Справа № 640/4657/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 року Київський
районний суд м. Харкова у складі:

головуючого -
судді Попрас В.О.,

при секретарі -
Мельник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 1948 р.н.,
Харківської міської ради, треті особи:
ОСОБА_3, ОСОБА_2, Восьма Харківська
державна нотаріальна контора,
Реєстраційна служба Головного
управління юстиції у Харківській
області про визнання права власності в
порядку спадкування, зустрічним
позовом ОСОБА_2, 1948 р.н., до ОСОБА_1, треті
особи: ОСОБА_3, ОСОБА_2, Восьма
Харківська державна нотаріальна
контора про визнання недійним
свідоцтва про право на спадщину за
законом, позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, 1948
р.н., ОСОБА_2, 1987 р.н., третя особа: Восьма
Харківська державна нотаріальна
контора про визначення додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини, позовом ОСОБА_2, 1987 р.н., до
ОСОБА_3, ОСОБА_2, 1948 р.н., третя особа:
Восьма Харківська державна
нотаріальна контора про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом, який в ході розгляду справи
уточнила та просить визнати за нею
право власності на 1/2 частину житлового
будинку з надвірними будівлями, що
знаходиться в АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
чоловіка ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_6 В обґрунтування позовних
вимог посилається на те, що з 16.12.1989 р.
вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_4, якому
після смерті матері у спадок перейшло
1/2 частину житлового будинку з
надвірними будівлями, що знаходиться в
АДРЕСА_1. ОСОБА_1 прийняв спадщину та
отримав свідоцтво про право на
спадщину за законом, яке було йому
видане 25.05.2010 р. державним нотаріусом
Восьмої Харківської державної
нотаріальної контори. Однак в органах,
які здійснюють державну реєстрацію
нерухомого майна ОСОБА_1 спірний
будинок не зареєстрував. ІНФОРМАЦІЯ_6
чоловік позивачки - ОСОБА_1 помер. Після
його смерті позивачка як спадкоємиця
майна після смерті чоловіка у
встановлений Законом час звернулась до
Восьмої Харківської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, але нотаріус
відмовив у видачі свідоцтва про право
на спадщину, так як у позивачки був
відсутній правовстановлюючий документ
на 1/2 частину житлового будинку з
надвірними будівлями, що знаходиться в
АДРЕСА_1, так як померлий ОСОБА_1 не
оформив право власності на свою частку
належним чином. Тому позивачка просить
визнати за нею право власності на
спадкове майно, що залишилось після
смерті її чоловіка ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_2, 1948 р.н., пред'явив
зустрічний позов, в якому вказує, що
його матері ОСОБА_5 належав житловий
будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1.
Після смерті матері ОСОБА_2 прийняв
спадщину та 25.05.2010 р. отримав свідоцтво
про право на спадщину за законом на 1/2
частину спірного будинку. Його ж брат
ОСОБА_4 не прийняв спадщину, оскільки на
час відкриття спадщини ОСОБА_1 проживав
в с. Кручик Богодухівського району
Харківської області, до нотаріуса із
заявою про прийняття спадщини не
звертався, дій щодо фактичного
прийняття спадщини не вчинив. Тому
просить визнати недійним свідоцтво про
право на спадщину за законом, видане
державним нотаріусом Восьмої
Харківської державної нотаріальної
контори 25.05.2010 р. на ім'я ОСОБА_1

ОСОБА_2, 1987 р.н., звернувся до суду із
позовом, в якому просить встановити
йому додатковий строк для прийняття
спадщини, що відкрилась після смерті
його батька ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_6, строком на один місяць. В
обґрунтування позову посилається на
те, що його батько ОСОБА_1 отримав у
спадщину після смерті матері 1/2 частину
житлового будинку, що знаходиться в
АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_1 помер, не
залишивши заповіту. ОСОБА_2, 1987 р.н., є
сином ОСОБА_1, тому має право на
отримання спадщини після смерті
батька. Проте пропустив строк на
звернення до нотаріальної контори
через те, що не знав про смерть батька,
оскільки на протязі тривалого часу
вони разом не проживали і не
спілкувались. Про наявність спадкового
майна не знав, оскільки вважав спірний
будинок власністю свого дядька ОСОБА_2,
1948 р.н., який доглядав за бабусею. Батько
на спадщину не претендував, не
утримував спадкове майно, за бабусею не
наглядав. Вважає, що з поважної причини
пропустив строк для прийняття
спадщини, тому просить встановити йому
додатковий строк для прийняття
спадщини.

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, в
якому просить встановити йому
додатковий строк для прийняття
спадщини, що відкрилась після смерті
його батька ОСОБА_1, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_6, строком на один місяць. В
обґрунтування позову посилається на
те, що його батько ОСОБА_1 отримав у
спадщину після смерті матері 1/2 частину
житлового будинку, що знаходиться в
АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_1 помер, не
залишивши заповіту. ОСОБА_3 є сином
ОСОБА_1, тому має право на отримання
спадщини після смерті батька. Проте,
пропустив строк на звернення до
нотаріальної контори через те, що в
останній місяць із шести відведених
для прийняття спадщини перебував у
відрядженні у Російській Федерації, що
підтверджується копією білетів. Крім
того, не знав про наявність спадкового
майна, оскільки батько жодним чином не
претендував на спадщину після смерті
бабусі і не утримував дане спадкове
майно. Так як дядько ОСОБА_2 доглядав за
бабусею, тому вважав, що після смерті
бабусі саме ОСОБА_2 будинок дістався
повністю.

В судовому засіданні представники
позивачки по первісному позову ОСОБА_1 -
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали її позовні
вимоги та просили позов ОСОБА_1
задовольнити. В задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2, 1948 р.н., ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
1987 р.н., просили відмовити, вважаючи їх
необґрунтованими.

Відповідач ОСОБА_2, 1948 р.н., він же
позивач за зустрічним позовом, та його
представник ОСОБА_8 позов ОСОБА_2, 1948
р.н., просили задовольнити, а в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
просили відмовити. Позовні вимоги
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, 1987 р.н., вважали
обґрунтованими та просили їх
задовольнити.

ОСОБА_3 свій позов підтримав та просив
його задовольнити. Також вважав
обґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_2,
1948 р.н., та ОСОБА_2, 1987 р.н., і просив їх
задовольнити. Проти задоволення позову
ОСОБА_1 заперечував та просив відмовити
в його задоволенні.

ОСОБА_2, 1987 р.н., свій позов підтримав та
просив його задовольнити. Також вважав
обґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_2,
1948 р.н., і ОСОБА_3 та просив їх
задовольнити. Проти задоволення позову
ОСОБА_1 заперечував та просив відмовити
в його задоволенні.

Представники Харківської міської ради
та Восьмої Харківської державної
нотаріальної контори, належним чином
повідомлені про час і місце судового
розгляду, в судове засідання не
з'явились, подали заяви, в якій просили
справу розглянути в їх відсутність та
прийняти законне і обґрунтоване
рішення на підставі наявних у справі
матеріалів.

Представник Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у
Харківській області просила відмовити
в задоволенні позову ОСОБА_1,
посилаючись на те, що згідно технічного
паспорту, складеного 07.11.2013 р. КП
«Харківське міське БТІ», житловий
будинок №4 по в'їзду Беспалівському у м.
Харкові містить самовільно
переобладнане приміщення, яке не
введено в експлуатацію у встановленому
законодавством порядку, а державна
реєстрація прав на такий об'єкт
проводиться після прийняття його в
експлуатацію в установленому
законодавством порядку. Самочинно
реконструйований будинок (приміщення),
якщо порушено вимоги законодавства, не
створює право власності у спадкоємця
та не може входити до складу спадщини,
не дає підстав для виникнення права
власності у спадкоємців, тому в
задоволенні позову ОСОБА_1 просять
відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, інших
осіб, які беруть участь у справі,
свідків, дослідивши докази по справі,
вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає
задоволенню, а в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2, 1948 р.н., ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
1987 р.н., слід відмовити з наступних
підстав.

Судом встановлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про право на спадщину
від 02.07.1996 р., виданого Восьмою
Харківською державною нотаріальною
конторою реєстраційний №3-4976, ОСОБА_5
належав житловий будинок з надвірними
будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5 померла.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є її
сини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_5, оскільки її чоловік
ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_8., а інших
спадкоємців, передбачених законом, не
має.

25.05.2010 р. до Восьмої Харківської
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, який діяв в своїх
інтересах та по довіреності в
інтересах свого брата ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_5

В вищевказаній заяві ОСОБА_2 вказав, що
він спадщину прийняв фактично, тому що
має на руках правовстановлюючий
документ на житловий будинок на ім'я
спадкодавці, а його довіритель ОСОБА_4
спадщину прийняв, так як був
зареєстрований та мешкав із
спадкодавицею на день її смерті. Просив
видати свідоцтво про право на спадщину
за законом на спадкове майно на своє
ім'я ОСОБА_2 та ім'я довірителя ОСОБА_1

25.05.2010 р. державним нотаріусом Восьмої
Харківської державної нотаріальної
контори ОСОБА_4 та ОСОБА_2 кожному були
видані свідоцтва про право на спадщину
за законом, згідно яких у власність
кожного з них перейшла 1/2 частина
житлового будинку з надвірними
будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_4 помер.

З 16 грудня 1989 року ОСОБА_4 перебував у
шлюбі з позивачкою ОСОБА_1.

17 жовтня 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
Восьмої Харківської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини після смерті чолові
ОСОБА_4.

Проте, у видачі свідоцтво про право на
спадщину за законом на нерухоме майно -
1/2 частину житлового будинку з
надвірними будівлями, що знаходиться в
АДРЕСА_1, та належало померлому
чоловіку позивачки було відмовлено,
оскільки за життя своє право власності
на спадкове майно ОСОБА_4 в органах, які
здійснюють державну реєстрацію
нерухомого майна (тобто у КП
«Харківське міське бюро технічної
інвентаризації») не зареєстрував.

Спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою, що передбачено ч.1 ст.1220 ЦК
України.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями
за заповітом і за законом можуть бути
фізичні особи, які є живими на час
відкриття спадщини, а також особи, які
були зачаті за життя спадкодавця і
народжені живими після відкриття
спадщини.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ч.2 ст.1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини, що передбачено ч.1 ст.1270 ЦК
України.

Враховуючи, що позивачка ОСОБА_1 є
спадкоємицею майна свого чоловіка
ОСОБА_1 за законом та у встановлений
Законом строк прийняла спадщину,
звернувшись до Восьмої Харківської
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, що
відкрилась після смерті чоловіка, її
позовні вимоги підлягають задоволенню
і за ОСОБА_1 слід визнати право
власності на 1/2 частину житлового
будинку з надвірними будівлями, що
знаходиться в АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
чоловіка ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_6

Позовні вимоги ОСОБА_2, 1948 р.н., про
визнання недійним свідоцтва про право
на спадщину за законом, видане
державним нотаріусом Восьмої
Харківської державної нотаріальної
контори 25.05.2010 р. на ім'я ОСОБА_4
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2,
1948 р.н., посилається на те, що його ж брат
ОСОБА_4 не прийняв спадщину, оскільки на
час відкриття спадщини ОСОБА_1 проживав
в с. Кручик Богодухівського району
Харківської області, до нотаріуса із
заявою про прийняття спадщини не
звертався, дій щодо фактичного
прийняття спадщини не вчинив.

Проте ці доводи ОСОБА_2, 1948 р.н., повністю
спростовуються відомостями,
викладеними ним же самим в його заяві
про прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_5, з якою він звернувся 25.05.2010 р. до
Восьмої Харківської державної
нотаріальної контори, діючи в своїх
інтересах та по довіреності в
інтересах свого брата ОСОБА_4 (заява
міститься в матеріалах спадковій
справи №417/2010 після смерті ОСОБА_5, яка
померла 08.07.2003 р.). В цій заяві ОСОБА_2
вказав, що його довіритель ОСОБА_4
спадщину прийняв, так як був
зареєстрований та мешкав із
спадкодавицею на день її смерті. Просив
видати свідоцтво про право на спадщину
за законом на спадкове майно на своє
ім'я ОСОБА_2 та ім'я довірителя ОСОБА_1

Свідоцтво про право на спадщину за
законом на ім'я ОСОБА_4 було видано
державним нотаріусом Восьмої
Харківської державної нотаріальної
контори 25.05.2010 р., про що позивачу по
зустрічному позову ОСОБА_2, 1948 р.н., було
відомо.

Вказане свідоцтво про право на
спадщину за законом на ім'я ОСОБА_1
раніше не оспорював. Із зустрічним
позовом про визнання недійним
свідоцтва про право на спадщину за
законом ОСОБА_2, 1948 р.н., звернувся до
суду тільки 10.06.2014 р., тобто через 4 роки
після видачі свідоцтва, при розгляді
цивільної справи за позовом ОСОБА_1 про
визнання права власності в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_4.

Згідно ст.1301 ЦК України свідоцтво про
право на спадщину визнається недійсним
за рішенням суду, якщо буде
встановлено, що особа, якій воно видане,
не мала права на спадкування, а також в
інших випадках, встановлених законом.

Судом не встановлено підстав для
визнання спірного свідоцтва недійсним.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про необґрунтованості
позовних вимог ОСОБА_2, 1948 р.н., та
відмовляє в задоволенні його позовних
вимог про визнання недійним свідоцтва
про право на спадщину за законом на ім'я
ОСОБА_4.

Не підлягають задоволенню також
позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_2, 1987 р.н.,
про встановлення додаткового строку
для прийняття спадщини, виходячи з
наступного.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини, що передбачено ч.2 ст.1272 ЦК
України.

Суд не вважає поважними причинами
пропуску строку для прийняття спадщини
зазначені ОСОБА_3 причини, а саме:
відрядження до Росії в останній місяць
із шести відведених для прийняття
спадщини та необізнаність щодо
наявності спадкового майна, оскільки
він вважав, що майно належить його
дядькові ОСОБА_2, 1948 р.н., виходячи з
наступного.

Надана копія білету не підтверджує
факт знаходження ОСОБА_2 у відрядженні,
оскільки мета поїздки в білеті не
вказується, та не є доказом того, що
ОСОБА_2 тривалий час знаходився за
межами України, що позбавило його
можливості звернутися з заявою про
прийняття спадщини в період з
ІНФОРМАЦІЯ_6 по 16.01.2014 р. Необізнаність
особи про наявність спадкового майна
не є поважними причинами пропуску
строку для подання заяви про прийняття
спадщини.

Суд не вважає поважними причинами
пропуску строку для прийняття спадщини
зазначені ОСОБА_2, 1987 р.н., причини, а
саме необізнаність про смерть батька
та наявності спадкового майна,
оскільки він вважав, що майно належить
його дядькові ОСОБА_2, 1948 р.н., виходячи з
наступного.

В позовній заяві ОСОБА_2, 1987 р.н.,
зазначає, що він не знав про наявність
спадкового майна, оскільки вважав
спірний будинок власністю свого дядька
ОСОБА_2, 1948 р.н., який доглядав за
бабусею. Батько на спадщину не
претендував, не утримував спадкове
майно, за бабусею не наглядав.

Таким чином, ОСОБА_2, 1987 р.н., було відомо
про обставини життя його бабусі ОСОБА_5,
його батька ОСОБА_4 та дядька ОСОБА_2, 1948
р.н., що свідчить про його зв'язок з
дядьком ОСОБА_2, 1948 р.н., і батьком
ОСОБА_4, та обізнаність про їх життя.

В запереченні на позовну заяву ОСОБА_2,
1987 р.н., представником позивачки ОСОБА_6
зазначено, що ОСОБА_2, 1987 р.н., було
відомо про смерть батька, оскільки він
особисто повідомив родичів ОСОБА_4 про
його смерть через декілька годин після
смерті (а.с.122). Ці доводи представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_6 належними доказами не
спростовані. Необізнаність особи про
наявність спадкового майна не є
поважними причинами пропуску строку
для подання заяви про прийняття
спадщини.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, 1987 р.н., задоволенню не
підлягають.

У відповідності зі ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалене
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, тому з
відповідача ОСОБА_2, 1948 р.н., на користь
позивачки ОСОБА_1 слід стягнути
сплачений нею судовий збір в розмірі
925,50 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213-215
ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1261, 1268, 1270, 1272,
1301 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину житлового будинку з надвірними
будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_9.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, 1948
р.н., про визнання недійним свідоцтва
про право на спадщину за законом -
відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, 1987
р.н., та ОСОБА_3 про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, 1948 р.н., на користь
ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в
розмірі 925,50 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ