Справа № 450/861/14-ц Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2014 р. Пустомитівський
районний суд Львівської області у
складі:

головуючого - судді - Данилів Є.О.

при секретарі - Ориняк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Пустомити
цивільну справу за первісним позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору Інспекція ДАБК у Львівської
області про визнання права власності
на майно, як на майно, як на спільну
сумісну власність подружжя, за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору Інспекція ДАБК у
Львівської області про визнання права
власності на майно,-

в с т а н о в и в :

27.03. 2014 року до Пустомитівського
районного суду Львівської області
надійшла первісна позовна заява ОСОБА_1
до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Інспекція ДАБК у Львівської області
про визнання права власності на майно,
як на майно, як на спільну сумісну
власність подружжя. У позовній заяві
позивач за первісним позовом просить
суд: визнати нежитлову будівлю
сервісного комплексу на АДРЕСА_1
загальною площею 560, 30 м. кв. спільним
майном подружжя - ОСОБА_1 та ОСОБА_2;
визнати земельну ділянку площею 0,0523 га
у межах визначених на плані, яка
знаходиться на території с. Зимна Вода,
Пустомитівського району, Львівської
області, цільове призначення земельної
ділянки для будівництва сервісного
комплексу, яка належить ОСОБА_2 на
підставі Державного акту на право
власності на землю серії ЛВ № 030205 від
12.07. 2001 року спільним майном подружжя -
ОСОБА_1 та ОСОБА_2; визнати за ОСОБА_1
право власності на 1 / 2 ідеальну частину
нежитлової будівлі сервісного
комплексу на АДРЕСА_1 загальною площею
560, 30 м. кв.; визнати за ОСОБА_1 право
власності на 1 / 2 ідеальну частину
земельної ділянки площею 0,0523 га у межах
визначених на плані, яка знаходиться на
території с. Зимна Вода,
Пустомитівського району, Львівської
області, цільове призначення земельної
ділянки для будівництва сервісного
комплексу.

14.04. 2014 року до Пустомитівського
районного суду Львівської області
найшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2
до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Інспекція ДАБК у Львівської області
про визнання права власності на майно.
Позивач за зустрічним позовом просить
суд: визнати нежитлову будівлю
сервісного комплексу на АДРЕСА_1
загальною площею 560, 30 м. кв. особистим
приватною власністю ОСОБА_2; визнати
земельну ділянку площею 0,0523 га у межах
визначених на плані, яка знаходиться на
території с. Зимна Вода,
Пустомитівського району, Львівської
області, цільове призначення земельної
ділянки для будівництва сервісного
комплексу, яка належить ОСОБА_2 на
підставі Державного акту на право
власності на землю серії ЛВ № 030205 від
12.07. 2001 року особистою приватною
власністю ОСОБА_2.

Позивач за первісним позовом у
позовній заяві, як на підстави для
задоволення заявлених позовних вимог
покликається на наступні обставини:

22.02. 2001 року ОСОБА_2, як фізична особа -
підприємець, перебуваючи у шлюбі з
позивачем набув у власність земельну
ділянку площею 0,0523 га у межах
визначених на плані, яка знаходиться на
території с. Зимна Вода,
Пустомитівського району, Львівської
області, цільове призначення земельної
ділянки для будівництва сервісного
комплексу. Позивач є власником 1 / 2
ідеальної частини зазначеної
земельної ділянки як спільного майна
подружжя. На зазначеній вище земельній
ділянці сторонами збудовано нежитлова
будівля сервісного комплексу на
АДРЕСА_1 Збудована нежитлова будівля
сервісного комплексу відповідає
вимогам міцності, надійності, та
встановлено її готовність і можливість
безпечної експлуатації.

На підставі наведеного позивач за
первісним позовом просить суд
задоволити заявлені позовні вимоги.

Позивач за зустрічним позовом у
позовній заяві визнав факти набуття
ним під час шлюбу із первісним
позивачем спірного майна, проте таке
майно набуте ним при здійсненні
підприємницької діяльності, за рахунок
особистих коштів позивача за
зустрічним позовом, тому таке майно є
особистою власністю позивача за
зустрічним позовом та не підлягає
поділу.

Позивач за первісним позовом, а
відповідач за зустрічним ОСОБА_1 у
судове засідання не з'явилася, проте
подала суду письмову заяву у якій
просить суд розглядати справу без її
участі первісний позов підтримує, а
зустрічний заперечує. У процесі
судового розгляду справи позивач за
первісним позовом пояснювала, що
ОСОБА_2 під час здійснення ним
підприємницької діяльності
використовував особисті кошти, які не
були включенні до їх спільного
«сімейного бюджету».

Відповідач за первісним позовом, а
позивач за зустрічним ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явився, проте подав суду
письмову заяву у якій просить суд
розглядати цивільну справу без його
участі, заявлені позовні вимоги
підтримує, первісний позов заперечує
із підстав викладених у зустрічному
позові.

Представник третьої особи Інспекції
ДАБК Львівської області ОСОБА_3 у
судове засідання не з'явився, проте
подав суду письмову заяву у якій
просить суд розглядати справу без його
участі.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування
судового процесу технічними засобами
не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали цивільної
справи, повно та всебічно дослідивши
докази у справі в їх сукупності, судом
встановлено наступні обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи:

сторони у справі: ОСОБА_1 та ОСОБА_2
зареєстрували шлюб 04.09. 1982 року, що
стверджується Свідоцтвом про
укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 04.09.1982
року /а.с.13/. На теперішній час між
сторонами шлюб не розірваний, ця
обставина визнана сторонами, тому у
відповідності до вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК
України зазначена обставини
доказування не потребує.

Встановлено, що 19.07. 1994 року ОСОБА_2
зареєстрований у Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, як фізична особа
підприємець, що стверджується Випискою
з єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
Серії ААБ № 478476 /а.с. 7/.

Встановлено, що 22.02. 2001 року відповідач
ОСОБА_2, як фізична особа - підприємець,
перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_1, на
підставі договору купівлі - продажу АВР
№ 238564 від 22.02. 2001 року, зареєстрований у
Пустомитівському районному НО за № 457,
набув у власність земельну ділянку
площею 0,0523 га у межах визначених на
плані, яка знаходиться на території с.
Зимна Вода, Пустомитівського району,
Львівської області, цільове
призначення земельної ділянки для
будівництва сервісного комплексу, що
стверджуються Державним актом на право
власності на землю серії ЛВ № 030205 від
12.07. 2001 року.

Встановлено, що на земельній ділянці
площею 0,0523 га у межах визначених на
плані, яка знаходиться на території с.
Зимна Вода, Пустомитівського району,
Львівської області, цільове
призначення земельної ділянки для
будівництва сервісного комплексу
збудовано нежитлова будівля
сервісного комплексу на АДРЕСА_1 01.07. 2013
року на вказану вище нежитлову будівлю
сервісного комплексу на АДРЕСА_1
виготовлено Технічний паспорт /а.с. 14-17/.
Відповідно до Технічних висновків про
відповідність будівельним нормам
збудованої нежитлової будівлі
сервісного комплексу на АДРЕСА_1 що
виготовлені ДНД та ПВІ «НДІ
Проектреконструкція» нежитлова
будівля сервісного комплексу на
АДРЕСА_1 збудована на приватизованій
земельній ділянці згідно державного
акту на право власності на земельну
ділянку серія ЛВ № 030205 від 21.07.2001 року.
Будівля нежитлова - двоповерхова з
підвалом. Загальна площа будівлі
згідно технічного паспорту становить -
560,30 м2. Планування приміщень виконано з
дотримання вимог ДБН В.3.2.2-2009 «Житлові
будинки. Реконструкція та капітальний
ремонт» та ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові
будинки. Основні положення». Детальним
обстеженням основних несучих
конструкцій та інженерних мереж
будинку встановлено, що загальний
технічний стан будівлі - задовільний.
Прийняті конструктивні рішення
забезпечили несучу здатність
конструкцій будівлі в цілому.
Збудована нежитлова будівля
сервісного комплексу відповідає
вимогам міцності, надійності, та
встановлено її готовність і можливість
безпечної експлуатації. Також
Технічними висновками встановлено, що
збудована нежитлова будівля
сервісного комплексу є ІІ категорії
складеності, ІІ група капітальності,
ступінь вогнестійкості - ІІ.

Зазначене свідчить про те, що спірний
об'єкт нерухомого майна - нежитлова
будівля сервісного комплексу по
АДРЕСА_1 завершена будівництвом та
придатна до експлуатації відповідно до
призначення. Проте позивач за
зустрічним позовом не взмозі
зареєструвати своє право власності у
позасудовому порядку оскільки
відповідач за зустрічним позовом не
визнає права власності

Згідно ч. 2 ст. 214 ЦПК України при виборі
правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої п.1 ч. 1
ст. 355 ЦПК України.

ВСУ у Висновку Верховного Суду України,
викладені в постановах, ухвалених за
результатами розгляду заяв про
перегляд судового рішення з підстави,
передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 Цивільного
процесуального кодексу України, за II
півріччя 2013 р. зазначив наступне (п. 2):

власність у сім'ї існує у двох правових
режимах: спільна сумісна власність
подружжя та особиста приватна
власність кожного з подружжя, залежно
від якого регулюється питання
розпорядження таким майном.

Підстави набуття права спільної
сумісної власності подружжя (тобто
перелік юридичних фактів, які є
підставами виникнення права спільної
сумісної власності на майно подружжя)
визначені в ст. 60 СК України. За змістом
цієї норми майно, набуте подружжям за
час шлюбу, належить дружині та чоловіку
на праві спільної сумісної власності.

Належність майна до спільної сумісної
власності подружжя визначається не
тільки фактом придбання його під час
шлюбу, але й спільністю участі подружжя
коштами або працею в набутті майна.
Застосовуючи зазначену вище норму
права та визнаючи право спільної
сумісної власності подружжя на майно,
суд повинен установити не тільки факт
набуття майна під час шлюбу, а й той
факт, що джерелом його набуття є
спільні сумісні кошти або спільна
праця подружжя.

Майно фізичної особи - підприємця, яке
ним придбане й використовується в його
підприємницькій діяльності з метою
одержання прибутку, слід розглядати як
його особисту приватну власність
відповідно до ст. 57 СК України, а не як
об'єкт спільної сумісної власності
подружжя, який підпадає під
регулювання статей 60, 61 зазначеного
Кодексу (постанова Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду
України від 2 жовтня 2013 р. у справі N
6-79цс13).

Сторонами у судовому засіданні
визнана, а тому відповідно до ч. 1 ст. 61
ЦПК України доказування не потребує, та
обставина, що кошти та праця
використанні в процесі набуття
спірного майна ОСОБА_2 не були
спільними із ОСОБА_1.

На підставі зазначеного суд прийшов до
висновку, що заявлені позивачем за
первісним позовом позовні вимоги не
обґрунтовані, тому задоволенню не
підлягають.

Наведене свідчить, що нежитлова
будівля сервісного комплексу на
АДРЕСА_1 загальною площею 560, 30 м. кв. та
земельна ділянка площею 0,0523 га у межах
визначених на плані, яка знаходиться на
території с. Зимна Вода,
Пустомитівського району, Львівської
області, цільове призначення земельної
ділянки для будівництва сервісного
комплексу є особистою приватною
власністю ОСОБА_2 набутою з підстав
визначених ст. 328 ЦК України, тому із цих
підстав та ст. 392 ЦК України зустрічний
позов підлягає задоволенню.

Документально підтверджені понесені
сторонами судові витрати підлягаю
розподілу у відповідності до вимог ч. 1
ст. 88 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 57 - 61, ч. 1 ст. 88, ч. 2 ст. 197, ст. 209,
212 - 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 57, 60, ч. 1 ст. 61
СК України, ст.ст. 328, 392 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

у задоволенні первісного позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про: визнання нежитлової
будівлі сервісного комплексу по
АДРЕСА_1 загальною площею 560, 30 м. кв.
спільним майном подружжя - ОСОБА_1 та
ОСОБА_2; визнання земельної ділянки
площею 0,0523 га у межах визначених на
плані, яка знаходиться на території с.
Зимна Вода, Пустомитівського району,
Львівської області, цільове
призначення земельної ділянки для
будівництва сервісного комплексу
спільним майном подружжя - ОСОБА_1 та
ОСОБА_2; визнання за ОСОБА_1 право
власності на 1 / 2 ідеальну частину
нежитлової будівлі сервісного
комплексу на АДРЕСА_1 загальною площею
560, 30 м. кв.; визнання за ОСОБА_1 право
власності на 1 / 2 ідеальну частину
земельної ділянки площею 0,0523 га у межах
визначених на плані, яка знаходиться на
території с. Зимна Вода,
Пустомитівського району, Львівської
області, цільове призначення земельної
ділянки для будівництва сервісного
комплексу, - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2, - задоволити.

Визнати нежитлову будівлю сервісного
комплексу на АДРЕСА_1 загальною площею
560, 30 м. кв. особистою приватною
власністю ОСОБА_2.

Визнати земельну ділянку площею 0,0523 га
у межах визначених на плані, яка
знаходиться на території с. Зимна Вода,
Пустомитівського району, Львівської
області, цільове призначення земельної
ділянки для будівництва сервісного
комплексу, яка належить ОСОБА_2 на
підставі Державного акту на право
власності на землю серії ЛВ № 030205 від
12.07. 2001 року особистою приватною
власністю ОСОБА_2.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 243,
60 грн. понесених позивачем судових
витрат.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Пустомитівський районний суд, шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення, а
особами, які не були присутні в
судовому засіданні в 10-денний строк з
дня отримання копії цього рішення.

СуддяЄ. О. Данилів