Провадження № 2/127/5627/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

10.12.2014 року Вінницький
міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

при секретарі Чінаровій Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Вінниці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Позов мотивований тим, що 17.07.2013 року
відповідач взяв у позивача згідно з
розпискою в борг 150000 доларів США, що
станом на 01.08.2014 року становить за
курсом Національного банку України
1814550 грн.

Відповідно до ст. ст. 1046, 1047 ЦК України
за договром позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками. На
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до виданої розписки був
встановлений річний термін
користування коштами, тобто відповідач
зобов'язаний був повернути позивачу
гроші до 17.07.2014 року. У вказаній у
розписці строк відповідач борг не
повернув. Добровільно сплатити його,
незважаючи на неодноразові вимоги
ОСОБА_1, відповідач відмовляється, що і
стало підставою звернення позивача до
суду з цим позовом.

В судовому засіданні позивач та його
представники позов підтримали,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві. Позивач ОСОБА_1 суду
пояснив про те, що дату « 17.07.2013 р.» в
розписці поставив він власноручно, в
день написання розписки ОСОБА_2 17.07.2013
р., тому що позичальник ОСОБА_2
помилково не вказав дату в розписці.

Відповідач та його представник в
судове засідання не з'явились, про день,
час та місце судового засідання були
повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення позивача та його
представників, дослідивши матеріали
справи, оцінивши докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позов обгрунтований та підлягає
задоволенню з таких підстав.

17.07.2013 року відповідач взяв у позивача
згідно з розпискою в борг кошти в
розмірі 150000 доларів США, що станом на
01.08.2014 року становить за курсом
Національного банку України 1814550 грн.

Відповідно до ст. ст. 1046, 1047 ЦК України
за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками. На
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до виданої розписки, був
встановлений річний термін
користування коштами, тобто відповідач
зобов'язаний був повернути позивачу
гроші до 17.07.2014 року. У вказаній у
розписці строк відповідач борг не
повернув. Добровільно сплатити його,
незважаючи на неодноразові вимоги
ОСОБА_1 відповідач відмовляється.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких вимог та умов -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

На підставі вищевикладеного суд дійшов
висновку про задоволення позову,
оскільки відповідачем було отримано у
позивача згідно з борговою розпискою
грошові кошти у розмірі 150000 доларів
США, що станом на 01.08.2014 року за курсом
НБУ становить 1814550 грн. Відповідно до
розписки був встановлений річний
термін користування коштами, тобто
відповідач зобов'язаний повернути
гроші до 17.07.2014 року. Взяті на себе
зобов"язання відповідач не виконав, у
вказаний у розписці строк борг не
повернув, добровільно його сплатити
відмовляється, що підтверджується
наданими позивачем доказами. Зазначені
обставини переконують суд в наявності
підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 526, 527, 530, 1046, 1049 ЦК України, ст.ст.
10, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 150000
доларів США, що еквівалентно 1814550 грн.
та у відшкодування витрат зі сплати
судового збору 3654 грн.

Заочне рішення суду може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, яка
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення суду.

Позивач може подати апеляційну скаргу
на рішення суду протягом десяти днів з
дня проголошення.

Відповідач може подати апеляційну
скаргу на рішення суду протягом десяти
днів з дня постановлення ухвали про
залишення без задоволення заяви про
перегляд заочного рішення суду.

Суддя: