У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Леванчука А.О., Маляренка А.В..,
Нагорняка В.А.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості та за зустрічним
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості, за
касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 3 липня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Київської
області від 12 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 3 липня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Київської області від 12 червня 2014 року,
позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 1/2
частину боргу у розмірі 199 825 грн., 1/2 3%
річних з простроченої суми у розмірі 10
692 грн. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_5 1/2 частину боргу у розмірі 199 825
грн., 1/2 3% річних з простроченої суми у
розмірі 10 692 грн. Вирішено питання про
судові витрати. У задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі та доданих до неї
матеріалах ОСОБА_6 просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалу апеляційного суду, посилаючись
на неправильне застосування судами
норм матеріального права та порушення
норм процесуального права, із
направленням справи на новий розгляд.

Вивчивши матеріали справи, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи
касаційної скарги, суд касаційної
інстанції вважає, що, ухвалюючи
оскаржувані у справі судові рішення,
суди першої та апеляційної інстанцій з
дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303,
315 ЦПК України правильно визначилися з
характером спірних правовідносин і
дійшли обґрунтованого висновку про
наявність підстав для задоволення
позову ОСОБА_4 та відмову в задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_6 Разом з цим
наведені в касаційній скарзі доводи є
необґрунтованими й правильність
висновків судів не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити,
рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 3 липня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 12 червня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Леванчук А.О., Маляренко А.В., Нагорняк
В.А.