АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/6118/14
Справа № 621/1456/14-ц
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року судова
колегія судової палати у цивільних
справах Апеляційного

суду Харківської області
в складі:

головуючого - судді Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

при секретарі: Маковецькій О.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3,
діючої в інтересах малолітньої ОСОБА_4
на рішення Зміївського районного суду
Харківської області від 01 серпня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_3,
діючої в інтересах малолітньої ОСОБА_4
до Публічного акціонерного товариства
(ПАТ) «Дельта Банк», третя особа: служба
у справах дітей Зміївської районної
державної адміністрації про визнання
договору іпотеки недійсним, зняття
заборони на відчуження переданого в
іпотеку майна та виключення з
державного реєстру іпотек відомостей
про предмет іпотеки,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року ОСОБА_3, діючи в
інтересах неповнолітньої дочки
ОСОБА_4, звернулася до суду з позовом до
АКІБ «УкрСиббанк» про визнання
недійсним нотаріально посвідченого
договору іпотеки, укладеного 09 жовтня
2008 року між цим відповідачем та ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3 в забезпечення
виконання умов кредитного договору
про надання споживчого кредиту №
0 від 09.10.2008 р., укладеного між АКІБ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_8

Посилалася на те, що предметом
вищезазначеного договору іпотеки є
житлова квартира АДРЕСА_1, яка
належить на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_3, і в якій на час укладання
цього договору проживала її
неповнолітня дочка ОСОБА_4 29.07.2001 р. н.

Зазначала, що вказана квартира є єдиним
житлом, і тому під час укладання
оспорюваного договору іпотеки на
порушення вимог Закону України «Про
охорону дитинства» у органу опіки та
піклування не було отримано
відповідний письмовий дозвіл.

У зв'язку з чим просила також зняти
заборону на відчуження вищевказаної
квартири, переданої в іпотеку, та
виключити з державного реєстру іпотек
відомості про предмет іпотеки.

Ухвалою Зміївського районного суду
Харківської області від 13.06.2014 р.
проведена заміна АКІБ «УкрСиббанк» на
належного відповідача - ПАТ «Дельта
Банк» у зв'язку з укладеним між ними
08.12.20011 р. договору купівлі - продажу
прав вимог за кредитами, у тому числі й
за договором споживчого кредиту №
0 від 09.10.2008 р., укладеного між АКІБ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_8

Представник відповідача позов не
визнав, посилаючись на те, що іпотека є
видом забезпечення виконання
зобов'язань, а передача майна в іпотеку
не є його відчуженням. Крім того дочка
позивачки не є співвласником квартири
і не проживала в ній на час укладання
договору іпотеки, про що зазначено в
документах, наданих іпотекодавцями.

Рішенням Зміївського районного суду
Харківської області від 01.08.2014 р.
відмовлено у задоволенні позову
ОСОБА_3, діючи в інтересах
неповнолітньої дочки ОСОБА_4, про
визнання недійсним нотаріально
посвідченого договору іпотеки, зняття
заборони на відчуження предмету,
переданого в іпотеку, та виключити з
державного реєстру іпотек відомості
про предмет іпотеки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 в особі
свого представника, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, недоведеність тих
обставин, які суд вважав встановленими,
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати це рішення та ухвалити нове
про задоволення її позову у повному
обсязі.

Вказує, що судом першої інстанції не
враховано, що на порушення вимог ст.ст.
17,18 Закону України «Про охорону
дитинства», ст.. 12 Закону України «Про
основи соціального захисту бездомних
громадян і безпритульних дітей» при
ухваленні договору іпотеки не було
попередньої згоди органу опіки і
піклування щодо неповнолітньої ОСОБА_4,
яка проживала в іпотечній квартирі.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, судова
колегія вважає, що скарга задоволенню
не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з
того, що неповнолітні діти позивача
майнових прав відносно забезпеченої
договором іпотеки квартири не мали,
оскільки доказів того, що неповнолітня
ОСОБА_4 проживала в цій квартирі,
позивачем не надано, а інші
неповнолітні діти ОСОБА_3 народилися
після укладання оспорюваного договору
іпотеки.

Судова колегія вважає, що такі висновки
суду першої інстанції відповідають
матеріалам справи та вимогам закону.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи
09 жовтня 2008 року між АКІБ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_3 в забезпечення
виконання умов кредитного договору
про надання споживчого кредиту №
0 від 09.10.2008 р., укладеного між АКІБ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_8, був укладений
та нотаріально посвідчений договір
іпотеки, предметом якого є житлова
квартира АДРЕСА_1, яка належить на
праві спільної сумісної власності
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3

Неповнолітня ОСОБА_4 співвласником
цієї квартири не є, що не оспорювалося в
суді апеляційної інстанції
представником апелянта ОСОБА_3

Відповідно до вимог ст.. 12
Закону України «Про основи
соціального захисту бездомних
громадян і безпритульних дітей» для
вчинення будь-яких правочинів щодо
нерухомого майна, право власності на
яке або право користування яким мають
діти, необхідний попередній дозвіл
органів опіки та піклування, що
надається відповідно до закону.

Відповідно до п. 44 постанови
пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 березня 2012
року № 5 « Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин " згідно зі ст.. 32 ЦК
України, ст. 177 СК України та ст. 17 Закону
України «Про охорону дитинства" батьки
не мають права без дозволу органу опіки
і піклування укладати договір, який
підлягає нотаріальному посвідченню
або спеціальній реєстрації,
відмовлятися від належних дитині
майнових прав, здійснювати розподіл,
обмін, відчуження житла,
зобов'язуватися від імені дитини
порукою, видавати письмові
зобов'язання. У зв'язку із наведеним
суди повинні виходити із того, чи мала
дитина право власності на предмет
іпотеки чи право користування
предметом іпотеки на момент укладення
договору іпотеки.

Як правильно зазначено судом
першої інстанції згідно довідки КП
«Зміївське», виданої на час укладання
договору іпотеки та наданої
іпотекодавцями щодо їх проживання та
реєстрації в квартирі АДРЕСА_1,
відомостей про те, що в цій квартирі
зареєстрована та проживає малолітня
ОСОБА_4, в цій довідці не має.

При цьому судом першої інстанції
обґрунтовано зроблений висновок про
те, що при посвідченні договору іпотеки
в нотаріальному порядку ні ОСОБА_3, ні
інші співвласники квартири
(іпотекодавця) не надавали відомості
про проживання малолітньої ОСОБА_4 у
вищевказаній квартирі, а навпаки,
посвідчили, що при укладанні цього
договору щодо житлової нерухомості не
порушені права дітей ( п.1.4 договору).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 29 ЦК
України місцем проживання фізичної
особи, яка не досягла десяти років, є
місце проживання її батьків
(усиновителів) або одного з них, з ким
вона проживає.

Як вбачається з копії свідоцтва
серії НОМЕР_1, виданого Шелудьківською
сільською радою Зміївського району
17.08.2001 р., про народження ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1, остання народилася в селі
Шелудьківка Зміївського району
Харківської області.

З пояснень в судовому засіданні
апеляційної інстанції представника
апелянта вбачається, що після
народження дитини ОСОБА_4 остання
незначний час проживала за місцем
реєстрації свого батька ОСОБА_9 Однак
доказів на підтвердження зазначених
посилань та про те, що на час укладення
договору іпотеки ця неповнолітня
дитина проживала з матір'ю в іпотечній
квартирі, апелянтом та її
представником відповідно до вимог
ст.ст. 58-60 ЦПК України не надано як до
суду першої, так і апеляційної
інстанції.

Довідка Зміївського РС ГУДМС
України в Харківській області № 37/987
про те що ОСОБА_3 зареєстрована в
квартирі АДРЕСА_1 з 26.09.1997 р. і разом з
нею з дати народження та по теперішній
час зареєстровані троє неповнолітніх
дітей, в тому числі ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1,
датована 08 серпня 2014 року, тобто після
укладення оспорюваного договору
іпотеки і суперечить даним про місце
народження неповнолітньої ОСОБА_4

Інших доказів на підтвердження
обставин користування дитиною ОСОБА_4
приміщенням, переданим в іпотеку
пояснення свідків, довідки з медичних,
дошкільних установ тощо, позивачем та
її представником до суду першої та
апеляційної інстанції не надано.

У зв'язку з вищезазначеним
судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують. Ці
доводи були предметом розгляду суду
першої інстанції, і цим доводам надана
належна правова оцінка.

Оскільки рішення суду першої
інстанц2ії ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
відповідно до вимог ст.. 308 ЦПК України
апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307,
ст.ст. 308, 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України,
судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Зміївського районного
суду Харківської області від 01 серпня
2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: