Єдиний унікальний № 371/2248/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний №
371/2248/14-ц

Провадження 371/2248/14-ц

05 грудня 2014 року
м.
Миронівка

Миронівський районний суд Київської
області в складі:

головуючого судді
Рудика Ю.В.

при секретарі Семерей
Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до відділу Держземагенства у
Миронівському районі Київської
області, Коритищенської сільської ради
Миронівського району Київської
області про визнання в порядку
спадкування права на одержання у
власність земельної ділянки,

У С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько
ОСОБА_3. Після його смерті залишилась
спадщина у виді земельної ділянки
площею 4,2400 га, призначеної для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, розташованої на АДРЕСА_1.
Будучи спадкоємцем померлого за
законом, він спадщину прийняв.
Державний акт на право приватної
власності на земельну ділянку був
виготовлений та виданий на ім'я
спадкодавця проте втрачений за
невідомих обставин. Зазначена
обставина перешкоджає оформити
спадщину у встановленому порядку, а
тому просив визнати за ним право на
одержання у власність земельної
ділянки в судовому порядку.

В судове засідання позивач та його
представник не з'явилися, представник
позивача подала до суду заяву, в якій
просить розгляд справи проводити у її
відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача відділу
Держземагентства у Миронівському
районі Київської області в судове
засідання не з'явився, надіслав до суду
заяву, в якій просить слухати справу у
його відсутності.

Представник відповідача
Коритищенської сільської ради
Миронівського району Київської
області в судове засідання не з'явився.
В надісланій до суду заяві сільський
голова О.І.Литвин просить слухати
справу у відсутності представника
сільської ради, проти задоволення
позову не заперечує.

Суд, дослідивши надані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи, прийшов до
висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Частиною 1 статті 328 ЦК України
передбачено, що право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом. Однією з таких
підстав є спадкування майна, в тому
числі за законом відповідно до статті
1217 ЦК України.

У відповідності до статті 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК
України, входять усі права та обов'язки,
що належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно. Дане
зобов'язання встановлено
законодавством у зв'язку з тим, що право
власності на спадкове нерухоме майно
виникає у спадкоємця тільки з моменту
державної реєстрації цього майна.

У судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, виданим 05 березня 2002 року
відділом реєстрації актів
громадянського стану Миронівського
РУЮ Київської області.

Відповідно до частини 1 статті 1261 ЦК
України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Позивач є спадкоємцем померлого ОСОБА_3
за законом першої черги, оскільки
являється його сином. Вказана
обставина підтверджується свідоцтвом
про народження серії НОМЕР_2, виданим 07
жовтня 1966 року Миронівським районним
відділенням ЗАГС.

Встановлено, що ОСОБА_1 у встановлений
шестимісячний строк спадщину прийняв
шляхом звернення до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини після смерті батька. Дружина
померлого ОСОБА_5 від прийняття
спадщини відмовилася, про що подала
нотаріусу відповідну заяву. Вказані
обставини підтверджуються
матеріалами спадкової справи.

Рішенням Коритищенської сільської
Ради народних депутатів Миронівського
району Київської області № 18 від 02
листопада 2001 року ОСОБА_3 передано у
власність земельну ділянку площею 4,24
га, призначену для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташовану на АДРЕСА_1.

В підтвердження права власності на
вказану земельну ділянку на ім»я
ОСОБА_3 був виготовлений державний акт
на право приватної власності на землю
серії ІІ-КВ № 050979.

Зазначений державний акт був
зареєстрований в книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю 23 грудня 2002 року за
№ 46.

Отже, виготовлення та реєстрація
державного акта мала місце після
смерті ОСОБА_3 За вказаних обставин
державний акт на проаво приватної
власності на землю не можливо
розцінювати як законний. Вказаний
документ підягає скасуванню.

У відповідності до пункту 4.15 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України видача свідоцтва про право на
спадщину на майно, яке підлягає
реєстрації, проводиться нотаріусом
після подання правовстановлюючих
документів щодо належності цього майна
спадкодавцеві та перевірки
відсутності заборони або арешту цього
майна.

Пунктом 4.20 вказаного Порядку
передбачено, що видача свідоцтва про
право на спадщину на земельну ділянку
нотаріусом проводиться на підставі
державного акта на право власності на
земельну ділянку, витягу з Державного
земельного кадастру про відсутність
обмежень на земельну ділянку, витягу з
поземельної книги, а також витягу з
технічної документації з нормативної
грошової оцінки земель. Про видачу
свідоцтва про право на спадщину
нотаріус проставляє відмітку у
верхньому лівому куті державного акта
на право власності на земельну ділянку
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 06.05.2009 № 439 «Про
деякі питання посвідчення права
власності на земельну ділянку».

У матеріалах справи міститься відмова
нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій,
що полягають у видачі свідоцтва про
право на спадщину на вказане майно.

Вказані обставини підтверджуються
листом державного нотаріуса Вашеки С.В.
№ 1029/02-14 від 06 листопада 2014
року та матеріалами спадкової справи
померлого ОСОБА_3 № 117/2002.

Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу
України право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають із моменту державної
реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну
ділянку та перехід права власності на
земельну ділянку в порядку спадкування
має місце за наявності наступних
юридичних фактів у їх сукупності:
ухвалення рішення компетентного
органу про передачу у власність
земельної ділянки спадкодавцю,
укладення спадкодавцем правочинів
щодо набуття права власності на
земельні ділянки; виготовлення
технічної документації на земельні
ділянки; визначення меж земельної
ділянки в натурі; погодження із
суміжними землевласниками та
землекористувачами; одержання у
встановленому порядку Державного акта
на землю; реєстрація права власності на
земельну ділянку.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 7 від 30 травня 2008
року «Про судову практику у справах про
спадкування» передбачено, що
відповідно до статті 1225 ЦК України
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування (зі
збереженням її цільового призначення)
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом.

У статті 16 Цивільного кодексу України
зазначено, що кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16
даного Кодексу визнання права є одним
із способів захисту цивільних прав та
інтересів.

Оскільки спадкоємець не має змоги
оформити спадщину відповідно до вимог
законодавства у зв'язку із відсутністю
правовстановлюючих документів на
спадкове майно, питання визначення
належності права на майно має
вирішуватись у судовому порядку,
рішення суду буде юридичним документом
для оформлення спадкових прав.

На підставі викладеного, ст.ст. 328, 373, 1216,
1218, 1223, 1233, 1270, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 81,
125, 158 ЗК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 15,
57- 60, 64, 179, 208, 209, 212 - 215, 218, 294, 296 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

позов задоволити.

Визнати незаконним та скасувати
державний акт на право приватної
власності на землю серії ІІ-КВ № 050979,
виданий на ім"я ОСОБА_3 на земельну
ділянку площею 4,24 га, розташовану на
АДРЕСА_1, призначену для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва.

Скасувати реєстраційний запис № 46 у
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю про
реєстрацію державного акта на право
приватної власності на землю серії
ІІ-КВ № 050979, виданого на ім'я ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за законом після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 право на
одержання у власність земельної
ділянки площею 4,2400 га, розташованої на
АДРЕСА_1, призначеної для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
через Миронівський районний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Підпис Ю.В. Рудик

Згідно з оригіналом

Суддя
Ю.В. Рудик