Справа № 390/2268/14-ц
Провадження № 2/390/666/14
УХВАЛА

"04" вересня 2014 р. Суддя
Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області Квітка О.О.,
розглянувши заяву Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

03.09.2014 ПАТ «КБ «Надра» звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення кредитної заборгованості в
сумі 106614,52 грн. та судові витрати по
справі. З позовною заявою позивач подав
заяву про забезпечення позову, в якій
просить суд вжити заходи забезпечення
позову шляхом винесення ухвали про:
накладення арешту на все майно та
грошові кошти, що належать ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 співмірно з сумою
заборгованості за кредитним договором,
а саме в сумі 106614,52 грн.; обмеження
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права користування
автомобілем марки ЗАЗ, модель TF 699Р, 2007
року випуску, жовтого кольору,
реєстраційний номер НОМЕР_1, номер
кузова НОМЕР_2 шляхом накладення арешту
на вказаний автомобіль та шляхом
передачі зазначеного автомобілю на
відповідальне зберігання представнику
ПАТ «КБ «Надра». В обґрунтування заяви
позивач зазначає, що відповідачі не
бажають у добровільному порядку
сплатити заборгованість за кредитним
договором, а тому є підстави вважати, що
відповідачі дізнавшись про поданий
проти них позов можуть вчинити дії по
відчуженню на користь третіх осіб
автомобілю, який є предметом застави,
тим самим створивши ризики та
перешкоди у виконанні вірогідного
рішення. Крім того, позивач стверджує,
що в нього відсутні будь-які відомості
про стан автомобілю, а тому існує
реальний ризик його знищення чи
погіршення його стану, що зробить
неможливим його подальшу реалізацію та
задоволення вимог позивача.

Дослідивши заяву про забезпечення
позову та матеріали позовної заяви, суд
приходить до висновку, що вона не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити заходів
забезпечення позову, що визначено в
ст.151 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.152 ЦПК України позов
забезпечується: 1) накладенням арешту
на майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб; 2) забороною вчиняти
певні дії; 3) встановленням обов'язку
вчинити певні дії; 4) забороною іншим
особам здійснювати платежі або
передавати майно відповідачеві чи
виконувати щодо нього інші
зобов'язання; 5) зупиненням продажу
арештованого майна, якщо подано позов
про визнання права власності на це
майно і про зняття з нього арешту; 6)
зупиненням стягнення на підставі
виконавчого документа, який
оскаржується боржником у судовому
порядку; 7) передачею речі, яка є
предметом спору, на зберігання іншим
особам.

Частина 3 ст. 152 ЦПК України передбачає,
що види забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Відповідно до пунктів 3.1.1., 3.1.4. договору
«Автопакет» №401/11/12/2007/840-7286/КФ від
11.12.2007, який було укладено між ВАТ «КБ
«Надра» і ОСОБА_1, ОСОБА_2 (поручителем),
в якості забезпечення виконання
позичальником зобов’язань щодо
погашення кредиту/кредитної лінії,
сплати відсотків та інших платежів,
передбачених цим договором, можливих
штрафних санкцій, позичальник передає
в заставу автотранспортний засіб, що
набувається позичальником по договору
купівлі-продажу автотранспортного
засобу №2493 від 11.12.2007, укладеного між
позичальником та ЗАТ «Запорізький
автомобілебудівний завод». На термін
дії цього договору позичальник не має
права, без згоди банку, розпоряджатися
будь-яким чином предметом застави в
цілому або окремим майном, що входить
до його складу, а саме: відчужувати у
будь-який спосіб (продавати, дарувати,
обмінювати), знищувати, передавати у
володіння і користування (оренду,
лізинг) третім особам, використовувати
предмет застави в процесі
підприємницької (офіційно
зареєстрованої чи фактичної)
діяльності (в таксі тощо), а також
укладати відносно предмету застави або
його частини будь-які інші угоди.

Крім того, вказаний кредитний договір
забезпечений ще й порукою (п.3.2
зазначеного договору).

Враховуючи вищезазначене, та те, що
відповідачі не мають право відчуження
заставного майна без згоди позивача, є
підстави вважати, що позивач в
обґрунтування заяви ставить власні
припущення і жодних доказів, що
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що заходи забезпечення, які
бажає застосувати позивач є не
співмірними з виниклою заборгованістю,
а тому відсутні підстави для
забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» про забезпечення позову –
відмовити.

Копію ухвали направити ПАТ «КБ «Надра»
для відома.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Кіровоградської області протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області

ОСОБА_3