Номер провадження: 22-ц/785/8835/14
Головуючий у першій інстанції: Курочка
Доповідач: Ісаєва Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Одеської області у складі:

головуючого-судді: Ісаєвої Н.В.,

суддів: Комлевої О.С., Журавльова
О.Г.,

при секретарі: Сілукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на заочне рішення
Овідіпільського районного суду
Одеської області від 29 липня 2014 року у
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Державний
експортно-імпортний банк України»
до ОСОБА_2 про стягнення боргу ,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року ПАТ «Державний
експертно-імпортний банк України»
звернувся до суду з позовом, в якому
зазначив, що 09.07.2009 р. ОСОБА_2 уклав з ним
договір №962-Д про відкриття рахунку в
цінних паперах. На виконання умов цього
договору банком було відкрито
відповідачу (Депоненту) рахунок у
цінних паперах та надавались
відповідні послуги з ведення рахунку
цінних паперів, обслуговування
операцій за цим рахунком та зберігання
цінних паперів. Відповідач взяв на себе
зобов'язання оплачувати послуги банку
відповідно до діючих тарифів по
завершенню кожного календарного
кварталу, не пізніше 19 числа кожного
місяця, наступного за звітним періодом
на підставі виставлених Зберігачем
рахунків. Однак своїх зобов'язань
відповідач не виконав, внаслідок чого
його борг за послуги банку станом на
17.06.2014 р. становить 8623 грн. 35 коп.

З наведених підстав позивач
просив стягнути з відповідача
заборгованість за послуги 4315 грн. 65
коп., штраф на невиконання зобов'язання
2157 грн. 83 коп., пеню за невиконання
зобов'язання 1369 грн. 43 коп., втрати від
інфляції 501 грн. 41 коп., три проценти
річних 279 грн. 03 коп. і судові витрати.

Відповідач про час та місце
розгляду справи був належним чином
повідомлений, про що свідчить розписка
про отримання ним судової повістки, в
судове засідання не з'явився, причини
неявки суду не повідомив. Зі згоди
позивача суд ухвалив рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Рішенням суду позов задоволено.

На рішення суду ОСОБА_2 приніс
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати, постановити
нове, яким відмовити у задоволенні
позову, посилаючись на те, що судом
неповно з'ясовані обставини, що мають
значення для справи, а також, що судом
порушено норми матеріального та
процесуального права.

У судове засідання
апеляційного суду відповідач, якого
сповіщено належним чином про день та
час розгляду справи не з*явився, тому
судова колегія на підставі ч.2 ст.305 ЦПК
України розглядає справу за
відсутності відповідача.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, законність і обґрунтованість
рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК
України суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних
підстав.

Згідно п.3 ст.10 ЦПК України ,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог та заперечень,
а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає
цивільну справу в межах заявлених
вимог і на підставі наданих сторонами
доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд
першої інстанції повно та всебічно
дослідив матеріали справи, надані
сторонами докази, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Статтями 525, 526, 629 ЦК України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов - відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання зобов'язання або зміни його
умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором чи законом.

Відповідно до положень ст. ст. 610,
612 ЦК України порушенням зобов'язання є
його невиконання, або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання);
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Статтею 546 ЦК України
встановлено, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком.

Згідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: сплата
неустойки, відшкодування збитків та
моральної шкоди.

Судом встановлено, що 09.07.2009 р.
сторони уклали договір №962-Д пре
відкриття рахунку в цінних паперах, за
умовами якого ОСОБА_2 (Депонент)
доручає, а банк (Зберігач)
зобов'язується надавати Депоненту
послуги щодо відкриття та ведення
рахунку в цінних паперах, зберігання
належних Депоненту цінних паперів,
обслуговування операцій за цим
рахунком, отримання доходів за цінними
паперами відповідно до Положення про
депозитарну діяльність, затвердженого
рішенням Державної комісії з цінних
паперів та фондового ринку від 17.10.2006 р.
№999. Відповідач згідно до умов пунктів
З.1., 3.2.3., 3.2. договору зобов'язався
оплачувати послуги Зберігача
відповідно до діючих тарифів по
завершенню кожного календарного
кварталу, не пізніше 19 числа місяця,
наступного за звітним періодом на
підставі виставлених Зберігачем
рахунків. (а.с. 5-12)

Банк виконав свої зобов'язання за
договором, відкрив відповідачу рахунок
у цінних паперах, надавав відповідні
послуги з ведення рахунку цінних
паперів, обслуговування операцій за
цим рахунком, зберігання цінних
паперів, що підтверджується анкетою
рахунку в цінних паперах, довідкою
позивача щодо цінних паперів, які
обліковувались на рахунку відповідача,
довідкою про оплату відповідачем
послуг за договором. (а.с. 15-61)

Пунктом 6.4. договору сторони
визначили, що за порушення строків
оплати банківських слуг Депонент
сплачує Зберігачу пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період, за який стягується пеня,
від суми простроченого платежу за
кожний день прострочки. Також п. 6.5.
договору сторони передбачили, що у разі
прострочення Депонентом сплати
банківських послуг більш як на ЗО днів,
Депонент, крім пені, повинен сплатити
Зберігачу штраф у |розмірі 50% від суми
несплачених Депонентом банківських
послуг.

Статтею 625 ЦК України передбачено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового (зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних від
простроченої І суми, якщо інший розмір
не встановлений договором або законом.

З 22 жовтня 2010 року відповідач
припинив виконання своїх договірних
зобов'язань, внаслідок чого станом на
17.06.2014 р. його заборгованість перед
банком становить 8 623 грн. 35 коп., з яких
заборгованість за послуги 4315 грн. 65
коп., штраф на невиконання зобов'язання
2157 грн. 83 коп., пеня за невиконання
зобов'язання 1369 грн. 43 коп., втрати від
інфляції 501 грн. 41 коп., три проценти
річних 279 грн. 03 коп., що підтверджено
розрахунком банку. (а.с. 13-14)

З наведених підстав суд прийшов
до обгрунтованого висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Таким чином доводи апеляційної
скарги не приймаються до уваги,
оскільки спростовуються матеріалами
справи, а письмових доказів на
підтвердження доводів апеляційної
скарги до апеляційного суду надано не
було.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів розглянувши скаргу в
межах позовних вимог та доводів
апеляційної скарги, вважає, що суд
першої інстанції порушень
матеріального та процесуального права
при вирішенні справи не допустив,
рішення суду відповідає фактичним
обставинам справи, а наведені в
апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують.

За таких обставин, доводи
апеляційної скарги на увагу не
заслуговують та задоволенню не
підлягають, підстави для ухвалення
нового рішення відсутні.

Судова колегія, розглянувши
справу, прийшла до висновку, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, в зв'язку з чим,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1
п. 1, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

у
х в а л и л а:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Овідіопільського
районного суду Одеської області від 29
липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту проголошення, однак її
може бути оскаржено до суду касаційної
інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий- суддя Н.В.Ісаєва

Судді:
О.Г. Журавльов

О.С. Комлева