Ухвала

ІМЕНЕМ України

27 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого

спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі

суддів: Гончара В.П.,

Остапчука
Д.О.,

Савченко В.О., -

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6,
публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк», за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 03
березня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 27
травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, в
обґрунтування посилаючись на те, що 01
липня 2009 року між ним та ОСОБА_4, який
діяв на підставі довіреності від імені
ОСОБА_7, було укладено договір
купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_1,
посвідчений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 та
зареєстрований у реєстрі за № 1833.
Вартість домоволодіння складає 119 000
грн. У липні 2011 року він дізнався про те,
що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Посилаючись на те, що відповідач не мав
права підпису оспорюваного договору
купівлі-продажу та ввів його в оману,
ОСОБА_3 просив визнати недійсним
договір купівлі-продажу від 01 липня 2009
року, укладений між ним та
відповідачем, посвідчений приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
та зареєстрований у реєстрі за № 1833, та
застосувати реституцію.

Рішенням Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 03 березня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 27 травня 2014 року, в позові
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати вказані судові рішення та
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, посилаючись на
невідповідність висновків судів
обставинам справи, неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд,
обґрунтовано виходив із того, що позов
пред'явлено до неналежного
відповідача, оскільки ОСОБА_4 не був
стороною договору, а лише
представником ОСОБА_7 за довіреністю.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішення суду
першої інстанції та ухвала
апеляційного суду ухвалені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити,
рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 03 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 27 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.П. Гончар

Д.О. Остапчук

В.О. Савченко