Справа №: 671/1716/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2014 року
Волочиський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Ніколової С.В.

при
секретарі Хрупайло Т.В,

з участю представника позивача за
первісним позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2,
відповідача за первісним позовом
ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4,
представника Волочиської РДА
Сорокіної К.А.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Волочиську
справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, Волочиської районної державної
адміністрації Хмельницької області
про розірвання договору земельної
ділянки, за зустрічним позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_1 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою та
стягнення заподіяних збитків,

встановив:

22 серпня 2014 року ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 та
Волочиської районної державної
адміністрації Хмельницької області
(далі - Волочиська РДА) про розірвання
договору оренди, що укладений між
відповідачами - останнім як
орендодавцем та ОСОБА_3 як орендарем
площею 30,0008 га, розташованої на
території Чухелівської сільської ради
Волочиського району. Частина цієї
земельної ділянки площею 3,1806 га згідно
розпорядження Волочиської РДА від
13.07.2011 року за № 528/2011-р та
виданого на його підставі Державного
акта про право власності була передана
йому, ОСОБА_1 Вважаючи, що він набув
права орендодавця на цю земельну
ділянку, позивач вказує, що відповідач
ОСОБА_3 як орендар даної земельної
ділянки порушує умови договору оренди,
передбачені п. 9 такого, стосовно
виплати йому орендної плати. Станом на
час звернення до суду він не отримав
належної йому орендної плати. З цих
підстав позивач, посилаючись на
положення ст.ст. 526, 629 ЦК України, ст. 96
ЗК України та положення ст.ст. 15, 32
Закону України "Про оренду землі"
просить суд розірвати зазначений
договір оренди, укладений між
відповідачами 06.05.2005 року в частині
оренди земельної ділянки, що належить
йому на праві власності.

Під час розгляду справи
відповідач ОСОБА_3 звернулася в суд з
зустрічним позовом до ОСОБА_1 про
усунення перешкод у користуванні
спірною земельною ділянкою та
стягнення збитків, заподіяних
вчиненням таких перешкод у 2014 році в
розмірі 3505 грн. 87 коп. В обгрунтування
своїх зустрічних позовних вимог
посилалася на те, що з часу отримання в
2011 році Державного акту про право
власності на зазначену земельну
ділянку ОСОБА_1 приступив до її
використання, чим чинить її, ОСОБА_3, як
орендарю перешкоди у користуванні
землею. Стосовно вчинення ОСОБА_1
фізичних перешкод у доступі до
орендованої нею земельної ділянки вона
неодноразово зверталася до
правоохоронних органів, якими
проводилися перевірки викладених нею
скарг, які були визнані обгрунтованими
та рекомендовано звернутися до суду.
Посилаючись на акт обстеження
земельної ділянки, складений головним
спеціалістом Держсільгоспінспекції за
дотриманням земельного законодавства,
ОСОБА_3 вказує, що неправомірними діями,
що пов'язані із самовільним зайняттям
земельної ділянки, ОСОБА_1 їй було
завдано шкоду у розмірі 3505 грн. 87 коп.,
які просить стягнути з останнього та
зобов'язати його не чинити перешкод у
користуванні вказаною земельною
ділянкою, що надана їй в оренду.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 позов
підтримала з підстав, викладених у
позовній заяві, зустрічний позов не
визнала. Також пояснила, що протягом
2012-2013 років ОСОБА_1 користувався
наданою йому у власність на підставі
Державного акту від 12.09.2011 року
земельною ділянкою площею 3,1806 га,
вважаючи, що він набув права
орендодавця. Проте, у 2014 році ОСОБА_1
припинив користування належною йому
земельною ділянкою та не чинив
будь-яких перешкод ОСОБА_3 в здійсненні
нею прав орендаря стосовно цієї
земельної ділянки. Стверджує, що дана
земельна ділянка могла бути засіяна
іншими особами, а саме власниками
сусідніх земельних ділянок.

Відповідач ОСОБА_3 первісний
позов не визнала, зустрічний позов
підтримує, посилаючись на те, що вона
правомірно набула прав орендаря на
земельну ділянку площею 30,0008 га, в тому
числі і на земельну ділянку площею 3,1806
га, на яку в 2011 році був виданий
Державний акт про право власності
ОСОБА_1 Останній на протязі 2012-2014 років
чинить їй перешкоди у користуванні
наданою йому земельною ділянкою,
використовуючи її на власний розсуд, у
зв'язку з чим їй заподіяно в 2014 році
шкоду в розмірі 3505 грн. 87 коп. З цих
підстав просить задовольнити
пред'явлений нею зустрічний позов.
Заперечуючи в первісному позові,
ОСОБА_3 посилається на те, що вона у 2014
році в повному обсязі сплатила орендну
плату, в тому числі і за оренду спірної
земельної ділянки, виконавши всі умови
договору оренди від 06.05.2005 року та
додаткової угоди про внесення змін до
останнього від 06.04.2010 року. А тому,
вважає, що правові підстави для
задоволення позову ОСОБА_1 відсутні.

Представник відповідача
Волочиської РДА в судовому засіданні
позов ОСОБА_1 не визнав, посилаючись на
те, що позивач, отримавши у власність
земельну ділянку, фактично набув права
та обов'язки орендодавця, проте не
звернувся до головного управління
Держземагенства у Хмельницькій
області для внесення змін у належну
йому землевпорядну документацію
відповідно до п. 4 ст. 122 ЗК України, а
тому не вправі був використовувати цю
земельну ділянку за наявності договору
оренди від 05.07.2005 року. Також
посилається на те, що відповідно до п. 40
цього договору перехід права власності
на орендовану земельну ділянку до
іншої особи, а також реорганізація
юридичної особи-орендодавця не є
підставою для зміни або розірвання
договору. Вказує, що припинення сплати
ОСОБА_3 орендної плати за попередні
роки було пов'язане зі вчиненням їй
перешкод у користуванні наданою їй в
оренду землею, тому вона згідно умов
договору оренди, зазначених у п. 42,
звільнена від відповідальності. За 2014
рік орендна плата ОСОБА_3 сплачена в
повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, вивчивши і дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що в
позові ОСОБА_1 та в зустрічному позові
ОСОБА_3 слід відмовити, виходячи з
наступного.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України
передбачено, що кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ст. 13 Закону України «Про
оренду землі» договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

За змістом ст. 21 Закону України
«Про оренду землі» розмір та умови
орендної плати, що зазначені в договорі
оренди, не можуть суперечити чинному на
час укладення договору оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону
України «Про оренду землі» на вимогу
однієї із сторін договір оренди землі
може бути достроково розірваний за
рішенням суду в разі невиконання
сторонами обов'язків, передбачених
статтями 24 і 25 цього Закону та умовами
договору, а також на підставах,
визначених ЗК України та іншими
законами України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК
України підставою для припинення права
користування земельною ділянкою є
систематична несплата орендної плати,
тобто зазначена норма закону
встановлює, що підставою для
припинення права користування
земельною ділянкою є систематична
несплата орендної плати.

Випадки припинення права
користування земельною ділянкою,
визначені ст. 141 ЗК України, стосуються
всіх правових підстав користування
землею, у тому числі оренди землі.

За правилами ст. 651 ЦК України
зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Договір може бути розірваний
або змінений за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Судом об'єктивно встановлено, що
06.05.2005 року між відповідачами
Волочиською РДА як орендодавцем та
ОСОБА_3 як орендарем було укладено
договір оренди земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
загальною площею 30,0008 га, що
знаходиться на території Чухелівської
сільської ради Волочиського району
Хмельницької області строком на 5
років. Даний договір оренди був
зареєстрований у Волочиському
районному відділ ДП ХРЦ ДЗК за № 01
від 05 липня 2005 року, а 06.04.2010 року між
цими ж сторонами було укладено
додаткову угоду, де пункт 8 розділу 3
договору від 06.05.2005 року викладено в
новій редакції та зазначено, що договір
оренди укладено на 10 років, а також
внесено зміни у пункт 9 розділу 4
договору стосовно порядку, строків та
розміру орендної плати, у пункт 39
стосовно розірвання договору оренди,
де вказано, що орендодавець вправі
розірвати договір оренди в
односторонньому порядку в разі
невиконання орендарем умов цього
договору.

На підставі розпорядження
Волочиської РДА від 13.07.2011 року № 528/2011-р
Волочиською РДА 12.09.2011 року позивачу
ОСОБА_1 було видано Державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 3,1806 га, що розташована на
зазначеній у договорі оренди земельній
ділянці площею 30,0008 га. Даний Державний
акт був зареєстрований в управлінні
Держкомзему 27.10.2011 року.

Пунктами 9, 11 розділу 4 Договору
оренди в редакції згідно додаткової
угоди від 06.04.2010 року про внесення змін
до цього Договору оренди, передбачено,
що орендна плата встановлюється у
розмірі 1% від нормативно-грошової
оцінки вартості 1 га ріллі по
Чухелівській сільській раді, що
становить 16394 грн. за 1 га в рік. Загальна
сума орендної плати за рік становить 4918
грн. 33 коп. Орендна плата вноситься
орендарем виключно у грошовій формі на
рахунок місцевого бюджету
Чухелівської сільської ради рівними
частинами до 15 серпня і до 15 листопада.

Протягом 2012-2013 років ОСОБА_1
використовував надану йому земельну
ділянку, про що не заперечував його
представник в судовому засіданні.

Ці обставини підтверджуються
договором оренди від 06.05.2005 року,
зареєстрованим 05 липня 2005 року у
Волочиському районному відділ ДП ХРЦ
ДЗК за № 01 та додатковою угодою до
нього від 06.04.2010 року

За оренду земельної ділянки
розміром 30,0008 га відповідачка ОСОБА_3
внесла орендну плату в повному обсязі
відповідно до наведених умов договору
оренди, що підтверджується податковим
повідомленням-рішенням від 13.05.2014 року
№ 64-15 про зобов'язання ОСОБА_3 внести
орендну плату за 2014 рік в сумі 8636 грн. 10
коп. протягом 60 днів, квитанцією №
N17LE40018 від 28.08.2014 року про сплату ОСОБА_3
зазначеної суми коштів та
повідомленням Хмельницької ОДПІ ГУ
Міндоходів у Хмельницькій області від
08.10.2014 року № 3440/11 про відсутність
будь-якої заборгованості ОСОБА_3 за 2014
рік зі сплати податків, зборів,
платежів.

Що стосується несплати орендної
плати ОСОБА_1 в 2012 та 2013 роках, то така
мала місце з поважних причин, оскільки,
як зазначено вище, ОСОБА_1 в цей період
сам використовував належну йому
земельну ділянку.

Таким чином, оцінюючи наведені
докази в їх сукупності, суд дійшов
висновку про недоведеність вимог
ОСОБА_1 для припинення даного договору
оренди землі шляхом його розірвання з
підстав невиконання відповідачем
ОСОБА_3 обов'язків, передбачених ст.ст.
24, 25 Закону України "Про оренду землі", а
саме з підстав невиплати позивачу
орендної плати. Зокрема, позивачем не
наведено доказів в підтвердження
обставин, що зі сторони орендаря ОСОБА_3
мала місце систематична несплата
орендної плати, тому відсутні правові
підстави, передбачені ч. 1 ст. 32 Закону
України "Про оренду землі" та п. "д" ч. 1
ст. 141 ЗК України для припинення ОСОБА_3
права користування земельною ділянкою
із-за систематичної несплати орендної
плати.

Тому, в позові ОСОБА_1 про
розірвання договору оренди землі,
укладеного між відповідачами в частині
оренди земельної ділянки, належної
ОСОБА_1, слід відмовити. При цьому суд
приймає до уваги також положення п. 4 ст.
32 Закону України "Про оренду землі",
згідно яких перехід права власності на
орендовану земельну ділянку до іншої
особи, а також реорганізація юридичної
особи - орендаря не є підставою для
зміни умов або розірвання договору,
якщо інше не передбачено договором
оренди землі, та пункт 40 договору
оренди земельної ділянки від 06.05.2005
року, де передбачено, що перехід права
власності на орендовану земельну
ділянку до другої особи, а також
реорганізація юридичної
особи-орендаря не є підставою для зміни
умов або розірвання договору.

Також суд приймає до уваги, що
ОСОБА_1 не позбавлний можливості
звернутися до Чухелівської сільської
ради, на рахунок місцевого бюджету якої
була сплачена орендна плата, про
повернення такої йому відповідно до
розміру належної йому земельної
ділянки та орендної плати за неї.

Відмовляючи у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_3, суд
виходить з того, що остання не навела
доказів в підтвердження своїх вимог.

Так, відповідно до вимог ч. 3 ст. 10
ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 60 цього ж Кодексу
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Посилання ОСОБА_3 в підтвердження
своїх доводів на вчинення їй перешкод
ОСОБА_1 у користуванні переданою їй в
оренду земельною ділянкою є
непереконливими. Так, як вбачається із
повідомлення Державної інспекції
сільського господарства в
Хмельницькій області від 09.07.2014 року №
4/2-2077 на ім'я ОСОБА_3 після скасування в
судовому порядку Державних актів на
право приватної власності на земельну
ділянку, що були видані на ім'я 9-ти осіб,
останні самовільно зайняли землю,
передану в оренду ОСОБА_3 Позивач
ОСОБА_1 в цьому повідомленні не
зазначений, оскільки виданий йому
Державний акт на право приватної
власності на землю не був скасований,
тому його не можна вважати таким, що
чинив перешкоди ОСОБА_3 у
користуванні земельною ділянкою.

Зі змісту акту обстеження
земельної ділянки від 11.06.2014 року № 4/313,
проведеним старшим державним
інспектором сільського господарства в
Хмельницькій області, начальником
відділу оперативного контролю за
дотриманням вимог земельного
законодавства управління контролю за
використанням та охороною земель
Цимбалюком О.П. вбачається, що ним була
обстежена земельна ділянка площею 30,0008
га, яка перебуває в оренді ОСОБА_3 та
зазначено, що зі слів останньої їй
чинять перешкоди у користуванні
зазначеною земельною ділянкою особи,
яким були передані земельні ділянки на
підставі Державних актів на право
власності і стосовно яких ці акти були
скасовані судом.

Оскільки, стосовно ОСОБА_1
Державний акт на право приватної
власності на земельну ділянку
скасований не був, суд вважає, що
посилання ОСОБА_3 на даний акт
обстеження, є безпідставним і не є
переконливим доказом в підтвердження
обставин вчинення ОСОБА_1 перешкод у
користуванні нею спірною земельною
ділянкою та заподіяння ним шкоди в
зазначеному розмірі.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_1 стверджує, що в 2014 році останній
не користувався наданою йому земельною
ділянкою і йому невідомо, хто її зорав
та засіяв.

На спростування цих пояснень
ОСОБА_3 належних та переконливих
доказів не навела, тому оцінюючи
зібрані по справі докази у їх
сукупності, суд вважає, що у
задоволенні зустрічного позову також
слід відмовити.

Судові витрати по первісному та
зустрічному позовах слід віднести на
рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215
ЦПК України, ст.ст. 13, 21, 32 Закону України
«Про оренду землі», ст. 141 ЗК України, ст.
651 ЦК України, суд

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
Волочиської районної державної
адміністрації Хмельницької області
про розірвання договору земельної
ділянки відмовити.

В зустрічному позові ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою та
стягнення заподіяних збитків
відмовити.

На рішення через суд першої
інстанції, який його ухвалив, може бути
подано апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: