АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/5666/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3585/14
Головуючий у 1-й інстанції Васильєва Л.
Доповідач Чічіль В. А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Чічіля В.А.,

Суддів: Кузнєцової О.Ю., Мартєва С.Ю.,

За участю секретаря: Самойлової М.Д.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Київського районного суду
м. Полтави від 20 жовтня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визначення розміру часток у
праві спільної сумісної власності на
земельну ділянку,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом, у якому зазначав, що
йому разом з відповідачами на праві
власності належить домоволодіння по
АДРЕСА_1, з визначеною часткою позивача
у спільній частковій власності на 1/2
частину будинку з надвірними будівлями
і спорудами, за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - на 1/3
та 1/6 частку, відповідно.

На земельну ділянку частки
співвласників залишаються
невизначеними та позивач не може дійти
згоди з відповідачами щодо їх розміру.

Просив визначити розмір часток у праві
спільної сумісної власності: на
ділянку за кадастровим номером
:11:001:0199, площею 0,1 га, для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, та на ділянку за кадастровим
номером :11:001:0200, площею 0,0361 га, для
ведення садівництва, визначити за
ОСОБА_1 право власності на 1/2 частки
вказаних земельних ділянок, за ОСОБА_4-
на 1/6 частку цих ділянок, за ОСОБА_3 - на
1/3 частку цих ділянок.

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 20 жовтня 2014 року у позові
відмовлено.

В апеляційному порядку рішення
місцевого суду оскаржено ОСОБА_1,
посилаючись на порушення і неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, просить
зазначене рішення суду першої
інстанції скасувати, та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити його
позовні вимоги.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення місцевого
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що скаргу слід
задовольнити.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є, зокрема,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено місцевим судом, що ОСОБА_1
на праві власності належить 1/2 частини
житлового будинку з господарськими
будівлями по АДРЕСА_1, відповідачам
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить 1/3 та 1/6
частина цього ж домоволодіння,
відповідно.

На підставі державних актів на право
власності на земельну ділянку, серії ЯМ
№112182 та серії ЯК №896498, сторонам на
праві спільної сумісної власності
належить земельна ділянка, кадастровий
номер :11:001:0199, площею 0,1 га, для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд та земельна ділянка,
кадастровий номер :11:001:0200.

Відмовляючи у задоволенні позову,
місцевий суд виходив з того, що суд не
наділений повноваженням розраховувати
розмір часток у праві спільної
власності на нерухоме майно, оскільки
таким висновок повинен готуватись БТІ
або іншою уповноваженою установою чи
особою.

Проте з таким висновком суду
погодитися неможна, оскільки він не
відповідає обставинам справи й нормам
матеріального та процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 30 ЗК Української РСР у
редакції 1990 року, при переході права
власності на будівлю і споруду разом
з цими об'єктами переходить у
розмірах, передбачених статтею 67
цього Кодексу, і право власності або
право користування земельною ділянкою
без зміни її цільового призначення і,
якщо інше не передбачено у договорі
відчуження - будівлі та споруди. У разі
зміни цільового призначення надання
земельної ділянки у власність або
користування здійснюється в порядку
відведення.

Статтею 120 ЗК України у разі набуття
права власності на жилий будинок,
будівлю або споруду, що перебувають у
власності, користуванні іншої особи,
припиняється право власності, право
користування земельною ділянкою, на
якій розташовані ці об'єкти. До особи,
яка набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач ОСОБА_1 успадкував у 1993 році
після матері ОСОБА_5 та у 1995 році після
батька ОСОБА_6 1/6 та 1/3 частини
домоволодіння по АДРЕСА_1 (а.с. 4, 5).

Пред'являючи позов, ОСОБА_1 просив лише
визначити частки співвласників на
спірні земельні ділянки, будь-яких
заперечень щодо цього зі сторони
відповідачів не надходило.

Між тим, позовних вимог щодо виділу
часток земельних ділянок у натурі зі
спільної сумісної власності ОСОБА_1 не
заявлялось, тому підстав для
застосування місцевим судом ст. ст. 89,
364, 370 ЦК України до заявлених позивачем
вимог не вбачається.

Таким чином, вирішуючи спір та
відмовляючи у виділі в натурі часток
співвласників місцевий суд фактично
вийшов за межі позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність
двох чи більше осіб із визначенням
часток кожного з них у праві власності
є спільною частковою власністю.

У лютому та березні 2012 року ОСОБА_1
отримано державні акти на земельні
ділянки серії ЯМ №112182 та серії ЯК №896498,
та відповідно до списків співвласників
земельних ділянок, які є додатками до
обох державних актів, іншими
співвласниками земельної ділянки є
ОСОБА_4 та ОСОБА_3

З урахуванням зазначеного, колегія
суддів дійшла висновку, що позов є
обґрунтований та підлягає задоволенню
у повному обсязі, а частки
співвласників - визначенню пропорційно
до їх часток у праві власності на жилий
будинок з господарськими спорудами.

За таких обставин, рішенням місцевого
суду ухваленого з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
тому підлягає скасуванню з ухваленням
нового позову по суті позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 2, 309 ч. 4, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Київського районного суду м.
Полтави від 20 жовтня 2014 року скасувати,
ухвалити нове рішення, яким позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення
розміру часток у праві спільної
сумісної власності на земельну ділянку
задовольнити.

Визначити частку ОСОБА_1 у праві
спільної сумісної власності на
земельну ділянку по АДРЕСА_1,
кадастровий номер :11:001:0199, площею
0,1 га, у розмірі 1/2 частини.

Визначити частку ОСОБА_4 у праві
спільної сумісної власності на
земельну ділянку по АДРЕСА_1,
кадастровий номер :11:001:0199, площею
0,1 га, у розмірі 1/6 частини.

Визначити частку ОСОБА_3 у праві
спільної сумісної власності на
земельну ділянку по АДРЕСА_1,
кадастровий номер :11:001:0199, площею
0,1 га, у розмірі 1/3 частини.

Визначити частку ОСОБА_1 у праві
спільної сумісної власності на
земельну ділянку по АДРЕСА_1, за
кадастровим номером :11:001:0200,
площею 0,0361 га, у розмірі 1/2 частини.

Визначити частку ОСОБА_4 у праві
спільної сумісної власності на
земельну ділянку по АДРЕСА_1, за
кадастровим номером :11:001:0200,
площею 0,0361 га, у розмірі 1/6 частини.

Визначити частку ОСОБА_3 у праві
спільної сумісної власності на
земельну ділянку по АДРЕСА_1, за
кадастровим номером :11:001:0200,
площею 0,0361 га, у розмірі 1/3 частини.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий у справі:
В.А. Чічіль

Судді:
О.Ю.
Кузнєцова

С.Ю. Мартєв

З оригіналом згідно:

суддя
В.А. Чічіль