АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 212/3487/14-ц
Головуючий в І інстанції
Провадження № 22-ц/774/2163/К/14
Суддя-доповідач -
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого-судді: Соколан Н. О.

суддів: Бондар Я. М., Зубакової В. П..

при секретарі: Трофименко О. О.

За участю: представника відповідача
Безверхої Ірини Іванівни

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Кривому Розі
цивільну справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«ЄВРАЗ Суха Балка» на заочне рішення
Жовтневого районного суду м. Кривого
Рогу від 13 серпня 2014 року за позовом
ОСОБА_6 до Публічного акціонерного
товариства «ЄВРАЗ Суха Балка» про
стягнення компенсації втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням
строків її виплати та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року ОСОБА_6 звернулась до
суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства «ЄВРАЗ Суха
Балка» ( надалі - ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка")
про стягнення компенсації втрати
частини заробітної плати у зв'язку з
порушенням строків її виплати та
моральної шкоди, посилаючись на те,
що у період з 1974 року по 19.09.2008 року вона
працювала підземним машиністом
конвеєра у відповідача, та за час її
роботи на підприємстві наказами
неодноразово підвищувались тарифні
ставки і посадові оклади, однак
нарахування заробітної плати за час
відпустки провадилось із порушенням
законодавства.

В 2012 році ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка"
виплатило позивачеві заборгованість
із заробітної плати за період 1997 року
по 2008 рік у розмірі 1255,25 грн. та 14
квітня 2012 року виплатило донараховану
заробітну плату, але лише в розмірі 1066,96
грн. Вважає, що у зв'язку з тривалою
невиплатою заробітної плати, вона має
право на компенсацію втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням
термінів її виплати в розмірі 1333,29 грн.
Виконуючи добросовісно та
сумлінно свої посадові обов'язки
протягом тривалого часу вона не
отримувала належної заробітної плати у
зв'язку з порушенням роботодавцем норм
трудового законодавства, оскільки
недоотримані кошти могли б бути нею
витрачені в інтересах сім'ї чи на
посилене харчування, оскільки робота у
відповідача була важкою, шкідливою і
забирала багато сил. Порушення її прав
потребувало додаткових зусиль для
організації побуту, тому просила
стягнути з відповідача на свою користь
моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Заочним рішенням Жовтневого районного
суду м. Кривого Рогу від 13 серпня 2014
року позов ОСОБА_6 задоволено частково,
стягнуто з ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка" на
користь ОСОБА_6 компенсацію втрати
частини заробітної плати у зв'язку із
порушенням строків її виплати в
розмірі 1333,29 грн. та моральну шкоду в
розмірі 500 грн.

Стягнуто з ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка" на
користь держави судовий збір у розмірі
243,60 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ "ЄВРАЗ Суха
Балка" ставить питання про скасування
рішення суду та ухвалення нового
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог. Вважає, що судом першої
інстанції допущено неповне з'ясування
обставин справи, що призвело до
порушення норм процесуального та
матеріального права.

Так, на підставі заяви позивача з
врахуванням спільної постанови
генерального директора та
профспілкових комітетів №3 від 06.02.2012
року, ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка" у 2012 році
провело нарахування не донарахованої
та недоплаченої заробітної плати за
період відпусток позивача з 1995 року по
2008 рік у розмірі 3458,33 грн.

Судом не взято до уваги, що існує лише
факт порушення підприємством порядку
визначення середнього заробітку,
передбаченого п. 10 ПКМУ №100 для оплати
часу відпусток, заробітна плата ж на
підприємстві виплачувалась у повному
обсязі у встановлені законом строк.
Грошові кошти, які є предметом спору не
були нараховані позивачеві, а є лише
припущення, що вони мали б бути
нараховані при наданні кожної
відпустки, що виключає можливість
стягнення компенсації, передбаченої
положеннями Закону України від 19.10.2000р.
№2050-ІІІ та Постанови КМУ від 21.02.2001р.
№159.

Стягуючи моральну шкоду, суд не
врахував положення ч. 2 ст. 23 ЦК України,
Постанову Пленуму ВСУ №4, ст.ст. 10, 60 ЦПК
України та не взяв до уваги, що позовні
вимоги в цій частині не доведені та
необґрунтовані.

Також, судом не враховано, що згідно
положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України, сторони
звільняться від доведення обставин,
встановлених судовим рішенням у
цивільній справі, яка стосується
однієї зі сторін спору, а рішенням
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 06.02.2012 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_7 до ПАТ «ЄВРАЗ
Суха Балка» про стягнення недоплаченої
заробітної плати за час відпусток,
компенсації втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням
строків її виплати, яке набрало
законної сили та на теперішній час є
чинним, відмовлено у задоволення
позовних вимог в частині стягнення
компенсації втрати частини заробітної
плати у зв'язку з порушенням строків її
виплати.

В запереченнях на апеляційну скаргу
представник позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_8
просить апеляційну скаргу відхилити, а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з копії трудової книжки
(а.с. 6-9), ОСОБА_6 з 1974 року по 19.09.2008 року
вона працювала підземним машиністом
конвеєра на ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка».

Протягом роботи на підприємстві
позивач неодноразово знаходився у
відпустці.

Спір виник з приводу несвоєчасної
виплати заробітної плати за період
відпусток.

Частково задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив з
обов'язку роботодавця нарахувати та
виплатити компенсацію втрати
частини заробітної плати у зв'язку з
порушенням строків її виплати.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 21 Закону України
«Про відпустки», порядок обчислення
заробітної плати працівникам за час
відпусток, додаткових відпусток у
зв'язку з навчанням, творчої відпустки,
додаткової відпустки працівникам, які
мають дітей та компенсації за
невикористані відпустки
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Кабінетом Міністрів України
Постановою №100 від 08.02.1995р. затверджено
Порядок обчислення середньої
заробітної плати, який застосовується
при наданні працівникам відпусток.

Пунктом 10 Порядку передбачено, що у
випадках підвищення тарифних ставок і
посадових окладів на підприємстві, в
установі, організації відповідно до
актів законодавства, а також за
рішеннями, передбаченими в колективних
договорах (угодах), як у розрахунковому
періоді, так і в періоді, протягом якого
за працівником зберігається середній
заробіток, заробітна плата, включаючи
премії та інші виплати, що враховуються
при обчисленні середньої заробітної
плати, за проміжок часу до підвищення
коригується на коефіцієнти підвищення.
На госпрозрахункових підприємствах і в
організаціях коригування заробітної
плати та інших виплат провадиться з
урахуванням їх фінансових можливостей.

Спільною постановою Генерального
директора ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка" та
профспілкових комітетів №3 від 06.02.2012 р.
та наказом №295 від 16.02.2012 р.,
відповідачем визнано порушення п.10
Порядку.

У лютому 2012 року ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка"
здійснено перевірку нарахувань
заробітної плати позивачеві
відповідно до вимог пункту 10 Порядку та
Спільної постанови №3 від 06.02.2012р. та
нараховано заробітну плату за період
відпусток (компенсацію за
невикористані відпустки) у
загальному розмірі 1255,25 грн., а саме: за
грудень 1997 року - 205,53 грн., за січень 1998
року - 139,23 грн., за серпень 1998 року - 221,40,
за липень-серпень 1999 року - 207,64 грн.,
за листопад-грудень 1999 року - 197,37 грн.,
вересень-листопад 2000 року - 478,92 грн., за
лютий-березень 2001 року - 289,90 грн., за
грудень 2001 року - 198,90 за січень-лютий
2002 року - 485,11 грн., за вересень-листопад
2002 року - 772,72 грн., за грудень 2003 року -
460,46 грн., за січень 2004 року - 580,58 грн.,
за серпень 2004 року - 386,40 грн., за грудень
2004 року - 275,44 грн., за січень-лютий 2005
року - 926,48 грн., за грудень 2005 року - 841,34
грн., за січень 2005 року 987,66 грн., за
грудень 2006 року - 865,92 грн., за
січень-лютий 2007 року - 1180,80 грн., за
вересень-жовтень 2007 року - 1095,12 грн., за
грудень 2007 року - 191,20 грн., за січень 2008
року - 956 грн., за вересень 2008 року - 2512,98
грн. (а.с. 36).

З урахуванням утримання податку з
доходів фізичних осіб ОСОБА_6 14 квітня
2012 року виплачено 1066,96 грн.
заборгованості по заробітній платі за
період відпусток з 1997 року по 2008 рік.

Спір щодо розміру нарахованої
заробітної плати за період відпусток з
1998 року по 2008 рік між сторонами
відсутній.

Компенсація втрати частини заробітної
плати у зв'язку з порушенням строків її
виплати провадиться підприємством
згідно зі ст. 34 Закону України "Про
оплату праці" від 24.03.95 р. № 108/95-ВР,
Законом України "Про компенсацію
громадянам втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх
виплати" від 19.10.2000 р. № 2050-III та
Постановою КМУ від 21.02.2001р. №159 "Про
затвердження Порядку проведення
компенсації громадянам втрати частини
грошових доходів у зв'язку з порушенням
термінів їх виплати" у разі затримки
виплати нарахованої заробітної плати
на один і більше календарних місяців,
якщо в цей час індекс цін на споживчі
товари і тарифів на послуги зріс більше
ніж на один відсоток.

Відповідно до ст. 34 ЗУ «Про оплату
праці» компенсація працівникам втрати
частини заробітної плати у зв'язку із
порушенням строків її виплати
проводиться відповідно до індексу
зростання цін на споживчі товари і
тарифів на послуги у порядку,
встановленому чинним законодавством.

Згідно п. 2 Положення про компенсації
працівникам втрати частини заробітної
плати у зв'язку з порушенням термінів
її виплати (затверджене постановою
Кабміну України від 20.12.1997 року № 1427 з
послідуючими змінами і доповненнями) -
компенсація працівникам проводиться у
разі затримки на один і більше
календарних місяців виплати
заробітної плати, нарахованої
працівникові за період роботи
починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс
цін на споживчі товари і тарифів на
послуги за цей період зріс більше як на
один відсоток.

Нарахування компенсації за затримку
виплати заробітної плати за період з
01.01.2001 р. здійснюється згідно Закону
України "Про компенсацію громадянам
втрати частини доходів у зв'язку з
порушенням строків їх виплати" та
Порядку проведення компенсації
громадянам втрати частини грошових
доходів у зв'язку з порушенням термінів
їх виплати.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати» підприємства, установи і
організації всіх форм власності та
господарювання здійснюють компенсацію
громадянам втрати частини доходів у
випадку порушення встановлених
строків їх виплати, у тому числі з вини
власника або уповноваженого ним органу
(особи).

Компенсація громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати провадиться у разі затримки
на один і більше календарних місяців
виплати доходів, нарахованих
громадянам за період починаючи з дня
набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід
розуміти грошові доходи громадян, які
вони одержують на території України і
які не мають разового характеру:
пенсії; соціальні виплати; стипендії;
заробітна плата (грошове забезпечення)
та інші. Сума компенсації обчислюється
як добуток нарахованого, але
невиплаченого грошового доходу за
відповідний місяць (після утримання
податків і обов'язкових платежів) і
приросту індексу споживчих цін
(індексу інфляції) у відсотках для
визначення суми компенсації, поділений
на 100. Індекс споживчих цін для
визначення суми компенсації
обчислюється шляхом множення місячних
індексів споживчих цін за період
невиплати грошового доходу. При цьому
індекс споживчих цін у місяці, за який
виплачується дохід, до розрахунку не
включається. Щомісячні індекси
споживчих цін публікуються
Держкомстатом та є загальновідомими.

Таким чином, при розрахунку суми
компенсації застосовується "чиста"
заробітна плата, тобто нарахована
зарабітна плата за мінусом суми
податку з доходів фізичних осіб, а
також взносів до соціальних фондів.

Грошова компенсація втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням
строків виплати є гарантією прав
робітника на компенсацію втрати її
частини, санкцією за несвоєчасну
виплату заробітної плати, обов'язок з
нарахування та сплати якої, згідно ст. 1
Закону України «Про компенсацію
громадянам втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх
виплати», покладено на підприємство,
яке зобов'язано виплатити громадянам
суми компенсації у тому ж місяці,
у якому здійснюється виплата
заборгованості за відповідний місяць
(стаття 4 цього Закону).

Рішенням Конституційного Суду України
від 15 жовтня 2013 року №1-18/2013 у справі
за конституційним зверненням
громадянина ОСОБА_9 щодо офіційного
тлумачення положень частини другої
статті 233 Кодексу законів про працю
України, визнано, що у разі порушення
законодавства про оплату праці
працівник має право звернутися до суду
з позовом про стягнення сум індексації
заробітної плати та компенсації втрати
частини заробітної плати у зв'язку з
порушенням строків її виплати як
складових належної працівнику
заробітної плати без обмеження
будь-яким строком незалежно від того,
чи були такі суми нараховані
роботодавцем.

Оскільки, у квітні 2012 року ПАТ «ЄВРАЗ
Суха Балка» нараховано та виплачено
позивачеві заробітну плату за період
відпусток з січня 1998 року по вересень
2008 року, доводи апеляційної скарги щодо
відсутності підстав для нарахування
компенсації втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх виплати
у зв'язку з тим, що заробітна плата за
період відпусток з січня 1998 року по
серпень 2004 року не нараховувалась є
безпідставними.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що компенсація втрати частини доходів
у зв'язку з порушенням строків їх
виплати повинна розраховуватися з
січня 1998 року, за кожну нараховану
відпустку окремо, по час фактичної
виплати заборгованості.

Позивач звернувся до суду із позовом
про стягнення компенсації втрати
частини заробітної плати у зв'язку з
порушенням строків її виплати у зв'язку
з тим, що адміністрація підприємства, в
порушення Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходу у зв'язку з порушенням строків
їх виплати», нарахувавши та виплативши
не донараховану заробітну плату за
період відпусток з січня 1998 року по
серпень 2004 року, не нарахувала і не
виплатила передбачену законом
компенсацію. Заробітна плата
відноситься до доходу, на який
нараховується компенсація. Вини
відповідача в неотриманні заробітної
плати, на яку нараховується
компенсація, немає, оскільки її
заробітна плата та компенсація не
нараховувалась і не виплачувалась,
хоча такий обов'язок лежить на
роботодавцеві, за нарахуванням та
отриманням заробітної плати вона
змушена була звертатись із відповідною
заявою, що не передбачено нормами
Кодексу Законів про Працю України та
Законом України «Про оплату праці».

Суд першої інстанції правильно
визначив, що розмір компенсації втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням
строків їх виплати складає: за січень
1998 року - 34,33 грн., за серпень 1998 року
(відпустка за серпень-вересень 1998 року)
- 7,14 грн., за липень-серпень 1999 року -
0,42 грн., за листопад грудень 1999 року - 0,05
грн., за вересень-листопад 2000 року - 109,57
грн., за лютий-березень 2001 року - 25,21
грн., за грудень 2001 року - 0,96 грн., за
січень-лютий 2002 року - 2,37 грн., за
вересень 2002 року - 164,59 грн., за грудень
2003 року - 197,62 грн., за січень 2004 року -
214,54 грн., серпень 2004 року - 53,86 грн., за
грудень 2004 року - 35,62 грн., за січень 2005
року - 117,66 грн., за грудень 2005 року - 47,01
грн., за січень 2006 року - 53,26 грн., за
грудень 2006 року - 22,81 грн., за січень 2007
року - 30,70 грн., за вересень 2007 року 47,86
грн., за грудень 2007 року - 4,06 грн., за
січень 2008 року - 18,79 грн., за вересень 2008
року - 111,86 грн., а всього 1333,29 грн.
Вказана сума компенсації підтверджена
проведеним розрахунком із
застосуванням даних Держкомстату, який
є правильним.

Доводи апеляційної скарги щодо
неправомірного застосування судом
першої інстанції до правовідносин
сторін положень Закону України "Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати" та Порядку проведення
компенсації громадянам втрати частини
грошових доходів у зв'язку з порушенням
термінів їх виплати є
необґрунтованими та спростовуються
вищевикладеним.

Доводи апеляційної скарги щодо
неврахування судом рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 06.02.2012 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_7 до ПАТ «ЄВРАЗ
Суха Балка» про стягнення недоплаченої
заробітної плати за час відпусток,
компенсації втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням
строків її виплати, яке набрало
законної сили та яким відмовлено у
задоволенні аналогічних позовних
вимог, колегією суддів відхиляються.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи, або особа, щодо
якої встановлено ці обставини. Тобто,
даною нормою встановлено
преюдиціальність певних фактів,
встановлених при розгляді справи, а не
визначених судом, у порядку ст. 215 ЦПК
України, правовідносин відповідно до
встановлених фактів.

Таким чином, преюдиціальним фактом
визнаються встановлені судом
обставини справи, а не висновки суду
щодо застосування певних правових норм
до правовідносин сторін.

Колегія суддів погоджується із
визначеним судом першої інстанції
розміром відшкодування моральної
шкоди, стягнутої з відповідача на
користь позивача, який визначено ним,
виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості,
відповідно до п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" № 4 від
31.03.1995 року з подальшими змінами, яким
передбачено, що розмір моральної шкоди
суд визначає залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
Зокрема, враховано порушення права
позивача на оплату праці, обмеження
його у вільному розпорядженні власних
грошових коштів, які мали бути
виплачені у встановлені
законодавством строки. Позивач,
працюючи у важких та шкідливих умовах
праці, недоотримував належну заробітну
плату та для її отримання був змушений
вчиняти певні дії (звертатись до
відповідача із заявою про нарахування
та виплату заробітної плати), що не
передбачено нормами КЗпП України та
Законом України «Про оплату праці».

У зв'язку з чим доводи апеляційної
скарги відповідача про відсутність
підстав для відшкодування моральної
шкоди колегія суддів вважає
безпідставними.

Отже, доводи, викладені в апеляційній
скарзі, фактично зводяться до
переоцінки доказів та незгодою з
висновками суду по їх оцінці. Проте
відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України
оцінка доказів є виключною
компетенцією суду, переоцінка доказів
діючим законодавством не передбачена.
Судом першої інстанції повно та
всебічно досліджені обставини справи,
перевірені письмові докази та надано
їм належну оцінку.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін,
обставини по справі, перевірив доводи і
дав їм належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені письмовими матеріалами
справи та поясненнями учасників
процесу.

За таких обставин підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування рішення суду колегія суддів
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
відповідача Публічного акціонерного
товариства «ЄВРАЗ Суха Балка» -
відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного
суду м. Кривого Рогу від 13 серпня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: