Провадження № 2/161/3214/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

(заочне)

27 жовтня 2014 року Луцький
міськрайонний суд Волинської області у
складі :

головуючої-судді
Кирилюк В.Ф.

при секретарі
Поліщук Д.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, стягнення
аліментів та додаткових витрат на
утримання малолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, стягнення
аліментів та додаткових витрат на
утримання малолітніх дітей.

Свій позов обґрунтовує тим, що вони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
05.05.2006 року, який зареєстрований
Тушинським відділом РАГС управління
РАГС Москви, про що 05.05.2006 року
складений актовий запис про укладення
шлюбу № 797. Вказує, що спільне життя з
відповідачем не склалося через різні
характери та погляди на життя.
Починаючи з червня 2013 року проживають
окремо та подружніх стосунків не
підтримують. Відповідач проживає в
Росії. Вважає, що їхня сім'я існує лише
формально, примирення між ними та
збереження шлюбу є неможливим. Крім
того вказує, що в шлюбі в них народилося
двоє дітей : ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з
нею та перебувають на її утриманні.
Відповідач працює, допомогу на
утримання дітей надає недостатню та не
регулярно. Крім щоденних витрат з метою
належного їх фізичного та духовного
розвитку, витрачає значні кошти на
лікування дітей, які хворіють та,
згідно порад лікарів, потребують
постійного санаторно-курортного
лікування. Витрати на лікування дітей
становлять для неї 1000 грн. щомісячно.

Покликаючись на викладені обставини,
шлюб, укладений з відповідачем просить
розірвати, стягнути з відповідача в її
користь аліменти на утримання
малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 25%
на кожну дитину щомісячно та в рахунок
додаткових витрат по 1000 російських
рублів на кожну дитину щомісячно,
починаючи від дня пред'явлення позову і
до досягнення дітьми повноліття.

Позивач ОСОБА_2 надала суду заяву про
розгляд справи у її відсутності.
Просила позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, будучи належним чином
повідомленим про дату, час та місце
розгляду справи.

Зі згоди позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

Дослідивши письмові докази по
справі, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення частково
з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
05.05.2006 року, який зареєстрований
Тушинським відділом РАГС управління
РАГС Москви, про що 05.05.2006 року
складений актовий запис про укладення
шлюбу № 797. що підтверджується
свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1
від 05.05.2006 року(а.с.5).

З позовної заяви, матеріалів
справи встановлено, що причиною
припинення шлюбних відносин між
сторонами стали їх різні характери та
погляди на життя. З червня 2013 року
проживають окремо, шлюбних відносин не
підтримують, спільного господарства не
ведуть. Позивач вважає, що примирення
неможливе, оскільки спроби
стабілізувати стосунки в сім'ї не дали
результату.

На основі наведеного та виходячи
із вимог ст.112 СК України, суд приходить
до висновку, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу буде
суперечити інтересам сторін, що мають
істотне значення, тому шлюб між ними
слід розірвати.

В шлюбі у подружжя народилося
двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
свідоцтвами про народження серії
НОМЕР_2 від 26.03.2008 року та серії НОМЕР_3
від 28.03.2008 року(а.с.9-10).

Діти проживають з матір'ю,
перебувають на її утриманні та
вихованні.

Судом також встановлено, що діти
хворіють, потребують лікування, що
підтверджується висновками ЛКК № 322,323,
виданих Комунальним закладом «Луцька
міська дитяча поліклініка» 25.06.2014 року
(а.с.11-12).

Згідно ст.180 Сімейного кодексу
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дітей, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Згідно ст.185 цього Кодексу той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов'язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення. Додаткові витрати на дитину
можуть фінансуватися наперед або
покриватися після їх фактичного
понесення разово, періодично або
постійно.

Таким чином, участь у додаткових
витратах на дитину є не правом, а
обов'язком батька (матері) незалежно
від сплати ним (нею) аліментів, і закон
не передбачає можливості повного
звільнення особи від участі в таких
витратах, а обставини, що мають істотне
значення, враховуються лише при
визначенні судом розміру участі одного
з батьків у додаткових витратах на
дитину в разі виникнення спору.

Як роз'яснює п.18 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 15
травня 2006 року № 3 «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів» звернути увагу судів на
те, що до передбаченої ст.185 СК України
до участі в додаткових витратах на
утримання дитини, викликаних
особливими обставинами (розвитком
її здібностей,хворобою, каліцтвом
тощо), можна притягати лише батьків. У
цих випадках ідеться про фактично
зазнані або передбачувані витрати,
тому їх необхідно визначати у твердій
грошовій сумі.

Аналізуючи зібрані та досліджені
в судовому засіданні докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку
про стягнення з відповідача в користь
позивача аліментів на

утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки
від його доходу щомісячно, але не менше,
ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи від дня
пред'явлення позову 01.07.2014 року і до
досягнення дітьми повноліття.

При визначенні розміру аліментів,
що підлягають стягненню з відповідача,
суд враховує те, що він працює, отримує
заробітну плату, інших утриманців не
має і вважає за можливе стягнути з
нього в користь позивача аліменти на
утримання дітей саме в такому розмірі.

Крім того, суд враховує, що діти
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, постійно хворіють, у
зв'язку із чим перебувають на обліку у
відповідних лікарів, потребують
постійного лікування, в тому числі і
санаторно-курортного, що потребує
значних витрат, суд приходить до
висновку, що з відповідача слід
стягнути на користь позивача
прогнозовані додаткові витрати на
дітей у розмірі по 300 грн. на кожну
дитину щомісячно від дня пред'явлення
позову 01.07.2014 року і до досягнення
дітьми повноліття.

Вирішуючи питання про стягнення з
відповідача в користь позивача
аліментів та додаткових витрат на
утримання дітей, суд враховує, що
відповідач, отримавши копію позовної
заяви з доданими до неї матеріалами,
жодних заперечень щодо стягнення з
нього таких коштів, суду не надав, тим
самим погодившись з таким стягненням.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88
ЦПК України, стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені і
документально підтверджені судові
витрати, тому з відповідача слід
стягнути в користь позивача 243,60 грн.
сплаченого судового збору, а також в
дохід держави 243,60 грн. судового збору.

На підставі ст.ст. 77, 84, 112, 180, 182, 184,185
СК України, Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року № 3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
керуючись ст.ст. 3, 10, 12, 57, 60, 88, 208, 209, 215, 218,
367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, який зареєстрований 05.05.2006
року Тушинським відділом РАГС відділу
РАГС Москви, актовий запис № 797-
розірвати.

Стягнути аліменти з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с.Інзер
Белорецького району Республіка
Башкортостан в користь ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання малолітніх
дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки від
його доходу щомісячно, але не менше ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи
від дня пред'явлення позову 01 липня 2014
року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця с.Інзер Белорецького району,
Республіка Башкортостан в користь
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 по 300 (триста) грн.
щомісячно на кожну дитину
прогнозованих додаткових витрат на
лікування дітей, починаючи з 01.07.2014 року
і досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 243,60
грн.(двісті сорок три грн. 60 коп.)
сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 243,60
грн. (двісті сорок три грн.60 коп.)
судового збору.

Допустити негайне виконання рішення
суду в частині стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути
переглянуте Луцьким міськрайонним
судом Волинської області за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Cуддя Луцького міськрайонного суду
В.Ф.Кирилюк