Справа № 188/741/14-ц
Провадження № 2/188/390/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року Петропавлівський
районний суд Дніпропетровської
області

в складі головуючого судді Бурди П.О.,

при секретарі Хандрига Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Петропавлівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа Відкрите
акціонерне товариство «Райффайзен
Банк Аваль» про припинення права на
частку у спільному майні,

ВСТАНОВИВ:

22.05.2014 року відкрито провадження у
цивільній справі за позовом позивача
до відповідачки про припинення права
на частку у спільному майні.

Позивач обґрунтовує уточнені
14.07.2014 року позовні вимоги тим, що 30.09.2006
року він уклав шлюб з відповідачкою.
Сумісне життя не склалось, в результаті
чого відповідачка в грудні 2012 року з
власної ініціативи припинила спільне
проживання, переїхавши до оселі її
батьків, після чого позивач звернувся
до місцевого суду із позовом про
розірвання шлюбу між ними. На цей час
шлюб між сторонами розірвано.

Позивач зазначає, що між ними
добровільно за спільною згодою було
розділене все майно, набуте під час
спільного шлюбу, окрім садиби за
адресою: АДРЕСА_1, до складу якої
входять будинок з господарчими
спорудами, земельна ділянка розміром
0,1500 Га для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд та
земельна ділянка розміром 0,0500 Га для
ведення особистого селянського
господарства.

Під час шлюбу, стверджує позивач,
було придбано на підставі договору
купівлі - продажу, посвідченого 18.10.2007
року приватним нотаріусом
Петропавлівського районного
нотаріального округу
Дніпропетровської області за
реєстровим номером 1703 садибу АДРЕСА_1.
Це домоволодіння належить сторонам
обом на праві спільної часткової
власності без виділення часток в
натурі і було внесено до Державного
реєстру нерухомого майна під
реєстраційним номером 6676244.

Сторони купили вказану садибу за 39
200,00 (тридцять дев'ять тисяч двісті) грн..
00 коп. При розрахунку за придбане
нерухоме майно ними було частково
використано власні кошти, а на сплату
частини в розмірі 33 292,00 (тридцять три
тисячі двісті дев'яносто два грн. 00 коп.
використано кредитні кошти, надані
позивачу відкритим акціонерним
товариством «Райффайзен Банк Аваль» за
цільовим призначення на придбання
житлового будинку, що підтверджується
кредитним договором № 014/138451/3183/74 від
18.10.2007 року. Окрім того, на забезпечення
виконання позивачем умов зазначеного
кредитного договору між сторонами як
обома співвласниками садиби та
відкритим акціонерним товариством
«Райффайзен Банк Аваль» було укладено
договір іпотеки № 014/138451/3183/74/390 від
18.10.2007 року. Предметом такого договору
іпотеки є садиба АДРЕСА_1. Відповідно до
умов договору іпотеки у випадку
невиконання позивачем своїх
зобов'язань за кредитним договором
відкрите акціонерне товариство
«Райффайзен Банк Аваль», як іпотеко
держатель, має право отримати
задоволення своїх потреб за рахунок
заставленого майна іпотекодавця, яким
є належне сторонам на праві спільної
часткової власності садиби. За весь час
існування кредитного зобов'язання
позивач особисто його виконує за
власні кошти, в строки обумовлені
кредитною угодою. На цей час за
позивачем залишилась заборгованість
по сплаті кредитних коштів в розмірі 14
426, 70 гривень основного боргу без
врахування процентів за користування
кредитними коштами, які позивач
повинен сплатити до жовтня 2017 року
включно.

Окрім того, сторонами спільно було
отримано у приватну власність шляхом
безоплатної приватизації земельні
ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд, і
ведення особистого селянського
господарства за місцем знаходження
садиби АДРЕСА_1. Такі земельні ділянки
кожному із сторін було виділено в
натурі на місцевості по 1/2 частині від
загального масиву земельної ділянки
при набутому домоволодінні та на
підтвердження права власності кожному
із них було надано державний акт на
право власності на земельну ділянку.

Так, відповідачка отримала у
приватну власність земельну ділянку
розміром 0,1500 га для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд, яка
розташована за адресою : АДРЕСА_1, що
підтверджується державним актом на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЗ № 305839, виданим 05.08.2010 року
Петропавлівською селищною радою
Дніпропетровської області на підставі
рішення 15 сесії V скликання № 249-15/V від
14.12.2007 року та зареєстрованим в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 15.

Також відповідачка отримала у
приватну власність земельну ділянку
розміром 0,0500 га для ведення особистого
селянського господарства, яка
розташована за адресою : АДРЕСА_1, що
підтверджується державним актом на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЗ №305841, виданим 05.08.2010 року
Петропавлівською селищною радою
Дніпропетровської області на підставі
рішення 15 сесії V скликання № 249-15/V від
14.12.2007 року та зареєстрованого в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та па право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 1 6.

Позивачем у приватну власність
також отримано іншу 1/2 частину
загального масиву земельної ділянки за
тотожним цільовим призначенням та
такими ж розмірами.

На початку 2013 року позивач звернувся
з позовом до відповідача про поділ
сумісно набутого майна між подружжям,
який було 08.05.2013 року частково
задоволено Петропавлівським районним
судом. Рішенням апеляційного суду від
17.10.2013 року рішення суду першої
інстанції було скасовано та в
задоволенні позовних вимог відмовлено,
тобто це рішення набрало законної сили,
а отже садиба залишилась у спільній
частковій власності.

Відповідачка не бажає проживати в
спільному будинку і спільне
користування сторін, вважає позивач, є
неможливим через неприязні відносини,
що склались між ними в результаті
розірвання шлюбу; також відповідачка
не бажає отримати садибу одноосібно у
приватну власність; зобов'язання за
кредитним договором позивач виконує
одноосібно в повному об'ємі; тому
позивач запропонував на підставі
правочину відчужити її частку на його
користь, але відповідачка не бажає
спільно звернутись до нотаріальної
контори для посвідчення відповідного
правочину.

Загальна вартість належного
сторонам на праві спільної часткової
власності домоволодіння, визначена в
договорі купівлі-продажу складає 39200,00
гривень, тобто вартість частки кожної
сторони складає 19600, 00 гривень,
враховуючи рівність часток. Залишкова
сума по сплаті кредиту перед кредитною
організацією отриманого сторонами для
придбання домоволодіння на час
розірвання між ними відносин, тобто на
01.02.2013 року, складає 14426,70 гривень без
врахування процентів за користування
кредитними коштами, тобто кожен із нас
зобов'язаний сплатити 7213,35 гривень.
Позивач згоден і в подальшому
виконувати зобов'язання за кредитним
договором в разі переходу набутого
ними домоволодіння у його приватну
власність разом із земельними
ділянками, отриманими сторонами у
приватну власність для його
обслуговування та ведення
присадибного господарства, а на
користь відповідача згоден сплатити
компенсацію за таке майно, яка складає
вартість її частки за відрахування
суми невиконаного зобов'язання за
кредитним договором, тобто 19600,00 - 7213,35 =
12386,65 гривень. Відповідачка не
погоджується із запропонованою
позивачем сумою компенсації за належну
їй частку через те, що, на її думку,
вартість садиби значно збільшилась за
час спільного проживання, і розмір
грошової компенсації за їй частку в
садибі, що належить сторонам на праві
спільної часткової власності повинен
складати 50 000,00 гривень.
Врахувавши індекс інфляції, той факт,
того, що спільна дитина сторін
залишилась проживати разом із
відповідачкою, збільшення вартості
садиби в результаті проведених
позивачем ремонтних робіт позивач
погодився на вимоги відповідачки,
також погодився виконувати
зобов'язання за кредитним договором в
разі переходу домоволодіння у його
приватну власність разом із
земельними ділянками, отриманими
сторонами у спільну часткову власність
для його обслуговування та ведення
присадибного господарства, а на
користь відповідачки згоден сплатити
компенсацію за таке майно, яка складає
вартість її частки в розмірі 50000,00
гривень.

Відповідачка погодилась з
припиненням її права власності на 1/ 2
частину садиби за адресою : АДРЕСА_1, до
складу якої входять: будинок з
господарчими спорудами, земельна
ділянка розміром 0,1500 га для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд домовленості та земельна
ділянка розміром 0,0500 га для ведення
особистого селянського господарства, в
разі сплати позивачем на її користь
компенсації за її частку в грошовому
виразі в розмірі 50 000, 00 гривень. Однак
відповідачка ухиляється від належного
оформлення досягнутої сторонами
домовленості.

Позивач вважає, що спільне
володіння і користування садибою
АДРЕСА_1, яке на праві спільної
часткової власності належить сторонам,
є неможливим, а отже є підстави для
припинення права на частку у спільному
майні одного із співвласників
відповідно до приписів ч.1 ст.365
Цивільного кодексу (далі - ЦК) України,
що і послугувало підставою для подання
нього позову.

На підставі вищезазначеного,
посилаючись на ст. ст. 355 - 358, 365, позивач
просить:

Припинити право власності
відповідачки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на :

- 1/2 частину будинку із господарчими
спорудами, розташованого за адресою :
АДРЕСА_1;

-1/2 частину земельної ділянки
розміром 0,1500 га для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд, яка
розташована за адресою : АДРЕСА_1;

-1/2 частину земельної ділянки
розміром 0,0500 га для ведення особистого
селянського господарства, яка
розташована за адресою : АДРЕСА_1;

в зв'язку з чим на користь ОСОБА_2
призначити грошову компенсацію за її
частку в спільному майні в розмірі 50 000,
00 ( п'ятдесят тисяч гри. 00 коп. ) гривень.

В зв'язку з припиненням права
власності на частку в спільному
частковому праві власності на майно
визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
індивідуальний податковий номер:
НОМЕР_1, право власності на:

- 1/2 частину будинку із господарчими
спорудами, що розташований за адресою :
АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_2 на
підставі договору купівлі - продажу,
посвідченого 18.10.2007 року приватним
нотаріусом Петропавлівського
районного нотаріального округу
Дніпропетровської області за
реєстровим номером 1 703 та внесено до
Державного реєстру нерухомого майна
під реєстраційним номером 6676244;

-1/2 частину земельної ділянки
розміром 0,1500 га, кадастровий
№:04:001:0279, надану для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд, які
розташовано за адресою: АДРЕСА_1 та яка
належала ОСОБА_2 на підставі державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯЗ № 305839, виданого 05.08.2010
року Петропавлівською селищною радою
Дніпропетровської області на підставі
рішення 15 сесії V скликання № 249-15/V від
14.12.2007 року та зареєстрованого в Книзі
записів реєстрації державних актів па
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 15;

-1/2 частину земельної ділянки
розміром 0,0500 га, кадастровий

№ 1223855 100:04:001:0280, надану для ведення
особистого селянського господарства,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та
яка належала ОСОБА_2 на підставі
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯЗ № 305841,
виданого 05.08.2010 року Петропавлівською
селищною радою Дніпропетровської
області на підставі рішення 15 сесії V
скликання № 249-15/V від 14.12.2007 року та
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 16.

Позивач і його представник в судове
засідання не з'явилися, представник
позивача надав суду заяву у якій
вказав, що позовні вимоги підтримує у
повному обсязі і просить розглянути
справу без його участі.

Відповідачка і її представник в
судове засідання не з'явилися,
представник відповідачки надав суду
заяву у якій просив розглядати справу
без його участі, позовні вимоги
позивача визнав в повному обсязі.

Третя особа ВАТ "Райффайзен Банк
Аваль" будучи повідомленим належним
чином про час і місце судового
розгляду, свого представника не
направив, про причини неявки суд не
повідомив, ніяких заяв або клопотань до
суду не надав.

Відповідно до пункту 11 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 18
грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у
цивільний справі" за змістом частини
четвертої статті 174 Цивільного
процесуального кодексу України у разі
визнання відповідачем позову, яке не
суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, суд у
мотивувальній частині рішення може
вказати лише про визнання позову та
прийняття його судом.

Пункт 24 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12 червня 2009
року №2 "Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції" передбачає, що у
разі визнання відповідачем позову, яке
має бути безумовним, і якщо таке
визнання не суперечить закону й не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб (не відповідача), суд ухвалює
рішення про задоволення позову,
обмежившись у мотивувальній частині
рішення посиланням на визнання позову
без з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

За змістом пункту 12 вказаної вище
постанови Пленуму Верховного Суду
України визнання позову чи добровільне
задоволення вимог відповідачем після
пред'явлення позову не звільняє його
від відшкодування понесених позивачем
судових витрат при ухваленні рішення
або при закритті провадження у справі у
зв'язку з відмовою позивача від позову
з мотивів задоволення його вимог
відповідачем.

Судом встановлено, що визнання
відповідачем позову не суперечить
закону й не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб (не відповідача), а
тому суд приймає визнання позову
відповідачем.

Відповідно до статті 88 ЦПК України
стороні, на користь якої постановлено
рішення, суд присуджує з другої сторони
всі судові витрати.

Оскільки позовні вимоги підлягають
задоволенню, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача сплачений
позивачем судовий збір у розмірі 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп.

Беручи до уваги положення постанов
Пленуму Верховного Суду України від 12
червня 2009 року № 2 "Про застосування
норм цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції" та від 18 грудня
2009 року №14 "Про судове рішення у
цивільний справі", керуючись статтями
11, 88, 174, 212-215, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Припинити право власності
відповідачки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованої за адресою місця
проживання по АДРЕСА_2, на :

- 1/2 частину будинку із господарчими
будівлями і спорудами, розташованого
за адресою : АДРЕСА_1;

-1/2 частину земельної ділянки
розміром 0,1500 га для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд, яка
розташована за адресою : АДРЕСА_1;

-1/2 частину земельної ділянки
розміром 0,0500 га для ведення особистого
селянського господарства, яка
розташована за адресою : АДРЕСА_1.

Визнати за позивачем ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, індивідуальний
податковий номер НОМЕР_1,
зареєстрованим за адресою місця
проживання по АДРЕСА_1, право власності
на:

- 1/2 частину будинку із господарчими
спорудами, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_2 на
підставі договору купівлі - продажу,
посвідченого 18.10.2007 року приватним
нотаріусом Петропавлівського
районного нотаріального округу
Дніпропетровської області за
реєстровим номером 1 703 та внесено до
Державного реєстру нерухомого майна
під реєстраційним номером 6676244;

-1/2 частину земельної ділянки
розміром 0,1500 га, кадастровий
№:04:001:0279, надану для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд, які
розташовано за адресою : АДРЕСА_1 та яка
належала ОСОБА_2 на підставі державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯЗ № 305839, виданого 05.08.2010
року Петропавлівською селищною радою
Дніпропетровської області на підставі
рішення 15 сесії V скликання № 249-15/V від
14.12.2007 року та зареєстрованого в Книзі
записів реєстрації державних актів па
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 15;

-1/2 частину земельної ділянки
розміром 0,0500 га, кадастровий

№ 1223855 100:04:001:0280, надану для ведення
особистого селянського господарства,
яка розташована за адресою : АДРЕСА_1 та
яка належала ОСОБА_2 на підставі
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯЗ № 305841,
виданого 05.08.2010 року Петропавлівською
селищною радою Дніпропетровської
області на підставі рішення 15 сесії V
скликання № 249-15/V від 14.12.2007 року та
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 16.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
індивідуальний податковий номер
НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2 грошову
компенсацію за її частку в спільному
майні в розмірі 50 000 (п'ятдесят тисяч)
гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
індивідуальний податковий номер
НОМЕР_1, судові витрати в розмірі 243
(двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Петропавлівський районний суд
Дніпропетровської області. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішенн

Суддя П. О. Бурда