Яготинський районний суд Київської
ун. № 382/1969/14-ц
пр. № 2/382/708/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року Яготинський районний
суд Київської області у складі:

головуючого - судді Бурзель Ю.В.,

за участю секретаря - Нікішина П.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Яготині Київської
області справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням, та за зустрічним позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
відшкодування витрат,

в с т а н о в и в:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_1
звернулись до суду з позовом про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням.

Зазначали, що вони є співвласниками
жилого будинку АДРЕСА_1.

З 16 грудня 2003 року у вказаному жилому
приміщенні зареєстровано місце
проживання ОСОБА_3

Посилаючись на те, що після розірвання
шлюбу у 2012 році ОСОБА_3 добровільно,
зібравши всі свої речі, виїхала до
іншого місця проживання, будинком не
цікавиться, перешкод у користуванні
спірним жилим приміщенням ОСОБА_3 не
чиниться, просили на підставі ст. 405 ЦК
України визнати ОСОБА_3 такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням у жилому будинку АДРЕСА_1.

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_1 про відшкодування вартості
ремонтних робіт.

Зазначала, що вона з відповідачем
перебувала у зареєстрованому шлюбі з 26
жовтня 2002 року. Шлюб було розірвано у 2012
році.

За період шлюбу з 2005 року по 2012 рік ними
за рахунок спільних коштів та спільних
трудових затрат здійснено поліпшення
житлового будинку АДРЕСА_1, а саме:
проведено ремонтні роботи в усіх
кімнатах, здійснено заміну вхідних та
частину міжкімнатних дверних блоків,
заміну віконних блоків, будинок
оздоблений центральним
водопостачанням, встановлений
санвузол та умивальник, замінено
газовий котел, добудовано крильце,
встановлена нова огорожа, побудована
альтанка, покладена тротуарна плитка.
Всього витрачено будівельних
матеріалів та вартість частини
будівельних робіт на суму 34690 грн. 54 коп.

Більшість ремонтних робіт, а саме:
рівняння стелі та стін, поклейка
шпалер, покладення плитки в ванній
кімнаті проведено за участі кожного з
подружжя.

Крім того, під час шлюбу подружжям
придбано комп'ютер, монітор,
клавіатура, колонки та інше комп'ютерне
обладнання на загальну суму 7986 грн.

Посилаючись на те, що в неї з
відповідачем після розірвання шлюбу
була усна домовленість про те, що у
добровільному порядку ОСОБА_1 сплачує
їй ? вартості проведених у житловому
будинку АДРЕСА_1, а вона добровільно
знімається з реєстраційного обліку
місця проживання у вказаному житловому
будинку, на даний час згоди щодо поділу
майна подружжя між ними не досягнуто,
просила на підставі ст. ст. 60, 70 СК
України, ст. 372 ЦК України стягнути із
ОСОБА_1 на її користь 17345 грн. 27 коп. у
рахунок ? частини вартості проведених у
житловому будинку АДРЕСА_1
ремонтно-будівельних робіт, 3993 грн. у
рахунок ? частини вартості комп'ютера з
його обладнанням.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його
представник підтримали позовні вимоги.
Також ОСОБА_1 пояснив, що ОСОБА_1 є його
рідною сестрою і на час набуття права
власності на частину жилого будинку
АДРЕСА_1 вона була неповнолітньою, у
цьому будинку ніколи не проживала.
Дійсно після реєстрації шлюбу він та
ОСОБА_3 за рахунок спільних коштів та
спільних трудових зусиль провели у
будинку необхідні для проживання в
будинку ремонтно-будівельні роботи.
Жодної домовленості щодо компенсації ?
частини вартості проведених у
житловому будинку АДРЕСА_1
ремонтно-будівельних робіт після
розірвання шлюбу між ним і ОСОБА_3 не
існує. Після розірвання шлюбу ОСОБА_3
добровільно виїхала з жилого
приміщення у жилому будинку АДРЕСА_1 на
інше місце проживання, жодних перешкод
у користуванні жилим приміщенням їй не
чинилось.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явилась, про час і місце розгляду
справи повідомлена належним чином,
подала до суду заяву, у якій просила
справу розглядати у її відсутність,
позов підтримала.

ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила,
що після розірвання шлюбу їй чинились
перешкоди у користуванні спірним жилим
приміщенням, однак доказів цьому нею не
надано, крім того, зазначила про
наявність між нею та ОСОБА_1
домовленості про те, що якщо він
відшкодує їй ? вартості проведених у
житловому будинку АДРЕСА_1
ремонтно-будівельних робіт, то вона у
добровільному порядку зніметься з
реєстраційного обліку місця
проживання у жилому будинку АДРЕСА_1; у
подальшому ОСОБА_3 визнала позов ОСОБА_1
та ОСОБА_1, пояснивши, що дійсно після
розірвання шлюбу вона виїхала на інше
постійне місце проживання, крім того,
відмовилась від заявленого нею позову
в частині стягнення із ОСОБА_1 на її
користь 3993 грн. у рахунок ? частини
вартості комп'ютера з його обладнанням;
у іншій частині заявлений нею позов
підтримала. Крім того, ОСОБА_3 пояснила,
що за період шлюбу подружжям було
проведено необхідні для проживання
ремонтно-будівельні роботи у житловому
будинку АДРЕСА_1, придбано комп'ютер та
обладнання до нього, телевізор.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть
участь у справі, дослідивши надані
докази, суд дійшов наступних висновків.

Установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 є
співвласниками жилого будинку АДРЕСА_1
(а.с. 8-15).

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 26 жовтня 2002 року
перебували у зареєстрованому шлюбі.

З 17 грудня 2002 року місце проживання
ОСОБА_3 зареєстровано у жилому будинку
АДРЕСА_1.

У 2012 році шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_1
розірвано, що не оспорюється сторонами
по справі.

Після розірвання шлюбу у 2012 році
ОСОБА_3, зібравши свої речі, виїхала на
інше постійне місце проживання, що
підтверджується актом обстеження (а.с.
19), показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та не заперечується сторонами
по справі.

Доказів наявності поважних причин
відсутності у жилому приміщенні за
зареєстрованим місцем проживання
ОСОБА_3 не надано, як не здобуто у
судовому засіданні і доказів наявності
домовленості щодо користування жилим
приміщенням між сторонами по справі.

Під час шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 провели
у жилому будинку АДРЕСА_1
ремонтно-будівельні роботи, що
підтверджується, показаннями вказаних
вище свідків та не заперечується
сторонами по справі.

Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Ураховуючи, що ОСОБА_3 понад рік не
проживає у жилому приміщенні за
адресою: АДРЕСА_1, наявності поважних
причин непроживання ОСОБА_3 у спірному
жилому приміщенні у судовому засіданні
не встановлено, наявності домовленості
щодо користування жилим приміщенням
між сторонами по справі судом не
встановлено, ОСОБА_3 визнала позов
ОСОБА_1, ОСОБА_1 про визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням, суд дійшов висновку
про обґрунтованість позовних вимог
ОСОБА_1, ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_3
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням.

Вирішуючи зустрічні позовні вимоги
ОСОБА_3, виходить із такого.

Судом установлено, що за період шлюбу
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було проведено
ремонтно-будівельні роботи у житловому
будинку АДРЕСА_1, придбано комп'ютер та
обладнання до нього.

Належних доказів наявності іншого
спільного майна подружжя у судовому
засіданні не здобуто.

Відповідно до ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя може бути будь-яке
майно, за винятком виключеного з
цивільного обороту.

Згідно із ч. 1 ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Відповідно до ст. 190 ЦК України майном
як особливим об'єктом вважається
окрема річ, сукупність речей, а також
майнові права та обов'язки.

Таким чином положення СК України
передбачають виникнення права
спільної сумісної власності подружжя
саме на майно.

Разом із тим згідно із ч. 1 ст. 62 СК
України якщо майно дружини, чоловіка за
час шлюбу істотно збільшилось у своїй
вартості внаслідок спільних трудових
чи грошових затрат або затрат другого з
подружжя, воно у разі спору може бути
визнане за рішенням суду об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Звертаючись до суду з позовом про
відшкодування ? частини вартості
проведених у житловому будинку АДРЕСА_1
ремонтно-будівельних робіт, ОСОБА_1
посилалась на те, що за період шлюбу у
житловому будинку АДРЕСА_1, який на
праві спільної сумісної власності
належить ОСОБА_1 та ОСОБА_1, за рахунок
спільних грошових та трудових затрат
подружжя було проведено
ремонтно-будівельні роботи вартістю
34690 грн. 54 коп., на підтвердження чого
надала фіскальні чеки, товарні чеки,
видаткові накладні, договори, та
просила стягнути ? частину вартості
проведених у житловому будинку АДРЕСА_1
ремонтно-будівельних робіт саме з її
колишнього чоловіка - ОСОБА_1

Як установлено в судовому засіданні та
визнано сторонами по справі проведені
у житловому будинку АДРЕСА_1
ремонтно-будівельні роботи носили
характер необхідних робіт, оскільки
без проведення таких робіт проживання
у будинку було б неможливим.

Клопотання про проведення
судово-будівельної експертизи для
визначення дійсної вартості робіт
сторонами по справі під час розгляду
справи не заявлялись, положення ч. 4 ст.
10 ЦПК України судом дотримано. Доказів
наявності домовленості між подружжям
щодо компенсації ? частини вартості
проведених у житловому будинку АДРЕСА_1
ремонтно-будівельних робіт у судовому
засіданні не здобуто.

Ураховуючи, що сторонами по справі
визнано, що у жилому будинку АДРЕСА_1
подружжям було проведено лише
необхідні ремонтно-будівельні роботи,
які надали можливість проживання в
ньому, доказів істотного збільшення
вартості майна ОСОБА_1 - частки у
житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1,
внаслідок спільних трудових та
грошових затрат подружжя судом не
здобуто, у суду відсутні правові
підстави для задоволення позову ОСОБА_3
в частині стягнення із ОСОБА_1 на її
користь ? частини вартості проведених у
житловому будинку АДРЕСА_1
ремонтно-будівельних робіт. Від
позовних вимог в частині стягнення із
ОСОБА_1 на її користь ? частини вартості
комп'ютера з його обладнанням ОСОБА_3
відмовилась.

Питання про судові витрати слід
вирішити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України, з урахуванням того, що як
вбачається з квитанції про сплату
судового збору та пояснень ОСОБА_1,
судовий збір було сплачено ОСОБА_1

Керуючись ст. 405 ЦК України, ст. 60 СК
України, ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України,
суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право
користування жилим приміщенням у
жилому будинку АДРЕСА_1.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 243
грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Яготинський районний суд
Київської області протягом десяти днів
з дня його проголошення.

СуддяЮ.В. Бурзель