АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/8430/14
Головуючий 1 інстанції
Справа № 623/2729/14-ц
Категорія - встановлення юридичного
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - судді:
Кірсанової Л.І.

суддів: Пилипчук Н,П.,
Крилової Т.Г.

за участю секретаря -
Костенко Я.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 12 вересня
2014 року по справі за заявою ОСОБА_3 про
встановлення юридичного факту
проживання однією сім»єю чоловіка та
жінки без шлюбу,-

В С Т А Н О
В И Л А:

В серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду із заявою про встановлення
юридичного факту проживання однією
сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу.

В обгрунтування заяви вказує, що з
вересня 2008 року по травень 2014 року вона
та ОСОБА_4 проживали однією сім"єю як
чоловік та жінка в АДРЕСА_1.

В цей період вели сумісне господарство,
у них був єдиний спільний сімейний
бюджет.

За період сумісного проживання вони
зробили ремонт будинку, придбали меблі
та легковий автомобіль: SKODA OKTAVIA - А 7 2013
року; REHAULT TRAFIC, 2011 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер.

Після його смерті відкрилася спадщина.

Заявник посилаючись на ст. 256 ч. 1 п. 5
України, просить встановити факт
проживання з ОСОБА_4 однією сім"єю.

Рішенням Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 12 вересня
2014 року заяву ОСОБА_3 задоволено.
Встановлено юридичний факт проживання
однією сім"єю ОСОБА_3 з ОСОБА_4 однією
сім"єю чоловіка та жінки без шлюбу з
вересня 2008 року по 02 травня 2014 року.

Не погодившись з вказаним рішенням
ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення районного
суду ухваливши нове рішення про
відмову в задоволенні заяви ОСОБА_3. В
обгрунтування апеляційної скарги
посилається на порушення норм
матеріального та процесуального права,
незаконність та необґрунтованість
рішення суду. Вказує на те що вона є
матір»ю померлого, її законні права та
інтереси, як спадкоємця першої черги за
законом були порушені. Вимоги ОСОБА_3
впливають на її спадкові права, а суд
першої інстанції не з'ясував цей факт, і
не залучив її до участі у справі. Також
є інші претенденти на спадкове майно -
це дочка померлого від першого шлюбу,
вона також не залучена до участі у
справі.

Вислухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 213, 214 ЦПК
України рішення повинно бути законним
та обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги та
заперечення, якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження;
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог або заперечень, надавши
докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60
ЦПК України.

Проте на порушення вимог ст. 212, 213, 214 ЦПК
України суд належним чином доводів
заявниці не перевірив, не встановив
характер правовідносин, що виникли,
норми права, якими вони регулюються, не
дав належної правової оцінки зібраним
доказам.

Судова колегія приходить до висновку,
що рішення суду підлягає скасуванню з
ухваленням нового судового рішення про
залишення заяви без розгляду.

До такого висновку судова колегія
прийшла виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про
встановлення юридичного факту
проживання однією сім»єю чоловіка та
жінки без шлюбу, суд першої інстанції
виходив що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 жили однією
сім"єю, як чоловік та дружина з вересня
2008 року по травень 2014 року.

Судова колегія не може погодитися з
таким висновком суду першої інстанції,
так як вказаний висновок не відповідає
вимогам закону та зібраним по справі
доказам.

Матеріали справи свідчать, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4

З пояснень ОСОБА_3 вбачається , що в
період з вересня 2008 року до травня 2014
року вона проживала со ОСОБА_4 однією
сім»єю без реєстрації шдюбу. Оскільки в
період сумісно проживання вони
придбали майно, яке було зареєстровано
на померлого, вона звернулася з заявою
про встановлення юридичного факту
проживання однією сім»єю чоловіка та
жінки без шлюбу.

Апелянт ОСОБА_2 пояснила, що вона є
матір»ю померлого, її законні права та
інтереси, як спадкоємця першої черги за
законом були порушені ОСОБА_3, яка
звернувшись до суду з вказаною заявою
не залучила її до участі у справі.
Також є інші претенденти на спадкове
майно - це дочка померлого від першого
шлюбу, вона також не залучена до участі
у справі.

Статтею 1258 ЦК України
передбачено, що спадкоємці за законом
одержують право на спадкування
почергово. Кожна наступна черга
спадкоємців за законом одержує право
на спадкування у разі відсутності
спадкоємців попередньої черги,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини або відмови
від її прийняття, крім випадків,
установлених статтею 1259 Кодексу. У
першу чергу право на спадкування за
законом згідно ст. 1261 ЦК України мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

І лише до четвертої черги законодавець
відніс особу, яка проживала зі
спадкодавцем однією сім'єю .

Суд першої інстанції не з'ясував той
факт, що окрім ОСОБА_3 ще є й інші
претенденти на спадкове майно та не
залучив їх до участі у вказаній справі.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд
розглядає заяви про встановлення факту
проживання однією сім»єю чоловіка та
жінки без шлюбу.

Суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо з заяви про
встановлення факту, що має юридичне
значення, вбачається спір про право,
якщо спір про право буде виявлений під
час розгляду справи, -залишає заяву без
розгляду.

Згідно п.1 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року №5 «Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення» зазначено, що
слід звернути увагу судів на те, що в
порядку окремого провадження
розглядаються справи про встановлення
фактів, якщо встановлення факту не
пов»язується з наступним вирішенням
спору про право.

Така позиція підтверджується
також постановою Пленуму ВСУ № 7 від 30
травня 2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування», якою
встановлено, що справи про спадкування
розглядаються судами за правилами
позовного провадження, якщо особа
звертається до суду з вимогою про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, які можуть вплинути на
спадкові права й обов'язки інших осіб
та (або) за наявності інших спадкоємців
і спору між ними.

За таких обставин судова колегія
апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольняє
частково,

рішення суду першої інстанції
скасовує, заяву ОСОБА_3 про
встановлення юридичного факту
проживання однією сім»єю чоловіка та
жінки без шлюбу залишає без розгляду

Керуючись ст. ст. 303, 304, 310, 313- 315, 317,
319 ЦПК України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково

Рішення Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 12 вересня
2014 року -скасувати.

Заяву ОСОБА_3 про встановлення
юридичного факту проживання однією
сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу
залишити без розгляду.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: