Справа № 345/7041/13-ц
Провадження № 22-ц/779/2510/2014
Головуючий у 1 інстанції Якимів Р.В.
Суддя-доповідач Горейко М.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Вакарук В.М.,
Проскурніцького П.І.

секретаря Драганчук У.М.

з участю апелянта ОСОБА_2, її
представників ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення збитків,
заподіяних самовільним зайняттям
земельної ділянки, за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Калуського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 06
листопада 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 06
листопада 2014 року провадження в справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про
стягнення збитків, заподіяних
самовільним зайняттям земельної
ділянки, зупинено до набрання законної
сили рішення, від якого залежить
вирішення даної справи, а саме цивільна
справа за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2,
Середньоугринівської сільської ради,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_3 та
Держземагенство у Калуському районі
Івано-Франківської області, про
визнання недійсними державних актів та
рішень.

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_2
подала апеляційну скаргу, в якій
посилається на неповне з'ясування
судом обставин справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Зокрема вказує, що в мотивувальній
частині оскаржуваної ухвали судом
зазначено, що відповідач в судовому
засіданні заперечила проти
задоволення клопотання про зупинення
даної справи, а представник позивача
підтримав дане клопотання та просив
його задоволити. Наведене свідчить про
поспішність та необґрунтованість
постановлення оскаржуваної ухвали,
оскільки з такої ухвали слідує, що
відповідач заперечує проти
задоволення клопотання, поданого своїм
же представником. В свою чергу нею та її
представником вказане клопотання
жодним чином підтримано не було. Більше
того, ними не раз наголошувалось, що
розгляд справи за позовом ОСОБА_6 не
пов'язаний безпосередньо з позовними
вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_5, а також, що
позовні вимоги ОСОБА_6 стосуються
земельної ділянки, яка ні межує, ні
накладається на ту земельну ділянку,
яку захопила ОСОБА_5

Апелянт зазначає, що вона набула право
власності на земельну ділянку у
передбаченому законом порядку, її
держаний акт досі залишається дійсним
і ухвалення рішення по справі за
позовом ОСОБА_6 не означатиме, що станом
на 2009-2012 роки, коли фіксувались
порушення земельного законодавства
ОСОБА_5, вона, як власник земельної
ділянки не матиме права на
відшкодування завданої їй шкоди. Крім
того, в жовтні 2012 року ОСОБА_5 було
притягнуто до адмінвідповідальності з
накладенням на неї адміністративного
стягнення у вигляді штрафу, який вона
оплатила, і, при цьому, справедливість
накладених на неї санкцій не ставила
під сумнів та не оскаржувала, хоча на
той час позов ОСОБА_6 уже існував, що
судом до уваги не взято.

З цих підстав апелянт просить ухвалу
Калуського міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 06
листопада 2014 року скасувати, а
провадження у справі відновити.

У засіданні апеляційного суду апелянт
та її представники доводи скарги
підтримали з наведених в ній мотивів.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явилась, про час та день розгляду
справи повідомлена у встановленому
законом порядку.

З урахуванням положень ст. 305 ЦПК
України колегія суддів ухвалила про
розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення
апелянта та її представників,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення з таких
підстав.

Задовольняючи заяву представника
ОСОБА_5 про зупинення провадження у
справі, суд першої інстанції виходив з
того, що судовим рішенням у справі про
визнання недійсними державних актів та
рішень (справа №0908/2413/2013) можуть бути
встановлені обставини, що вплинуть на
збирання і оцінку доказів у справі про
стягнення збитків, заподіяних
самовільним зайняттям земельної
ділянки.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України
встановлено, що суд зобов'язаний
зупинити провадження у справі у разі
неможливості розгляду цієї справи до
вирішення іншої справи, що
розглядається в порядку
конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 33 постанови від 12 червня 2009
року №2 «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції» визначаючи
наявність передбачених статтею 201 ЦПК
підстав, за яких провадження у справі
підлягає обов'язковому зупиненню, суд
повинен, зокрема, враховувати, що така
підстава для зупинення провадження у
справі, як зазначено у пункті 4 частини
першої цієї статті - неможливість
розгляду цивільної справи до вирішення
іншої справи, що розглядається в
порядку конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства,
застосовується у тому разі, коли в цій
іншій справі можуть бути вирішені
питання, що стосуються підстав,
заявлених у справі вимог, чи умов, від
яких залежить можливість її розгляду.

Однак, вирішуючи питання про зупинення
провадження у справі, суд на зазначене
уваги не звернув та не з'ясував чи
дійсно від наслідків розгляду цієї
справи залежить прийняття рішення у
справі, предметом позовних вимог якої є
відшкодування збитків, завданих
самовільний зайняттям земельної
ділянки.

Оскільки, згідно матеріалів справи
законним землевласником земельної
ділянки площею 0,2500 га з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, яка
розташована в с. Старий Угринів
Калуського району Івано-Франківської
області, кадастровий номер земельної
ділянки :01:003:0024, на час виникнення
спірних правовідносин є ОСОБА_2 (а.с. 3),
яка надала суду докази про факт та
розмір заподіяної їй шкоди,
спричиненої самовільним зайняттям
вказаної земельної ділянки ОСОБА_5 (а.с.
4-7), то ухвалення рішення в даній
цивільній справі не залежатиме від
вирішення справи за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7, ОСОБА_2, Середньоугнинівської
сільської ради про визнання недійсними
державних актів та рішень.

За наведених обставин колегія суддів
дійшла висновку, що ухвала суду першої
інстанції прийнята з порушенням норм
процесуального права, а тому підлягає
скасуванню з направленням справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст.ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Калуського міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 06
листопада 2014 року скасувати, а справу
направити для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з часу
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з часу
набрання законної сили.

Головуюча
Горейко М.Д.

Судді:
Вакарук В.М.

Проскурніцький П.І.