Справа № 234/9747/14-ц
Провадження № 2/234/4486/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2014 року
м. Краматорськ

Краматорський міський суд
Донецької області

в складі: головуючого судді
Клімова В.В.

при секретарі Ткачовій А.О.

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський акціонерний банк» в
особі Краматорського відділення
Донбаської філії АТ ПАТ «ВіЕйБі Банк»
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

21.10.2014 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулися до суду з позовом до
відповідача про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні
підтримав позовні вимоги та пояснив, що
позивачі 04 жовтня 2013 року від його
імені уклали договір банківського
вкладу «Англійській «Постійний»
Здорова добавка» № 658998/2013 з Публічним
акціонерним товариством
"Всеукраїнський акціонерний банк" в
особі Краматорського відділення
Донбаської філії АТ ПАТ "ВіЕйБі Банк" №
103. Згідно договору банк прийняв від
ОСОБА_1 04 жовтня 2013 року на строковий
депозитний рахунок грошову суму в
розмірі 300000,00 гривень строком на 6
місяців, та зобов'язався повернути суму
вкладу 04 квітня 2014 року і проценти на
неї на умовах та в порядку,
встановленому договором. За повний
строк зберігання суми вкладу Банк
повинен був нарахувати та виплатити 22%
річних від суми вкладу. Незадовго до
закінчення терміну договору вони
знайшли квартиру в м. Донецьку, та
вирішили купувати її. 13 березня 2014 року
він заздалегідь звернувся до банку з
вимогою повернути йому вклад та
відсотки саме 04 квітня поточного року,
але в цьому йому було відмовлено. Більш
того, спочатку йому було роз'яснено, що
вони можуть отримувати лише 1000 грн. на
добу, а потім пояснили, що й це
неможливо, та фактично примусили
пролонгувати договір ще на певний
термін. Декілька днів вони звертались
до службових осіб банківської
установи, принижувались та благали їх
повернути гроші, але все це було марно.

Та стресова ситуація в якій вони
опинились разом призвела до того, що у
дружини - ОСОБА_2, яка на той час була
вагітною, виникли передчасні пологи, та
вона спочатку потрапила до
Перинатального центру м. Макіївка, а
потім переведена на лікування до
Донецького обласного клінічного
територіального медичного об'єднання,
куди надійшла в край тяжкому стані. Під
час лікування потрібні були кошти для
придбання ліків і ОСОБА_1 знову
звернувся до відповідача з проханням
повернути йому гроші, але знову отримав
відмову. Це призвело до того, що
доведений до відчаю ОСОБА_1 майже не
скоїв самогубство. За час лікування
ОСОБА_2 витрачались великі кошти,
відповідно наявних квитанцій, в період
з 08 квітня по 21 квітня 2014 року на ліки
для ОСОБА_2 було витрачено 12115 грн.67 коп.
Незаконними діями відповідача
позивачі опинились в дуже скрутному
становищі, бо інших грошей, ніж ті які
знаходились у відповідача, в них не
було. Деякий час родина вимушена була
відмовлятись від самих необхідних
речей, погіршилось харчування, вони
почували себе приниженими, бо вимушені
були майже кожного дня звертатись до
робітників банку з проханням повернути
гроші. У зв'язку з цим вони перенесли
моральні страждання, були порушені
нормальні життєві стосунки та плани,
витрачався час на звернення до
фахівців, судових органів.

Просить стягнути з відповідача на їх
користь 12115 грн.67 коп. матеріальних
збитків та моральну шкоду у розмірі 1700
грн.

Позивачка ОСОБА_2 у судове засідання не
з'явилася, надала до суду заяву про
розгляд справи за її відсутності, на
позовних вимогах наполягає та просить
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився по невідомій суду
причині, про розгляд справи
повідомлявся належним чином.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3
суду пояснила, що вона також уклала
договір банківського вкладу з
Публічним акціонерним товариством
"Всеукраїнський акціонерний банк". Вона
особисто з позивачами не знайома, але
бачила декілька разів у травні 2014 року
ОСОБА_1 біля Краматорського відділення
Донбаської філії АТ ПАТ "ВіЕйБі Банк" з
плакатами, який намагався повернути
суму вкладу.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні
суду пояснив, що він познайомився з
ОСОБА_1 біля Краматорського відділення
ПАТ "ВіЕйБі Банк", зі слів ОСОБА_1 йому
відомо, що позивач намагався повернути
суму вкладу та витрачав гроші на
лікування дружини.

Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Вислухавши пояснення сторін,
проаналізувавши зібрані в справі
докази, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ПАТ
«Всеукраїнський акціонерний банк» в
особі Краматорського відділення
Донбаської філії АТ ПАТ «ВіЕйБі Банк»
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди під час розгляду
справи судом не знайшли свого
підтвердження, через те є недоведеними
та не обґрунтованими, а обраний ними
спосіб захисту цивільного права є
невірним.

В судовому засіданні встановлено, що 04
жовтня 2013 року ОСОБА_1 уклав договір
банківського вкладу «Англійській
«Постійний» Здорова добавка» № 658998/2013
з Публічним акціонерним товариством
"Всеукраїнський акціонерний банк" в
особі Краматорського відділення
Донбаської філії АТ ПАТ "ВіЕйБі Банк" №
103. Згідно договору банк прийняв від
ОСОБА_1 04 жовтня 2013 року на строковий
депозитний рахунок грошову суму в
розмірі 300000,00 гривень строком на 6
місяців, та зобов'язався повернути суму
вкладу 04 квітня 2014 року і проценти на
неї на умовах та в порядку,
встановленому договором.(а.с.10-11)

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27 березня
1992 року за № 6 «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» (зі змінами та
доповненнями), заподіяна шкода
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останнього були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок, та є
вина зазначеної особи.

З огляду на наведене, при вирішенні
питання щодо відшкодування
матеріальної шкоди необхідно
доведення наявності усіх вище
перелічених складових (елементів
складу цивільного правопорушення):
протиправної поведінки, шкоди(збитків),
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою та завданою шкодою, вини.

Згідно вимог ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній чи юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України №4 від 31.03.95 р.
„Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди із змінами, внесеними згідно з
Постановою Пленуму Верховного суду № 5
від 25.05.01 р. (п.3) під моральною шкодою
слід розуміти втрати немайнового
характеру внаслідок моральних чи
фізичних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній
чи юридичній особі незаконними діями
або бездіяльністю інших осіб. Згідно п.5
цієї Постанови відповідно до загальних
підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Суд відхиляє доводи позивача, оскільки
позивачі не довели обґрунтування
власних позовних вимог про стягнення з
відповідача матеріальної та моральної
шкоди на підставі статей 1166, 1167 ЦК
України. Позивачами не надано доказів
на підтвердження вказаних ними
обставин, не доведена протиправність
діянь відповідача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправними діяннями відповідача та
його вини в її заподіянні.

В судовому засіданні не було
встановлено протиправність діянь
відповідача та порушення з його боку
будь-якого цивільного права позивачів,
причинно-наслідкового зв'язку між
діями та бездіяльністю відповідача та
шкодою, на наявність якої посилаються
позивачі. Таким чином, за відсутності
доказів спричинення такої шкоди, суд
відмовляє в задоволенні вимог про
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 8,10,60,213,215 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1167
ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський
акціонерний банк» в особі
Краматорського відділення Донбаської
філії АТ ПАТ «ВіЕйБі Банк» № 103 про
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Краматорського

міського суду:
В.В.Клімов