УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 05 грудня 2014 року
м.
Київ Суддя Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Колодійчук В.М.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення апеляційного суду м. Києва
від 07 жовтня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, Солом'янської районної у м.
Києві державної адміністрації, треті
особи: приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна,
про визнання незаконними та скасування
розпорядження органу приватизації,
визнання свідоцтва про право власності
на житло недійсним, визнання договору
купівлі-продажу недійсним, скасування
державної реєстрації права власності
на квартиру, про вселення та виселення;
за зустрічним позовом ОСОБА_5 до
Солом'янської районної у м. Києві
державної адміністрації, ОСОБА_3,
ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4, про
визнання добросовісним набувачем, в с т
а н о в и в : У березні 2012 року ОСОБА_3,
ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, у
якому, з урахуванням уточнень, просили
визнати розпорядження органу
приватизації Солом'янської районної в
м. Києві державної адміністрації про
передачу у приватну власність квартири
АДРЕСА_1 ОСОБА_4 незаконним та скасувати
його; визнати недійсним свідоцтво про
право власності на житло на ім'я ОСОБА_4
на вищезазначену квартиру, видане на
підставі розпорядження органу
приватизації; визнати недійсним
договір купівлі-продажу даної
квартири, укладений між ОСОБА_4 та
ОСОБА_5; скасувати державну реєстрацію
права власності на вказану квартиру за
ОСОБА_4, проведену на підставі
свідоцтва про право власності на житло
та за ОСОБА_5, проведену на підставі
договору купівлі-продажу від 30 грудня
2011 року; вселити їх до даної квартири та
виселити ОСОБА_5 з цієї квартири. В
обґрунтування позову зазначали, що
рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 25 липня 2008 року за позовом
ОСОБА_7, який є колишнім чоловіком
ОСОБА_8 та батьком ОСОБА_2, визнано
останніх такими, що втратили право
користування квартирою АДРЕСА_1, яка
відносилась до державного житлового
фонду. Ухвалою Апеляційного суду м.
Києва від 12 травня 2011 року
рішення районного суду скасовано та
закрито провадження у справі, у зв'язку
зі смертю позивача ОСОБА_9, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. Після цього
вони намагалися відновити реєстрацію у
спірній квартирі,однак їм було
відмовлено з підстав надання її ОСОБА_4
на підставі ордеру. ОСОБА_5 звернулася
до суду з зустрічним позовом
Солом'янської районної у м. Києві
державної адміністрації, ОСОБА_3,
ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4, про
визнання добросовісним набувачем.
Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 02 червня 2014 року позов
ОСОБА_3, ОСОБА_2 задоволено частково.
Визнано розпорядження органу
приватизації Солом'янської районної у
м. Києві державної адміністрації від 03
серпня 2011 року про передачу у приватну
власність квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_4
незаконним. Визнано свідоцтво про
право власності на квартиру АДРЕСА_1,
видане відділом приватизації
державного житла Солом'янської
районної у м. Києві державної
адміністрації від 03 серпня 2011 року на
ім'я ОСОБА_4 Визнано договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
посвідчений 30 грудня 2011 року приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_10,
недійсним. Вселено ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в
квартиру АДРЕСА_1. Виселено ОСОБА_5 з
квартири АДРЕСА_1. В іншій частині
позову відмовлено. Вирішено
питання про відшкодування судових
витрат.У зустрічному позові ОСОБА_5
відмовлено. Рішенням апеляційного суду
м. Києва від 07 жовтня 2014 року рішення
суду першої інстанції в частині
задоволення позову ОСОБА_3, ОСОБА_2
скасовано та ухвалено в цій частині
нове рішення про відмову в позові. В
решті рішення суду першої інстанції
залишено без змін. У касаційній скарзі
ОСОБА_2 просить скасувати оскаржуване
судове рішення суду апеляційної
інстанції і залишити в силі рішення
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення апеляційним судом норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.
У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження у
справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи. Згідно ч.
1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду
справи в касаційному порядку суд
перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановленні в рішенні чи відкинуті
ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими. Ухвалюючи у
справі судове рішення про часткове
задоволення позову ОСОБА_3, ОСОБА_2, суд
першої інстанції виходив з того, що
рішення суду про визнання позивачів
такими, що втратили право користування
жилими приміщеннями та зняття їх з
реєстрації скасовано, ордер, виданий на
спірну квартиру ОСОБА_4 визнаний
недійсним, а тому останній не мав права
на приватизацію цієї квартири.
Відмовляючи у задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_5 суд першої інстанції
правильно виходив з того, що ст. 16 ЦК
України в даному випадку не передбачає
такого способу захисту порушеного
права як визнання добросовісним
набувачем. Скасовуючи рішення суду
першої інстанції в частині задоволення
позову ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ухвалюючи в
цій частині нове рішення про відмову в
задоволенні позову, апеляційний суду
виходив з того, що до часу смерті
наймодавця спірної квартири ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачі зберігали за
собою право користування іншими
житловими приміщеннями, а після його
смерті та після скасування рішення
суду про визнання їх такими, що
втратили право користування жилими
приміщеннями не вирішували у
встановленому законом порядку питання
про укладення з ними договору найму
спірної квартири, апеляційний суд
дійшов висновку, що позовні вимоги про
визнання незаконним та скасування
розпорядження органу приватизації,
визнання свідоцтва про право власності
на житло недійсним, визнання договору
купівлі-продажу недійсним, скасування
державної реєстрації права власності
на квартиру, про вселення та виселення
задоволенню не підлягають. Доводи
касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судом
апеляційної інстанції при розгляді
справи допущено порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування
рішень. На підставі наведеного та
керуючись ст. 328 ЦПК України, суддя у х в
а л и в:ОСОБА_2 у відкритті касаційного
провадження в справі за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Солом'янської
районної у м. Києві державної
адміністрації, треті особи: приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна, про визнання
незаконними та скасування
розпорядження органу приватизації,
визнання свідоцтва про право власності
на житло недійсним, визнання договору
купівлі-продажу недійсним, скасування
державної реєстрації права власності
на квартиру, про вселення та виселення;
за зустрічним позовом ОСОБА_5 до
Солом'янської районної у м. Києві
державної адміністрації, ОСОБА_3,
ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4, про
визнання добросовісним набувачем
відмовити. Додані до касаційної скарги
матеріали повернути заявнику. Ухвала
оскарженню не підлягає. Суддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ В.М.
Колодійчук