РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Справа № 600/1187/14-ц

Справа № 2-о/600/141/2014

15 жовтня 2014 року

Козівський районний
суд

Тернопільської області

в складі: головуючого судді:
Боднарук Б.В.

при секретарі:
Сташків О.С.

за участю заявників ОСОБА_1

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Козові справу за
заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про
встановлення юридичного факту,-

В С Т А Н О В И В:

У заяві про встановлення юридичного
факту ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказують, що
вони перебувають у шлюбі із 06 червня 1981
року, який зареєстрували у Козівському
відділі актів цивільного стану.

Від даного шлюбу у них народилася дочка
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка 03 листопада 2013
року вступила у зареєстрований шлюб із
ОСОБА_3, з цього часу їй присвоєно
прізвище ОСОБА_5.

У 1988 році заявникам, як сім'ї було
надано квартиру, що знаходиться в
АДРЕСА_1, у якій вони проживали.

Вищевказану квартиру заявниками було
приватизовано згідно наказу голови
правління «ВАТ «Козівський цукровий
завод» від 15 березня 1999 року і 28 травня
1998 року вони отримали свідоцтво про
право на власність.

Отримавши квартиру заявники на
прибудинковій території будинку, що
знаходиться в АДРЕСА_1 побудували
господарські будівлі та споруди, а саме
гараж та сарай, у зв'язку з чим була
виготовлена нова технічна
документація на вищевказане майно.

27 грудня 2012 року реєстраційною службою
Козівського районного управління
юстиції Тернопільської області видано
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, а також одночасно
видано витяг з державного реєстру
речових прав, взамін старого свідоцтва,
яке було вилучено і в якому було
зазначено, що заявники є власниками
двохкімнатної квартири та
господарських будівель та кожному з
них належить по 1/3 частині
вищевказаного майна.

Однак у новому свідоцтві не зазначено,
що свідоцтво про право на власність,
яке видане 27 грудня 2012 року видане
взамін на свідоцтво про право на
власність від 28 травня 1999 року, тобто на
даний час у заявників відсутній
будь-який доказ про право на власність
та володіння вищезазначеним майном
понад три роки, оскільки оригінал
попереднього свідоцтва було вилучено
Реєстраційною службою та видано взамін
нове.

В судовому засіданні заявники заявлені
вимоги підтримали, просять їх
задоволити.

Свідок ОСОБА_6, в судовому засіданні
пояснила, що сім'я ОСОБА_1 з 1999 року
проживала у двохкімнатній квартирі, що
знаходиться в АДРЕСА_1 Козівського
району Тернопільської області, яку
вони приватизували.

Свідок ОСОБА_7 дала аналогічні покази,
що і свідок ОСОБА_6

Суд, заслухавши покази заявників
ОСОБА_1, ОСОБА_2, свідків ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, перевіривши матеріали справи
та дослідивши надані докази, вважає, що
заявлені вимоги підлягають
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, підтверджується
копією свідоцтва про право власності
на житло від 28 травня 1999 року, що
квартира, яка знаходиться в АДРЕСА_1
дійсно належить на праві приватної
спільної сумісної власності ОСОБА_2,
ОСОБА_1, ОСОБА_5 (а.с.12).

Факт, про встановлення якого просять
заявники, має для них юридичне
значення, оскільки надає можливість
оформлення договору купівлі - продажу
та звільнення від сплати податку.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Суд вважає, що заявлені вимоги ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_5 про встановлення
юридичного факту є законними,
обґрунтованими та доведеними у
судовому засіданні, а тому вони
підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, та керуючись
ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218, ч.2 ст.256 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про
встановлення юридичного факту -
задоволити.

Встановити юридичний факт перебування
у власності ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_5
майна, а саме двохкімнатної квартири та
господарських будівель, де кожному з
них належить по 1/3 частині
вищевказаного майна, що знаходиться в
АДРЕСА_1 з 28 травня 1999 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається в Апеляційний суд
Тернопільської області через
Козівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: підпис

З
оригіналом вірно

Суддя Козівського районного суду:
Б.В. БОДНАРУК

Рішення суду не оскаржувалося та
вступило в законну силу 27 жовтня 2014
року.

Оригінал рішення знаходиться в
матеріалах справи №600/1187/14-ц, яка
зберігається у Козівському районному
суді Тернопільської області.

Суддя Козівського районного суду:
Б.В. БОДНАРУК