печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

26 листопада 2014 року Печерський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Ільєвої Т.Г.,

при секретарі - Федотова Т. О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
"ПОЗНЯКИ-АВТОСЕРВІС" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2014 р. позивач ТОВ
"ПОЗНЯКИ-АВТОСЕРВІС" звернувся до суду
з позовом до відповідача ОСОБА_1 та
просить суд стягнути з відповідача на
його користь суму боргу за договором
про надання послуг № 01-05-12-А/Ст13 в
розмірі 4 510 грн. 00 коп.; неустойку у
вигляді штрафу в розмірі 879 грн. 50 коп.;
неустойку у вигляді пені в розмірі 319
грн. 40 коп.; інфляційну складову боргу в
сумі 88 грн. 87 коп. Позовні вимоги
обґрунтовані тим, що відповідач
уклавши з позивачем договір, не виконує
своїх зобов'язань, чим порушує права
позивача та завдає збитків.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився. Про час та місце
судового розгляду повідомлявся
належним чином. До суду надав заяву, в
якій просив розглядати справу за його
відсутності та одночасно зазначив, що
позов підтримує та не заперечує проти
проведення заочного розгляду справи за
відсутності відповідача.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася. Про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином.
Причини своєї неявки суду не повідомив.
Заяву про розгляд справи за його
відсутності до суду не надав.

На підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд
вважає за можливим провести заочний
розгляд справи за відсутності сторін,
та ухвалити заочне рішення по справі,
на підставі наявних в ній доказів,
оскільки представник позивача не
заперечує проти такого вирішення
справи.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві
приватної власності належить
машиномісце НОМЕР_2 рівня «А», яке
знаходиться в підземній автостоянці за
адресою: АДРЕСА_1.

Після введення автопаркінгу в
експлуатацію, його було прийнято на
обслуговування обслуговуючою
організацією ТОВ «ПОЗНЯКИ-АВТОСЕРВІС».

На виконання вимог «Правил зберігання
транспортних засобів на автостоянках»,
затверджених Постановою КМУ №115, від
22.01.1996 року та умов договорів, укладених
з власниками стояночних місць.
Позивачем укладено договори з
постачальниками електроенергії, води,
комунальними службами, здійснюється
пропускний і внутрішній режим,
постійна охорона автостоянки,
прибирання території, надається цілий
ряд інших послуг по обслуговуванню
автопаркінгу відповідно до умов
договорів та вимог правил.

В період з січня 2006 року по грудень 2012
року відповідач користувався належним
йому на праві власності машиномісцем
та вносив позивачеві плату за
обслуговування автопаркінгу. Проте, з
січня 2013 року відповідач не вносить
плату за обслуговування автопаркінгу
позивачем.

01.05.2013 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір про
надання послуг № 01-05-12-А/Ст13, предметом
якого є надання виконавцем комплексу
послуг по утриманню автопаркінгу та
належного власнику машиномісця
НОМЕР_2. Відповідно до умов даного
договору, відповідач прийняв умови
обслуговування машиномісця НОМЕР_2, яке
належить відповідачу на праві
приватної власності та зобов'язався
щомісячно сплачувати вартість послуг
позивачу і приймати участь у витратах
по утриманню автопаркінгу та своїх
машиномісць (а.с.6-7).

Відповідно до ст.ст.319, 322ЦК України, на
власників покладений обов'язок
утримувати своє майно.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Статтею 626 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно ст. 610 ЦПК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як випливає із змісту Цивільного
кодексу України - відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобовязань настає лише у випадках,
передбачених законом або встановлених
договором.

Відповідно до пункту 5.3. Договору: «У
випадку порушення зобов'язання щодо
внесення платежів у строки та в розмірі
передбаченому Договором, Власник
сплачує Виконавцю пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми не виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання зобов 'язання
до дати повного погашення
заборгованості.

У випадку порушення виконання зобов
'язання щодо внесення платежів у строки
та в розмірі, передбаченому договором,
більше ніж на 3 місяці, Власник крім
пені (додатково), сплачує Виконавцю
штраф у розмірі 10% від простроченої
суми за кожен місяць прострочення
платежу».

Враховуючи вимоги статті 3 Закону
України від 22.11.1996 р. № 543/96-ВР «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»,
Відповідачу нараховується пеня у
розмірі, що не перевищує подвійної
облікової ставки НБУ в межах
скороченого строку позовної давності.

Крім того, згідно ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення.

Судовим розглядом встановлено, що
взяті на себе зобов'язання за договором
№ 01-05-12-А/Ст13 про надання послуг,
зокрема з оплати послуг охорони майна
відповідач не виконав, в зв'язку з чим у
останнього станом на 01.10.2014 р.
утворилась заборгованість за цим
договором в розмірі 5 797 грн. 77 коп., яка
складається з: 4 510 грн. 00 коп. - суми
основної заборгованості, 879 грн. 50 коп. -
неустойки у вигляді штрафу, 319 грн. 40
коп. - неустойки у вигляді пені, 88 грн. 87
коп. - інфляційної складової боргу (а.с.
5).

З огляду на викладене, вимоги позивача
знайшли свого підтвердження в судовому
засіданні.

Згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимога або заперечень.

Аналізуючи зібрані докази в їх
сукупності, виходячи з вищенаведеного,
враховуючи обставини справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги доведені, обґрунтовані та такі,
що підлягають задоволенню.

На підставі ст.88 ЦПК України з
відповідачки на користь позивача
підлягає стягненню сума судового збору
в розмірі 243 грн. 60 коп., що
документально підтверджені.

На підставі викладеного, керуючись,
ст.ст. 11, 16, 319, 322, 526, 527, 530, 625, 901, 977 ЦК
України, ст.ст.3, 10, 11, 60, 61, 169, 212, 213, 215,
224-226, 292, 294ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПОЗНЯКИ-АВТОСЕРВІС"
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "
Позняки-Автосервіс", ()
суму боргу в розмірі 4 510 (чотири тисячі
п'ятсот десять) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "
Позняки-Автосервіс", ()
неустойку у вигляді штрафу в розмірі 879
(вісімсот сімдесят дев'ять) гривень, 50
коп.;

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "
Позняки-Автосервіс", ()
неустойку у вигляді пені в розмірі 319
(триста дев'ятнадцять) гривень 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "
Позняки-Автосервіс", ()
інфляційну складову боргу в сумі 88
(вісімдесят вісім) гривень 87 коп.

Стягнути з ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю " Позняки-Автосервіс",
() судові витрати у
розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Заочне рішення суду може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому ЦПК
України. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження,
дане рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Заочне рішення суду набирає законної
сили відповідно до загального порядку,
встановленого ЦПК України, згідно
якого рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
Т.Г. Ільєва