Ухвала

іменем україни

26 листопада 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Дербенцевої Т.П., Карпенко С.О.,
Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, за касаційною
скаргою публічного акціонерного
товариства «Акцент-Банк» на рішення
Березанського районного суду
Миколаївської області від 16 червня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Миколаївської області від 04 серпня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року публічне акціонерне
товариство «Акцент-Банк» (далі - ПАТ
«Акцент-Банк») звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
посилаючись на неналежне виконання
відповідачем зобов'язань за кредитним
договором від 24 червня 2008 року, згідно
якого він отримав кредит у розмірі
7 612 грн 07 коп. зі сплатою 12%
річних з кінцевим терміном повернення
24 червня 2009 року, унаслідок чого
уторилася заборгованість, розмір якої
станом на 29 червня 2013 року становить 41
850 грн 76 коп., яку й просило стягнути з
відповідача.

Рішенням Березанського районного суду
Миколаївської області від 16 червня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Миколаївської
області від 04 серпня 2014 року, позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Акцент-Банк» заборгованість за
кредитним договором в розмірі 11 666 грн 45
коп., з яких 7 612 грн 07 коп. -
заборгованість по кредиту, 570 грн 78 коп.
- заборгованість по відсотках, 209 грн 33
коп. - заборгованість по комісії, 799 грн
19 коп. - пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язань, 500 грн - штраф (фіксована
частина), 1 969 грн 08 коп. - штраф
(процентна складова).

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ПАТ «Акцент-Банк»
просить ухвалені у справі судові
рішення у частині стягнення з
відповідача пені скасувати і ухвалити
в цій частині нове рішення, яким
вказані вимоги задовольнити у повному
обсязі, посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
і порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам ухвалені у справі
судові рішення не відповідають.

Судом установлено, що 24 червня 2008 року
між сторонами укладено кредитний
договір № ACIQRXI 17920095, згідно якого
відповідач отримав кредит у розмірі 7 612
грн 07 коп. зі сплатою 12% річних, терміном
до 24 червня 2009 року.

Позичальник зобов'язався повернути
суму кредиту, відсотки, винагороди
відповідно до заяви та Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт) (далі - Умови).
При порушенні позичальником
зобов'язань із погашення кредиту
позичальник сплачує банку пеню, розмір
якої зазначений у п. 5.1 Умов, за кожен
день прострочки.

Ухвалюючи рішення та частково
задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що позовна давність
встановлена законом, може бути
збільшена за домовленістю сторін,
проте така домовленість оформлюється
договором про збільшення позовної
давності, який укладається у письмовій
формі, однак письмовий договір про
збільшення позовної давності між
сторонами не укладався. Умови, на які
посилається позивач, не можуть
вважатися таким договором, оскільки не
підписані відповідачем.

Проте повністю погодитися з такими
висновками судів не можна.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 258 ЦК України для
окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю.

Частиною 1 ст. 259 ЦК України визначено,
що позовна давність, встановлена
законом, може бути збільшена за
домовленістю сторін.

Згідно з умовами кредитного договору
його складовою є Умови надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт). Пунктом 5.5 цих
Умов позовну давність за вимогами про
стягнення заборгованості за кредитом,
процентів за користування ним, пені,
штрафу сторонам встановлено
тривалістю п'ять років, що відповідає ч.
1 ст. 259 ЦК України.

Проте це є строком звернення до суду за
захистом порушеного права, а разом з
тим, згідно з вимогами ч. 2 ст. 258 ЦК
України нарахування пені не може
перевищувати одного року.

Статтею 253 ЦК України визначено, що
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

Таким чином, установивши, що строк
позовної давності розпочався 24
червня 2009 року, суди попередніх
інстанцій дійшли неправильного
висновку про те, що, звертаючись до суду
у липні 2013 року, позивач пропустив
5-річний строк позовної давності,
встановлений Умовами. При цьому, судами
зазначено, що відповідач клопотання
про застосування наслідків пропущення
строку позовної давності не заявляв.

За правилами ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка
нараховується з першого дня
прострочення й до тих пір, поки
зобов'язання не буде виконано. Її
розмір збільшується залежно від
продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна
давність до вимог про її стягнення
обчислюється по кожному дню (місяцю), за
яким нараховується пеня, окремо. Право
на позов про стягнення пені за кожен
день (місяць) виникає щодня (щомісяця)
на відповідну суму, а позовна давність
обчислюється з того дня (місяця), коли
кредитор дізнався або повинен був
дізнатися про порушення права.

Отже, неустойка (пеня, штраф) підлягає
стягненню за умови невиконання
основного зобов'язання в межах діючого
строку звернення до суду, тобто в межах
строку позовної давності, визначеного
ст. 258 ЦК України, або за інший період,
якщо строк позовної давності зазначено
за домовленістю сторін (ст. 259 ЦК
України), а у випадках його поновлення
за весь час.

У порушення вимог ст. ст. 212 - 214, 303, 315 ЦПК
України на зазначені положення закону
суди уваги не звернули не дослідили
умови укладеного між сторонами
кредитного договору й відповідно не
встановили дійсних прав і обов'язків
сторін, які випливають з цього
договору, та дійшли передчасного
висновку щодо застосування строку
позовної давності до вимог про
стягнення неустойки (пені).

При цьому, визначаючи розмір неустойки
в сумі як суд першої так і апеляційної
інстанцій не навели належних
розрахунків такого розміру, з
урахуванням специфіки розрахунку пені.

За таких обставин ухвалені у справі
судові рішення у частині позовних
вимог про стягнення пені не можуть
вважатися законними й обґрунтованими,
тому відповідно до ст. 338 ЦПК України в
цій частині підлягають скасуванню із
передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

В іншій частині правильність рішення
судів не перевіряється, оскільки
сторонами не оскаржується.

Керуючись ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
задовольнити частково.

Рішення Березанського районного суду
Миколаївської області від 16 червня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Миколаївської області від 04 серпня 2014
року у частині позовних вимог про
стягнення пені скасувати справу у цій
частині передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.П.
Касьян

Судді:

Т.П. Дербенцева

С.О.
Карпенко

Д.О.
Остапчук

В.О.
Савченко