АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
провадження № 22ц/790/6284/14
Головуючий 1 інст. - Оксененко
Справа №643/7755/14-ц
Доповідач - Шаповал
Категорія: договірні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - Шаповал Н.М.,

суддів: Кіся П.В., Кружиліної
О.А.,

при секретарі - Макаренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення
Московського районного суду м. Харкова
від 31 липня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 про стягнення безпідставно
набутого майна,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ФОП ОСОБА_3 про
стягнення безпідставно отриманих
грошових коштів.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1
вказувала, що між нею та відповідачем 18
жовтня 2013 року бук укладений договір
№44 на виготовлення та поставку меблів
з подальшим їх монтажем строком до 30
жовтня 2013 року. В рахунок оплати за
поставку меблів та їх монтаж нею
сплачено 33 350 грн. Однак, зобов'язань за
укладеним договором відповідач не
виконав. Крім того, вважає, вказаний
догові не укладеним, оскільки між
сторонами не були погоджені всі
істотні умови договору. Добровільно
повертати безпідставно отримані
грошові кошти ФОП ОСОБА_3
відмовляється.

Тому, з посиланням на ст.. 1212 ЦК України,
ОСОБА_1 просила суд стягнути з
відповідача на її користь безпідставно
отримані грошові кошти в сумі 33 350 грн.,
а також судовий збір у розмірі 333,50 грн.

Заочним рішенням Московського
районного суду м.Харкова від 31 липня 2014
року позовні вимоги залишені без
задоволення.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ставить питання про
скасування рішення суду першої
інстанції з ухваленням нового рішення,
яким позовні вимоги задовольнити у
повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги заявник посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню за таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що в межах заявлених позивачем
вимог правових підстав для стягнення з
відповідача коштів в порядку ст..1212 ЦК
України,- немає.

Такі висновки суду першої інстанції
колегія суддів вважає правильними.

Судом встановлено та підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами,
що 18 жовтня 2013 року між ОСОБА_1 та ФОП
ОСОБА_3 укладено договір №44 на
виготовлення та поставку меблів з
подальшим їх монтажем строком до 30
жовтня 2013 року (а.с.5-8).

В рахунок оплати за поставку меблів та
їх монтаж ОСОБА_1 сплачено 33 350 грн.
(а.с.9).

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки
набуття майна або його збереження без
достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту
безпідставного отримання чи
збереження майна є відносини, які
виникають у зв'язку з безпідставним
отриманням чи збереженням майна i які
не врегульовані спеціальними
інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття,
збереження майна виникають за
наявності трьох умов: а) набуття або
збереження майна, б) набуття або
збереження за рахунок iншої особи, в)
вiдсутнiсть правової підстави для
набуття або збереження майна
(відсутність положень закону,
адмiнiстративного акта, правочинну або
інших підстав, передбачених статтею 11
ЦК України).

Об'єктивними умовами виникнення
зобов'язань iз набуття, збереження
майна без достатньої правової підстави
виступають: 1) набуття або збереження
майна однiєю особою (набувачем) за
рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у
вигляді зменшення або незбiльшення
майна у iншої особи (потерпілого); 3)
обумовленість збільшення або
збереження майна на стороні набувача
шляхом зменшення або вiдсутностi
збільшення на стороні потерпілого; 4)
вiдсутнiсть правової підстави для
вказаної зміни майнового стану цих
осіб.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК
України безпідставно набутим майном є
майно, набуте особою або збережене нею
у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави.

Під вiдсутнiстю правової підстави
розуміється такий перехід майна від
однієї особи до іншої, який або не
ґрунтується на прямій вказiвцi закону,
або суперечить меті правовiдношення i
його юридичному змісту. Тобто,
вiдсутнiсть правової підстави означає,
що набувач збагатився за рахунок
потерпілого поза підставою,
передбаченою законом, іншими правовими
актами чи правочином.

Аналіз частини першої статті 1212 ЦК
України дає можливість дійти висновку
про те, що чинний договір чи інший
правочин є достатньою та належною
правовою підставою набуття майна
(отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи
збереженим без достатніх правових
підстав, якщо це відбулося в не
заборонений цивільним законодавством
спосіб з метою забезпечення породження
учасниками вiдповiдних правовідносин у
майбутньому певних цивільних прав та
обов'язків. Зокрема, унаслідок тих чи
інших юридичних фактів, правомірних
дій, які прямо передбачені частиною
другою статті 11 ЦК України.

Тобто, у разі, коли поведінка набувача,
потерпілого, інших осіб або подія
утворюють правову підставу для набуття
(збереження) майна, стаття 1212 ЦК України
може бути застосована тільки після
того, як така правова підстава в
установленому порядку скасована,
визнана недійсною, змінена, припинена
або була відсутня взагалі.

Матеріали справи свідчать, що
відповідач набув грошові кошти за
існування достатніх правових підстав,
у спосіб, що не суперечить цивільному
законодавству, оскільки ФОП ОСОБА_3
отримав грошові кошти від позивачки як
оплату за виготовлення та монтаж
меблів відповідно до умов договору,
підписаного сторонами.

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано прийшов до висновку, що до
правовідносин, що виникли між
сторонами, ст.1212 ЦК України
застосовуватись не може, бо кошти, які
отримано як оплату виконаних за
договором робіт, не можна витребувати
відповідно до положень ст. 1212 ЦК
України, як безпідставно сплачені.

Аналогічна правова позиція викладена
Верховним Судом України в постанові
від 17 червня 2014 року в справі № 3- 30 гс 14,
яка згідно зі ст. 360 - 7 ЦПК України є
обов'язковою для судів України, які
зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність до його
рішення.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються матеріалами справи та
вимогами чинного законодавства.

Суд повно та всебічно з'ясував
обставини по справі, наданим доказам
дав належну оцінку і постановив
законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Московського
районного суду м. Харкова від 31 липня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді: