Провадження № 2/641/1670/2014
Справа № 641/2830/14-ц
Комінтернівський районний суд м.
головуючого судді - Григор'ва Б.П.
за участю секретаря - Вакуленко Л.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом про стягнення боргу з ОСОБА_3.
В обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що між нею та
відповідачем 15 квітня 2011 року було
укладено договор позики, відповідно до
якого ОСОБА_2 отримав від неї, 1 500,00
доларів США, які зобов'язався повернути
до 01 вересня 2011 року. Крім того, 10
березня 2012 року позивачем та
відповідачем було укладено ще один
договір позики, відповідно до якого
ОСОБА_2 отримав від неї, відповідно, 2
500,00 доларів США, які зобов'язався
повернути до 01 січня 2013 року. Факт
укладення договорів - передачі грошей
та кінцевий термін повернення боргу
було посвідчено власноручними
розписками відповідача. Проте на
неодноразові вимоги позивачки про
повернення боргу відповідач спочатку
обіцяв виконати зобов'язання
найближчим часом, посилаючись на
різного роду обставини, які нібито
ускладнювали його виконання, а
останнім часом взагалі почав уникати
зустрічей, не відповідає на телефонні
дзвінки. Оскільки відповідач
добровільно розрахуватись не бажає,
позивачка просить стягнути з
Відповідача на її користь 39 945,20 гривень
основного боргу за договорами позики
від 15.04.2011 року та від 10.03.2012 року, 4 744,31
гривні процентів за користування
позикою за цими договорами та 1 992,88
гривень - 3 % річних за прострочення
виконання грошового зобов'язання, а
всього 46 682,39 гривень та судові витрати.
"16" жовтня 2014 року позивачка через
канцелярію суду, на підставі ч. 2 ст. 31
ЦПК України, подала заяву про
збільшення розміру позовних вимог, в
якій просила суд стягнути з
Відповідача на її користь 51 808,152
гривень основного боргу за договорами
позики від 15.04.2011 року та від 10.03.2012 року,
9 427,835 гривень процентів за
користування позикою за цими
договорами, 3 555,60 гривень - 3 % річних за
прострочення виконання грошового
зобов'язання та 7 032,95 гривень сума
інфляційного збільшення боргу, а
всього 71 824,54 гривень та судові витрати.
До суду надійшла заява
представника позивача про розгляд
справи за його відсутності та
винесення рішення на підставі наявних
у справі доказів.
Відповідач, представник
відповідача в судове засідання не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
Згідно із ч. 1 ст. 224 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.
Суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК
України, а також враховуючи
систематичну неявку відповідача та
його представника у судові засідання
про час та дату яких останні булли
повідомлені у встановленому законом
порядку, докази чого містяться у
матеріалах справи, суд визнає причини
неявки представника відповідача
За згодою представника позивача
суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.
За таких обставин, дослідивши
матеріали справи суд вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.
15 квітня 2011 року Позивачка надала
в позику грошові кошти в розмірі 1 500,00
(одна тисяча п'ятсот) доларів США
ОСОБА_2, про що останній написав
розписку, в якій підтверджував факт
отримання грошових коштів.
Відповідач зобов'язувався
повернути кошти до 01 вересня 2011 року
відповідно до розписки від 15.04.2011 року.
Відповідач не повернув у
зазначений строк позивачу кошти.
10 березня 2012 року Позивачка
надала ОСОБА_2 в позику грошові кошти в
розмірі 2 500,00 (дві тисяча п'ятсот)
доларів США , про що останній написав
розписку, в якій підтверджував факт
передачі грошових коштів.
Відповідач зобов'язувався
повернути кошти до 01 січня 2013 року
відповідно до розписки від 15.04.2011 р.
Відповідач не повернув у
зазначений строк позивачу позичені
кошти, про що свідчать наявні у
позивача оригінали розписок
За договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками
(ст. 1046 ЦКУкраїни).
Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики, відповідно до ч.1
ст. 1047 ЦК України, укладається у
письмовій формі, якщо його сума не менш
як у десять разів перевищує
встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
Статтею 202 ЦК України визначено,
що правочином є дія особи, спрямована
на набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Правочини
можуть бути односторонніми та дво- чи
багатосторонніми (договори).
Відповідно до частин першої та
другої статті 207 ЦК України правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони. Правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).
Договір позики є двостороннім
правочином, а також він є одностороннім
договором, оскільки після укладення
цього договору всі обов'язки за
договором позики, у тому числі
повернення предмета позики або рівної
кількості речей того ж роду та такої ж
якості, несе позичальник, а
позикодавець набуває за цим договором
За своєю суттю розписка про
отримання в борг грошових коштів є
документом, який видається боржником
кредитору за договором позики,
підтверджуючи як його укладення, так і
умови договору, а також засвідчуючи
отримання боржником від кредитора
певної грошової суми або речей.
Крім того, ч.1 ст.1049 ЦК України,
передбачено, що Позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що біли передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.
Розписками про отримання
грошових коштів від 15.04.2011 року та від
10.03.2012 року, встановлений строк
повернення грошових коштів, який не
залежить від пред'явлення вимоги
Строк виконання зобов'язань на
момент пред'явлення позову настав за
розпискою від 15 квітня 2011 року -01
вересня 2011 року та за розпискою від 10
березня 2012 року - 01 січня 2013 року.
Предметом розписок у справі є
Відповідно до ст. 524 ЦК України
зобов'язання має бути виражене у
грошовій одиниці України - гривні.
Статтею 99 Конституції
встановлено, що грошовою одиницею
України є гривня. При цьому
Основний Закон держави не встановлює
обмежень щодо можливості використання
в Україні грошових одиниць іноземних
Сторони можуть визначити
грошовий еквівалент зобов'язання в
Відповідно до частини другої
статті 192 ЦК України іноземна валюта
може використовуватися в Україні у
випадках і в порядку, встановлених
Частиною 3 ст. 533 ЦК України
встановлено, що використання іноземної
валюти, а також платіжних документів в
іноземній валюті при здійсненні
розрахунків на території України за
зобов'язаннями допускається у
випадках, порядку та на умовах,
встановлених законом.
Отже, застосування заходів
відповідальності за порушення
грошових зобов'язань, визначених в
іноземній валюті, мають заявлятися в
національній валюті України (гривнях)
за офіційним курсом Національного
банку України на день з'явлення
відповідної вимоги (крім випадків, коли
стороною зобов'язання, у якому виник
спір, одержано відповідну ліцензію
Національного банку України).
Офіційний курс гривні до
іноземної валюти встановлений
Національним банком України 15 жовтня
2014 року (дата подання заяви про
збільшення позовних вимог) становив 1
295,20 гривень за 100 доларів США.
За цих обставин суд вважає, що на
користь ОСОБА_1 слід стягнути борг в
сумі 5000 дол. США, що в національній
валюті України станом на 15.10.2014 року
складає 51 808,152 грн.
Частиною 1 статті 1048 ЦК України
передбачено, що позикодавець має право
на одержання від позичальника
процентів від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір встановлюється на
рівні облікової ставки Національного
Судом встановлено, що за
договорами позики від 15.04.2011 року та від
10.03.2013 року проценти не
Вимоги позивачки про стягнення
відсотків на рівні облікової ставки
НБУ є обґрунтованими.
Облікова ставка НБУ з часу підписання
договорів позики становила: з 10.08.2010
року вона становила 7.75 % (0,021 % в день); у
період з 23.03.2012 року по 09.06.2013 року - 7.40 %
(0,0205 % в день); у період з 10.06.2013 року по
12.08.2013 року - 7.00 % (0,019 % в день); у період з
13.08.2013 року по 14.04.2014 року 6,50 % (0,018 % в
день); у період з 15.04.2014 року по 17.06.2014
року 9.50 % (0,026 % в день); та з 17.07.2014 року
вона становила 12.50 % (0,034 % в день).
Таким чином, за договором позики
від 15.04.2011 року з відповідача на користь
позивача слід стягнути відсотки за
користування позикою в сумі 4 766 грн. за
період з 02.09.2011 року по 15.10.2014 року.
За договором позики від 12.03.2012
року з відповідача на користь
позивачки слід стягнути відсотки за
користування позикою в сумі 4 660,96 грн.
за період з 02.01.2013 року по 15.10.2014 року .
Загальна сума заборгованості по
процентах за двома договорами позики
складає 9 427,84 грн.
Згідно зі статтею 1050 ЦК України
позичальник зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу, якщо ним несвоєчасно
повернуто суму позики.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції зав весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом (частина друга
статті 625 ЦК України).
За цих обставин суд вважає, що з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути
3 % річних за прострочення виконання
грошового зобов'язання за договором
позики від 15.04.2011 року в сумі 1 820,38 грн.
та договором позики від 12.03.2012 року в
сума 3-х відсотків річних від
простроченої суми складає 3 555,60 грн.
Що стосується стягнення індексу
інфляції за весь час прострочення, слід
Індекс інфляції - це показник, який
характеризує динаміку загального
рівня цін на товари і послуги, які купує
населення для невиробничих цілей. Ціни
в Україні встановлюються у
національній валюті, тому зазначена
норма ЦК може бути застосована лише у
випадку прострочення грошового
зобов'язання у гривні
За пунктом 3.3 статті 3 Закону України
"Про платіжні системи та переказ коштів
в Україні" гривня як грошова одиниця
України (національна валюта) є єдиним
законним платіжним засобом в Україні,
приймається усіма фізичними і
юридичними особами без будь-яких
обмежень на всій території України для
проведення переказів.
Відтак вимоги щодо застосування
заходів відповідальності за порушення
грошових зобов'язань, визначених в
іноземній валюті, мають заявлятися в
національній валюті України (гривнях)
за офіційним курсом Національного
банку України на день заявлення
відповідної вимоги (крім випадків, коли
стороною зобов'язання, у якому виник
спір, одержано відповідну ліцензію
Національного банку України). При цьому
стягнення інфляційних нарахувань на
суму основної заборгованості не є
можливим, оскільки індекс інфляції
розраховується лише стосовно
національної валюти України (гривні).
За таких обставин, позовні вимоги
Позивача в частині стягнення суми
інфляційно збільшення боргу не
підлягають задоволенню.
У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України,
ст.ст. 526, 530, 543, 553, 610, 625, 1050 ЦК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу - задовольнити
(зареєстроване місце проживання:
АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер
фізичної особи - НОМЕР_1) на користь
ОСОБА_1 (зареєстроване місце
проживання: АДРЕСА_2; ідентифікаційний
номер фізичної особи - НОМЕР_2)
заборгованість за розпискою від 15.04.2011
року та від 12.03.2012 року суму основного
боргу у сумі 51 808 (п'ятдесят одна тисяча
вісімсот вісім) гривень 15 копійок ;
відсотки за користування грошовими
коштами у сумі 9 427 (дев'ять тисяч
чотириста двадцять сім) гривень 83
копійки; три відсотки річних у сумі 3 555
(три тисячі п'ятсот п'ятдесят п'ять)
гривень 60 копійок., а всього 64 791.58 грн.
(зареєстроване місце проживання:
АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер
фізичної особи - НОМЕР_1) на користь
ОСОБА_1 (зареєстроване місце
проживання: АДРЕСА_2; ідентифікаційний
номер фізичної особи - НОМЕР_2) судовий
збір у розмірі 647 (шістсот сорок сім)
У задоволенні решти позовних
Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
Рішення може бути оскаржене
позивачем до апеляційного суду
Харківської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10 - денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги або в порядку ч.1 ст.
294 ЦПК України.

Суддя: Б. П. Григор'єв