Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/3076/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Авраменко Т. М.
УХВАЛА

10.12.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого судді
:Авраменко Т.М.

суддів :
Кіселика С.А., Суровицької Л.В.

при секретарі :
Кравченко Я.С.

за участю представника позивача

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу Ленінського районного суду
м.Кіровограда від 07 листопада 2014 року
про відмову в задоволенні заяви про
забезпечення позову.

Заслухавши доповідача, пояснення
осіб, які прибули в судове засідання,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів, -

В С Т А Н
О В И Л А :

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в
суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
за договором позики боргу в сумі 160000
грн., 3 % річних від простроченої суми 4800
грн. та судових витрат.

18 вересня 2014 року подав заяву про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на належне відповідачу майно
(а.с.5).

Провадження у цивільній справі
відкрито 26 вересня 2014 року (а.с.15).

Ухвалою Ленінського районного
суду м.Кіровограда від 20 жовтня 2014 року
заява про забезпечення позову
задоволена, накладено арешт на належне
ОСОБА_3 майно, а саме квартиру АДРЕСА_1
(а.с.18).

05 листопада 2014 року ОСОБА_2 подав
заяву про скасування ухвали від 20
жовтня 2014 року про накладення арешту на
квартиру АДРЕСА_1 та просив
забезпечити позов шляхом накладення
арешту на квартиру АДРЕСА_2, власником
якої є відповідач (а.с.21).

Ухвалою Ленінського районного
суду м.Кіровограда від 07 листопада 2014
року в задоволенні зазначеної заяви
позивача відмовлено. Суд дійшов
висновку, що вжиті заходи забезпечення
позову застосовуються до набрання
судовим рішенням законної сили і
підстави для скасування заходів
забезпечення позову в даний час
відсутні. Позивач не довів, що
відповідачем вчиняються дії щодо
відчуження майна, а квартира, на яку
позивач просить накласти арешт є
іпотечним майном. Позивач не навів
належного обгрунтування неможливості
виконання судового рішення в разі
задоволення позову.

В апеляційній скарзі позивач
просить скасувати ухвалу суду першої
інстанції, постановлену з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, та постановити нову ухвалу про
задоволення його заяви. Посилається на
те, що відповідач не є власником
квартири, на яку накладено арешт
ухвалою суду від 20 жовтня 2014 року, тому
фактично його позов не є забезпеченим,
чим порушені його права . Відмова в
накладенні арешту на іншу квартиру
відповідача належним чином не
мотивована.

В засіданні апеляційного суду
представник позивача підтримав доводи
апеляційної скарги, пояснив, що
квартира, на яку накладено судом арешт
не є власністю відповідача, справа по
суті позовних вимог розглянута та
ухвалено рішення про задоволення
позову, тому є всі підстави для
накладення арешту на іншу квартиру
відповідача. Відповідач, яка під
розписку повідомлена про час та місце
розгляду справи (а.с.50), в засідання
апеляційного суду не прибула.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Порядок заміни виду забезпечення
позову або скасування заходів
забезпечення позову вирішується в
порядку, передбаченому ст.154 ЦПК
України.

Відповідно до частин 3,4,5 ст.154 ЦПК
України заходи забезпечення позову
можуть бути скасовані судом, який
розглядає справу, в судовому засіданні
з повідомленням осіб, які беруть участь
у справі.

Арешт на квартиру АДРЕСА_1 був
накладений судом за заявою позивача
про забезпечення позову. В матеріалах
справи відомості, що зазначена
квартира є власністю відповідача,
відсутні.

Позивач подав заяву про скасування
заходів забезпечення позову, зокрема,
арешту на зазначену квартиру.

Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Колегія суддів, виходячи з
диспозитивності цивільного
судочинства (стаття 11 ЦПК України),
вважає, що суд безпідставно відмовив в
задоволенні заяви позивача про
скасування заходів забезпечення
позову, які вжиті судом за його заявою,
тому ухвала суду про відмову в
задоволенні заяви про скасування
заходів забезпечення позову
відповідно до п.2 ч.2 ст.307, п.2 ч.1 ст.312 ЦПК
України підлягає скасуванню, а заява
позивача про скасування заходів
забезпечення позову - задоволенню.

Відповідно до положень ч. 1 ст.151 ЦПК
України суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити,
передбачені цим Кодексом, заходи
забезпечення позову. Забезпечення
позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи, якщо невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду (ч.3 ст.151 ЦПК України).

У заяві про забезпечення позову
повинно бути зазначено: причини, у
зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов; вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності; інші відомості,
потрібні для забезпечення позову (ч.2
ст.151 ЦПК України). Види забезпечення
позову мають бути співмірними із
заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.152
ЦІПК України).

Відповідно до роз'яснень Верховного
Суду України, викладених у п. 4
постанови Пленуму від 22 грудня 2006 року
№ 9 «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.151 ЦПК України
позов може бути забезпечено
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб.

З аналізу вказаних положень
статей 151,152 ЦПК України випливає, що
арешт, як вид забезпечення позову, може
бути накладений лише на майно або
грошові кошти, які належать саме
відповідачу по справі (є власністю
відповідача), тому відомості чи
належать об'єкти нерухомого майна на
праві власності відповідачу та про
вартість майна, на яке накладається
арешт, є необхідними для забезпечення
позову.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України
заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження. Цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін (ч.1 ст.10 ЦПК України), обов'язки
доказування і подання доказів
покладаються на сторони (ст.60 ЦПК
України), тому суд не вправі за власною
ініціативою збирати докази.

З інформації Державного реєстру
іпотек вбачається, що квартира АДРЕСА_2,
на яку позивач просить накласти арешт,
перебуває в іпотеці, іпотекодержатель
ЗАТ «Альфа-Банк», майнові поручителі
ОСОБА_4 і ОСОБА_5, боржник ОСОБА_3, сума
зобов'язання 46882,62 дол. США (а.с.23-24).

За таких обставин вірним є висновок
суду першої інстанції про відмову в
задоволенні заяви про накладення
арешту на цю квартиру, яка перебуває в
іпотеці, і позивачем не надано належних
та допустимих доказів, які б свідчили
про частку відповідача у праві
власності на квартиру.

Колегія суддів зазначає, що в
матеріалах справи також відсутні
відомості про вартість зазначеної
квартири, що унеможливлює встановити
співмірність виду забезпечення позову
позовним вимогам.

Наведене свідчить, що в межах
заяви про забезпечення позову, наданих
доказів та доводів апеляційної скарги
підстав для скасування ухвали суду в
частині відмови в задоволенні заяви
позивача про накладення арешту на
квартиру не встановлено.

Керуючись п.1 п.2 ч.2 ст.307, п.1 і п.2 ч.1 ст.312,
п.4 і п.6 ч.1 ст.314,ст. 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Скасувати ухвалу Ленінського
районного суду м.Кіровограда від 07
листопада 2014 року в частині відмови в
задоволенні заяви про скасування
заходів забезпечення позову .

Заяву ОСОБА_2 про скасування заходів
забезпечення позову задовольнити.
Скасувати заходи забезпечення позову,
вжиті ухвалою Ленінського районного
суду м.Кіровограда від 20 жовтня 2014 року
шляхом накладення арешту на належну
ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1.

В іншій частині ухвалу суду залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і оскарженню
не підлягає.

Головуюча суддя :

судді :