Справа 688/1440/14-ц
№ 2/688/412/14
РІШЕННЯ

Іменем України

05 листопада 2014 року
м.Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:

головуючого судді
Стаднічук Н.Л.,

при секретарі
Березюк Н.А.,

з участю позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

відповідача
ОСОБА_3,

представника відповідача
ОСОБА_4,

представника третьої особи
ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення
факту постійного проживання зі
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, визнання недійсним свідоцтва
про право на спадщину за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до
Шепетівського міськрайонного суду
Хмельницької області з позовом до
ОСОБА_3 про встановлення факту
постійного проживання разом з
спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття
спадщини, визнання свідоцтва про право
на спадщину за законом серії ВТР № 642102
на житловий будинок АДРЕСА_2 недійсним.

В обгрунтування позовних вимог позивач
зазначила, що ОСОБА_6 та два його сини
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проживали в будинку
АДРЕСА_2. У 1960 році ОСОБА_6 одружився з
ОСОБА_9, яка мала доньку від першого
шлюбу ОСОБА_3. 07.03.1986 року позивачка
зареєструвала шлюб з ОСОБА_8, від шлюбу
мають двох синів. 22.03.2000 року ОСОБА_6
нотаріально оформив заповіт, за яким
частину будинку, що складається з двох
кімнат розміром 10,4 кв.м та 12,3 кв.м ,
коридору 2,3 кв.м, ванної 2,3 кв.м, літньої
кухні та ? частини хліва заповів ОСОБА_7,
а другу частину, що складається з
кімнат 22,1 кв.м та 8,6 кв.м, кухні - 6,2 кв.м,
двох коридорів розміром 5,8 кв.м та 5,1
кв.м, веранди та ? частини хліва заповів
ОСОБА_8. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6. На
другий день ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_8. В
лютому 2014 року позивачка звернулася до
Шепетівської міської державної
нотаріальної контори для оформлення
спадщини, але нотаріус повідомила, що
на вказаний будинок 04.02.2014 року видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом ОСОБА_3 Вважає, що відповідачка
приховала від нотаріуса відомості про
наявність спадкоємців після смерті
ОСОБА_8 та прийняла спадщину як
спадкоємець другої черги, виселила її з
вказаного будинку, тому свідоцтво має
бути визнано судом недійсним.

Позивач в судовому засіданні
позов підтримала та пояснила, що є
спадкоємицею після смерті її чоловіка
ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. На день
смерті чоловік проживав зі своїм
батьком ОСОБА_6 в будинку АДРЕСА_2, хоча
був зареєстрований по АДРЕСА_1.
Відповідачка оформила на себе
свідоцтво про право на спадщину на весь
будинок і не впускає її до будинку.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні
вимоги підтримав та пояснив, що
спадкодавцем ОСОБА_6 складено заповіт
на двох синів, які проживали з ним на
день його смерті. Тому позивачка як
спадкоємець першої черги має право на
спадкування половини будинку, яку
успадкував її чоловік, але не встиг
оформити своїх спадкових прав.
Натомість нотаріусом видано свідоцтво
про право на спадщину на весь будинок
відповідачці ОСОБА_3, чим порушено
права ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_3 проти позову
заперечила та пояснила, що є сестрою
ОСОБА_7. Після його смерті подала заяву
про прийняття спадщини, його брат
ОСОБА_8 такої заяви до нотаріальної
контори не подав, тому спадщину не
прийняв, в зв'язку з чим вона
успадкувала весь будинок АДРЕСА_2.

Представник третьої особи ОСОБА_5 проти
позову заперечувала та пояснила, що в
2012 році помер ОСОБА_6, власник
домоволодіння АДРЕСА_2. Наступного дня
помер його син ОСОБА_7. В березні 2013 року
з заявою про прийняття спадщини
звернулася його сестра по матері
ОСОБА_3 В серпні 2013 року до нотаріальної
контори звернувся син померлого
ОСОБА_8, але на день його смерті
спадкового майна не було, оскільки
останній не прийняв спадщини, тому що
не був зареєстрованим за місцем
відкриття спадщини. На її думку,
заповіт, складений ОСОБА_6, не
відповідає вимогам законодавства,
оскільки в ньому не визначено часток
спадкового майна, яке заповідається,
що унеможливлює видати свідоцтво про
право на спадщину. Тому після смерті
ОСОБА_6 мало місце спадкування за
законом, а не за заповітом.

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця) до інших осіб
(спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Відповідно до ст.1235 ЦК України
заповідач може призначити своїми
спадкоємцями одну або кілька фізичних
осіб, незалежно від наявності у нього з
цими особами сімейних, родинних
відносин, а також інших учасників
цивільних відносин.

Відповідно до ст.1247 ЦК України заповіт
складається у письмовій формі, із
зазначенням місця та часу його
складення. Заповіт має бути особисто
підписаний заповідачем. Заповіт має
бути посвідчений нотаріусом або іншими
посадовими, службовими особами,
визначеними у ст.ст.1251-1252 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1257 ЦК України заповіт,
складений особою, яка не мала на це
права, а також заповіт, складений з
порушенням вимог щодо його форми та
посвідчення, є нікчемним. За позовом
заінтересованої особи суд визнає
заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі не охоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують спадкоємці за
законом.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст.1270 ЦК України, він не
заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно з спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_6, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть, виданого
09.10.2013 року Відділом Державної
реєстрації актів цивільного стану
Шепетівського міськрайонного
управління юстиції у Хмельницькій
області.

За життя ОСОБА_6 склав заповіт, за яким
заповів частину належного йому на
праві власності жилого будинку
АДРЕСА_2, що складається з двох кімнат
розміром 10,4 кв.м та 12,3 кв.м , коридору 2,3
кв.м, ванної 2,3 кв.м, літньої кухні та ?
частини хліва ОСОБА_7, а другу частину,
що складається з кімнат 22,1 кв.м та 8,6
кв.м, кухні - 6,2 кв.м, двох коридорів
розміром 5,8 кв.м та 5,1 кв.м, веранди та ?
частини хліва, - ОСОБА_8. Заповіт
посвідчений 22.03.2000 року приватним
нотаріусом Шепетівського міського
нотаріального округу ОСОБА_10 та
зареєстрований в реєстрі за № 780.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть, виданого 07.10.2013 року Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Шепетівського міськрайонного
управління юстиції.

Згідно довідок квартального
громадського комітету № 16 виконавчого
комітету Шепетівської міської ради №№
491, 492 від 26.03.2013 року, ОСОБА_6 на день
смерті був зареєстрований по АДРЕСА_2,
разом з ним за вказаною адресою був
зареєстрований його син ОСОБА_11

Після смерті ОСОБА_11 з заявою про
прийняття спадщини звернулася сестра
покійного ОСОБА_3.

04.02.2014 року ОСОБА_3 видано свідоцтво про
право на спадщину за законом, яка
складається з житлового будинку з
належними до нього надвірними
будівлями АДРЕСА_2 загальною площею 101,4
кв.м.

14.09.2014 року помер ОСОБА_8, що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
виданим повторно 18.09.2013 року Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Шепетівського міськрайонного
управління Хмельницької області.

Згідно довідки Шепетівського міського
відділу Державної міграційної служби
України № 2850 від 25.10.2014 року ОСОБА_8 на
день смерті був зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1.

Свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16 в судовому засіданні суду
показали, що ОСОБА_8 останні 10 років
свого життя жив із батьком ОСОБА_6 та
доглядав останнього до дня його смерті.

Свідок ОСОБА_17 суду показала, що ОСОБА_8
з 2001 року в гуртожитку АДРЕСА_1 не
проживав, хоч був там зареєстрований, а
проживав разом з батьком по АДРЕСА_2.

Свідок ОСОБА_18 суду показала, що ОСОБА_8
проживав із батьком та знаходився на
його утриманні, але в зв'язку з тим, що
його брат ОСОБА_7 його постійно бив та
виганяв з будинку, часто перебував у
сестри ОСОБА_3 по АДРЕСА_3.

Суд критично оцінює показання свідків
ОСОБА_19 та ОСОБА_20 про те, що ОСОБА_8 за
адресою: АДРЕСА_2 проживав періодично, а
не постійно, оскільки з їхніх слів вони
рідко бували у вказаному будинку.

Суд визнає недопустимим доказом лист
Шепетівського МВ УМВС України в
Хмельницькій області від 04.11.2014 року
про тимчасове проживання ОСОБА_8,
оскільки він одержаний з порушенням
порядку, встановленого законом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що на
час відкриття спадщини після смерті
ОСОБА_6 його син ОСОБА_8 постійно
проживав разом з ним по АДРЕСА_2, а тому
вважається таким, що прийняв спадщину
за заповітом на частину житлового
будинку за вказаною адресою.

Після смерті ОСОБА_8 з заявою про
прийняття спадщини до Шепетівської
міської державної нотаріальної
контори 13.12.2013 року звернулася дружина
померлого ОСОБА_1. Однак свідоцтво про
право на спадщину чи відмову у видачі
свідоцтва про право на спадщину не
отримала.

Враховуючи, що від встановлення факту
постійного проживання з спадкодавцем
ОСОБА_8 на час відкриття спадщини
залежить виникнення право спадкування
за законом позивачки як спадкоємиці
першої черги, суд дійшов висновку про
наявність підстав для задоволення
позову в цій частині.

Судом встановлено, що заповіт
спадкодавця ОСОБА_6 відповідає вимогам
закону, не був визнаний недійсним в
судовому порядку.

Відповідно до ст.1296 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину. Якщо спадщину прийняло
кілька спадкоємців, свідоцтво про
право на спадщину видається кожному з
них із визначенням імені та часток у
спадщині інших спадкоємців.

Відповідно до ст.1301 ЦК України
свідоцтво про право на спадщину
визнається недійсним за рішенням суду,
якщо буде встановлено, що особа, якій
воно видане, не мала права на
спадкування, а також в інших випадках,
встановлених законом.

Суд дійшов висновку, що відповідачка
ОСОБА_3 не мала права на спадкування
тієї частини будинку, що була
заповідана ОСОБА_8, свідоцтво про право
на спадщину за законом від 04.02.2014 року,
видане ОСОБА_3, порушує право на
спадкування за законом позивачки як
спадкоємиці першої черги після смерті
ОСОБА_8, в зв'язку з чим підлягає
визнанню недійсним.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.1216, 1217,1223, 1235, 1247, 1257, 1258, 1268 ЦК
України, ст.ст. 3, 4, 6, 11, 60, 213-215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт постійного
проживання ОСОБА_8 з ОСОБА_6 на день
смерті останнього.

Визнати недійсним свідоцтво про
право на спадщину за законом серії ВТР
642192, видане ОСОБА_3 нотаріусом
Шепетівської міської державної
нотаріальної контори на житловий
будинок АДРЕСА_2 загальною площею 101,4
кв.м.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Хмельницької
області протягом десяти днів з дня його
проголошення через Шепетівський
міськрайонний суд. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення суду, можуть
оскаржити рішення суду протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
Н.Л.Стаднічук