АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 193/347/14-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Номер провадження 22-ц/774/1811/К/14
Доповідач - Митрофанова Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області

в складі : головуючого судді:
Митрофанової Л.В.

суддів:
Остапенко В.О., Чорнобука В.І.

при секретарі:
Петренко К.І.

за участі: відповідача ОСОБА_2,

позивача ОСОБА_3 та його представника
ОСОБА_4;

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кривому Розі
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Софіївського
районного суду Дніпропетровської
області від 03 липня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до Приватного
Акціонерного Товариства Страхова
компанія "Юнівес", ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

04 березня 2014 року ОСОБА_3 звернувся з
позовом до ПАТ СК "Юнівес", ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди в
обґрунтування якого зазначив, що 26
грудня 2012 року о 16 - 00 години водій
ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
в місті Кривому Розі на перехресті
проспекті Дніпропетровське шосе з
вулиці Вечірньокутська біля виконуючи
маневр повороту ліворуч на дозволений
сигнал світлофору «зелений», не надав
перевагу в русі автомобілю «GEELY MR7151А
ЗНГ» реєстраційний номер НОМЕР_2 під
керуванням позивача, коли він рухався в
зустрічному напрямку прямо на
дозволений сигнал світлофора
«зелений». Внаслідок цього автомобілі
отримали механічні пошкодження. Винним
у ДТП є відповідач ОСОБА_2 Кримінальна
справа за фактом ДТП не порушувалась,
оскільки в діях винної в ДТП особи
ОСОБА_2 є ознаки адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.124
КУпАП.

Позивач є власником автомобіля «GEELY
MR7151A ЗНГ» реєстраційний номер НОМЕР_2,
що підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу від «
30» грудня 2008 року, з якого видно, що я є
власником автомобіля «GEELY MR7151A ЗНГ»
реєстраційний номер НОМЕР_2 та
технічним талоном НОМЕР_3 до
посвідчення водія.

Внаслідок ДТП належний мені автомобіль
отримав механічні пошкодження, що
указані в довідці ДАІ, яку долучено до
позовної заяви, а саме:- пошкоджене
праве переднє крило, лобове скло, капот,
решітка радіатора, передній бампер, дві
передні блок - фари, ліве переднє крило,
деформований передній державний номер,
спрацював «Аербах».

18 травня 2013 року відповідачем ПАТ СК
"Юнівес" було сплачене страхове
відшкодування в розмірі 21 804,66 грн., що
підтверджується доданою випискою із
кредитної картки на його ім'я, з якої
видно, що 18 травня 2013 року на його
рахунок страховою компанією було
перераховано страхове відшкодування в
сумі 21 804,66 грн.

Відповідно до висновку експертного
автотоварознавчого дослідження №
Д53/12/13 від 30 грудня 2013 року, виконаного
судовим експертом автотоварознавцем
Чивчиш О.П. сума матеріальної шкоди,
спричиненої позивачу внаслідок
пошкодження належного позивачу йому
автомобіля складає 41 342,96 грн. із
врахуванням ПДВ (20 %).

На підставі зазначеного позивач просив
суд стягнути в солідарному порядку з
ПАТ СК «Юнівес», ОСОБА_2 на його користь
матеріальну шкоду в розмірі 11 647,81 грн.,
витрати на проведення
автотоварознавчого дослідження
матеріальної шкоди в сумі 950,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача
грошову суму в розмірі 1000,00 грн. -
франшизу та у відшкодування моральної
шкоди 12 180,00 грн. Також просив стягнути
солідарно з відповідачів на його
користь судові витрати у вигляді
сплаченого судового збору в сумі 487,20
грн.

Рішенням суду від 03.07.2014 року позов
задоволено частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
грошову суму-франшизу в розмірі 1000 грн.
та моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить змінити рішення суду першої
інстанції в частині стягнення з нього
на користь позивача моральної шкоди
посилаючись на те, що позивачем не
надано доказів спричинення йому
моральної шкоди в розмірі 5000 грн. та не
враховано матеріальний стан
відповідача.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
заявленого позовну та доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 26 грудня 2012 року
о 16 - 00 години водій ОСОБА_2, керуючи
автомобілем ВАЗ державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, в місті
Кривому Розі на перехресті проспекті
Дніпропетровське шосе з вулиці
Вечірньокутська біля виконуючи маневр
повороту ліворуч на дозволений сигнал
світлофору «зелений», не надав
перевагу в русі автомобілю «GEELY MR7151А
ЗНГ» реєстраційний номер НОМЕР_2 під
керуванням позивача, коли він рухався в
зустрічному напрямку прямо на
дозволений сигнал світлофора
«зелений». Внаслідок цього автомобілі
отримали механічні пошкодження.

Постановою Софіївського районного
суду Дніпропетровської області від 30
січня 2013 року ОСОБА_2 був визнаний
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та
притягнутий до адміністративної
відповідальності і йому було
призначене стягнення у вигляді штрафу
в сумі 340,00 грн.

Згідно калькуляції ремонту від 25.03.2013
року розмір матеріальної шкоди
завданої власнику автомобіля Джилі СК
р/н НОМЕР_4 в результаті його
пошкодження складає суму 34 153,09 грн. з
ПДВ та 27 497,08 з врахування фізичного
зносу грн. з врахування суми ПДВ в
розмірі 4 582,85 грн.

Суд першої інстанції дійшов вірного
висновку про стягнення з відповідача
на користь позивача франшизи в розмірі
1000 грн., що сторонами не оспорюється.

Проте, на думку колегії суддів, суд
першої інстанції дійшов невірного
висновку про розмір стягнутої з
відповідача на користь позивача
моральної шкоди.

На думку колегії суддів при
встановленні розміру моральної шкоди
суд не взяв до уваги роз'яснення в п. 9
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 4 від 31.03.1995 року з подальшими
змінами «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» щодо визначення
розміру моральної шкоди залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо), а
тому, колегія суддів вважає за
необхідне змінити в цій частині
рішення суду і зменшити розмір
моральної шкоди з урахуванням
матеріального положення відповідача,
того, що на утримані відповідача
знаходяться малолітні діти, фізичних
та душевних страждань позивача, їх
обсягу та тривалості з 5000 грн. до 2 000
грн.

Згідно з вимогами частини 1 статті 303
ЦПК України і зважаючи на роз'яснення,
викладені в п. 15 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008
р., - під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, а тому колегією
суддів не перевіряється правильність
висновків суду та законність рішення
суду в частині інших позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 3 ч. 1 ст. 309, 313, 314,
316 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Софіївського районного суду
Дніпропетровської області від 03 липня
2014 року в частині стягнутого розміру
моральної шкоди змінити, зменшити
розмір моральної шкоди з 5 000 (п'яти
тисяч) грн. до 2000 (дві тисячі) грн.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене у касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: