. ст. 10, 60,
377-1 ЦПК України, ?

УХВАЛИВ:

В задоволенні Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про тимчасове
обмеження боржника – ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України – відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п’яти днів з дня її проголошення. У
разі якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя
Н.В.
Залімська