Справа № 643/7969/14-ц
Пр. № 2/643/3280/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
13.11.2014 року Московський районний суд м.
головуючого судді          Зінченко
секретарі                    Колтур
розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики, суд
Позивач звернувся з позовом до
відповідача, в якому зазначив, що 16
грудня 2010 року позивач позичив
відповідачам ОСОБА_3, ОСОБА_2 валютні
цінності у вигляді в натурі та на суму
5300 (п'ять тисяч триста) доларів США. На
підтвердження цього факту сторонами в
письмовій формі укладений договір
позики від 16 грудня 2010 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, зареєстрований в
реєстрі за № 3931. Відповідачі
зобов'язалися по вернути позивачеві
позичені кошти не пізніше 16 грудня 2015
року у певному порядку та у визначені
сторонами в п. 1 Договору позики строки,
а саме: не пізніше 16 червня 2011 року - 330
(триста тридцять) доларів США; не
пізніше 16 грудня 2011 року - 330 (триста
тридцять) доларів США; не пізніше 16
червня 2012 року - 330 (триста тридцять)
доларів США; не пізніше 16 грудня 2012 року
- 330 (триста тридцять) доларів США; не
пізніше 16 червня 2013 року - 330 (триста
тридцять) доларів США; не пізніше 16
грудня 2013 року - 330 (триста тридцять)
доларів США; не пізніше 16 червня 2014 року
- 330 (триста тридцять) доларів США; не
пізніше 16 грудня 2014 року - 330 (триста
тридцять) доларів США; не пізніше 16
червня 2015 року - 330 (триста тридцять)
доларів США; не пізніше 16 грудня 2015 року
- 2330 (дві тисячі триста тридцять)
01 квітня 2011 року, тобто ще до початку
виконання відповідачами їхніх
зобов'язань з повернення позивачеві
боргу, на прохання відповідачів
позивач додатково позичив
відповідачам 5110 доларів США, про що був
укладений додатковий Договір N 1 до
Договору позики від 16 грудня 2010 року, 01
квітня 2011 року посвідчений приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 за реєстровим №
1098. Додатковим договором № 1 був
збільшений загальний розмір позичених
відповідачами у позивача коштів до
Крім того, при укладенні Додаткового
договору № 1 сторонами також було
досягнуто згоди про застосування
порядку повернення відповідачами
позичених у позивача коштів частинами
(з розстроченням) у визначені п. 1
Договору позики в новій редакції
порядку та строки, а саме: не пізніше 16
червня 2011 року - 470 (чотириста сімдесят)
доларів США; не пізніше 16 вересня2011
року - 330 (триста тридцять) доларів США;
не пізніше 16 грудня 2011 року - 330 (триста
тридцять) доларів США; не пізніше 16
березня 2012 року - 330 (триста тридцять)
доларів США; не пізніше 16 червня 2012 року
- 330 (триста тридцять) доларів США; не
пізніше 16 вересня2012 року - 330 (триста
тридцять) доларів США; не пізніше 16
грудня 2012 року - 330 (триста тридцять)
доларів США; не пізніше 16 березня 2013
року - 330 (триста тридцять) доларів США;
не пізніше 16 червня 2013 року - 330 (триста
тридцять) доларів США; не пізніше 16
вересня2013 року - 330 (триста тридцять)
доларів США; не пізніше 16 грудня 2013 року
- 330 (триста тридцять) доларів США; не
пізніше 16 березня 2014 року - 330 (триста
тридцять) доларів США; не пізніше 16
червня 2014 року - 330 (триста тридцять)
доларів США; не пізніше 16 вересня2014
року - 330 (триста тридцять) доларів США;
не пізніше 16 грудня 2014 року - 330 (триста
тридцять) доларів США; не пізніше 16
березня 2015 року - 330 (триста тридцять)
доларів США; не пізніше 16 червня 2015 року
- 330 (триста тридцять) доларів США; не
пізніше 16 вересня2015 року - 330 (триста
тридцять) доларів США; не пізніше 16
грудня 2015 року - 4330 (чотири тисячі
триста тридцять) доларів США.
Але відповідачі порушили взяті на себе
зобов'язання і до виконання договору
позики так і не приступили. Позивачем
на адресу відповідачів були направлені
вимоги про повернення боргу, проте борг
Проценти за користування
відповідачами позиченими в нього
коштами в період з моменту укладення
договору позики 16 грудня 2010 року по
дату звернення 29 травня 2014 року в суд із
цим позовом розрахована позивачем за
періодами в залежності від розміру
позики та встановленого НБУ у
відповідних періодах рівня облікової
ставки, сума процентів в доларах США
складає: з 12.12.2010 по 01.04.2011 – 119, з 01.04.2011
по 23.03.2012 – 789, з 23.03.2012 по 10.06.2013 - 949, з
10.06.2013 по 13.08.2013 – 127, з 13.08.2013 по 13.08.2014 –
127, з 13.08.2013 по 15.04.2014 – 454, з 15.04.2014 по
29.05.2014 – 119, загальна сума процентів за
користування відповідачами позиченими
у позивача коштами в період з 16 грудня
2010 року по 29 травня 2014 складає 2557 (дві
тисячі п'ятсот п'ятдесят сім) доларів
В п.п. 2 п. 4 Договору позики відповідачі
погодились із тим, що простроченням
виконання ними їхніх зобов'язань за цим
договором буде як недотримання строку
остаточного повернення, так і
прострочка будь-якого з поточних
повернень, більш ніж на п'ять днів.
Оскільки перше повернення
відповідачами частини позичених
коштів позивачеві було призначене
сторонами і обумовлене договором
позики та додатковим договором № 1 до
нього на 16 червня 2011 року, але здійснене
відповідачами так і не було, зважаючи
на умову п.п. 2 п. 4 Договору, відповідачі
є такими, що прострочили виконання
своїх зобов'язань з 22 червня 2011 року.
Прострочення повернення відповідачами
розпочалося з закінченням 30-тиденного
строку з моменту отримання ними вимоги
позивача, тобто із 17 вересня 2012 року.
Нарахування трьох процентів річних від
простроченого поверненням
відповідачами боргу за період з 22
червня 2011 року по 17 вересня 2012 року
здійснене позивачем на поточні
повернення згідно п. 1 Договору позики
(з урахуванням змін, внесених
Додатковим договором № 1 до нього), а в
період прострочення з 17 вересня 2012 року
- на всю суму боргу та становить за весь
час прострочення 568 доларів США.
Крім того, в укладених договорах
сторонами передбачено забезпечення
виконання відповідачами їхніх
зобов'язань з повернення позичених у
позивача коштів ще й за допомогою
неустойки у вигляді штрафу (пені).
В пункті 7 Договору позики, 16 грудня 2010
року посвідченого приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 за реєстровим №
3931, в редакції відповідно до
Додаткового договору № 1 до нього, 01
квітня 2011 року посвідченого ПН ХМНО
ОСОБА_4 за реєстровим № 1098, сторони
домовилися, що за прострочення
виконання своїх зобов'язань
відповідачі повинні сплатити на
користь позивача штраф (пеню) в розмірі
3% кожен день прострочення від вартості
неповернутих валютних цінностей.
Позивачем розрахована сума належної до
стягнення з Відповідачів на свою
користь неустойки у вигляді штрафу
(пені) наступним чином: за період з
22.06.2011 по 22.09.2011 – 1288 доларів США, з 22.09.2011
по 22.12.2011 – 2184 доларів США, з 22.12.2011 по
22.03.2012 – 3003 доларів США, з 22.03.2012 по 22.06.2012
– 3956 доларів США, з 22.06.2012 по 1.09.2012 – 4611
доларів США, з 17.09.2012 по 29.05.2014 року 193128
доларів США, тобто загальна сума
неустойки у вигляді штрафу (пені)
станом на момент складення і подання в
суд позову 29 травня 2014 року складає 208170
Таким чином, загальна сума боргу
відповідачів перед позивачем за
договором позики від 16 грудня 2010 року
за реєстровим № 3931 зі змінами згідно
укладеного до нього Додаткового
договору № 1 від 01 квітня 2011 року за
реєстровим № 1098 складає: 10 410 доларів
США (неповернута відповідачами сума
боргу) + 2 557 доларів США (проценти за
користування позиченими коштами на
рівні облікової ставки НБУ) + 568 доларів
США (три проценти річних від
простроченої поверненням суми боргу) +
208170 доларів США (передбачена умовами
Договору позики неустойка у вигляді
штрафу (пені) = 221705 (двісті двадцять одна
тисяча сімсот п'ять) доларів США.
Просить позов задовольнити, стягнути
суму заборгованості за договором
позики та судові витрати.
Представник позивача надав суду заяву,
в якій просив позов задовольнити,
ухвалити заочне рішення та розглянути
справу за його відсутності.
Відповідач про час, дату і місце
судового розгляду повідомлений
належним чином, причину неявки в судове
засідання не повідомив. Зі згоди
представника позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Суд, дослідивши надані докази в їх
сукупності, встановив наступні факти
та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 16 грудня 2010 року
позивач позичив відповідачам ОСОБА_3,
ОСОБА_2 валютні цінності у вигляді в
натурі та на суму 5300 (п'ять тисяч триста)
доларів США. На підтвердження цього
факту сторонами той же день в письмовій
формі укладений договір позики від 16
грудня 2010 року, посвідчений приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстрований в реєстрі за № 3931.
Відповідачі зобов'язалися по вернути
позивачеві позичені кошти не пізніше 16
грудня 2015 року у певному порядку та у
визначені сторонами в п. 1 Договору
позики строки, а саме: не пізніше 16
червня 2011 року - 330 (триста тридцять)
доларів США; не пізніше 16 грудня 2011 року
- 330 (триста тридцять) доларів США; не
пізніше 16 червня 2012 року - 330 (триста
тридцять) доларів США; не пізніше 16
грудня 2012 року - 330 (триста тридцять)
доларів США; не пізніше 16 червня 2013 року
- 330 (триста тридцять) доларів США; не
пізніше 16 грудня 2013 року - 330 (триста
тридцять) доларів США; не пізніше 16
червня 2014 року - 330 (триста тридцять)
доларів США; не пізніше 16 грудня 2014 року
- 330 (триста тридцять) доларів США; не
пізніше 16 червня 2015 року - 330 (триста
тридцять) доларів США; не пізніше 16
грудня 2015 року - 2330 (дві тисячі триста
тридцять) доларів США (а.с. 11-12).

01 квітня 2011 року, тобто ще до початку
виконання відповідачами їхніх
зобов'язань з повернення позивачеві
боргу, на прохання відповідачів
позивач додатково позичив
відповідачам 5110 доларів США, про що був
укладений додатковий Договір № 1 до
Договору позики від 16 грудня 2010 року, 01
квітня 2011 року посвідчений приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 за реєстровим №
1098. Додатковим договором № 1 був
збільшений загальний розмір позичених
відповідачами у позивача коштів до
суми в 10410 доларів США.

Крім того, при укладенні Додаткового
договору № 1 сторонами також було
досягнуто згоди про застосування
порядку повернення відповідачами
позичених у позивача коштів частинами
(з розстроченням) у визначені п. 1
Договору позики в новій редакції
порядку та строки, а саме: не пізніше 16
червня 2011 року - 470 (чотириста сімдесят)
доларів США; не пізніше 16 вересня2011
року - 330 (триста тридцять) доларів США;
не пізніше 16 грудня 2011 року - 330 (триста
тридцять) доларів США; не пізніше 16
березня 2012 року - 330 (триста тридцять)
доларів США; не пізніше 16 червня 2012 року
- 330 (триста тридцять) доларів США; не
пізніше 16 вересня 2012 року - 330 (триста
тридцять) доларів США; не пізніше 16
грудня 2012 року - 330 (триста тридцять)
доларів США; не пізніше 16 березня 2013
року - 330 (триста тридцять) доларів США;
не пізніше 16 червня 2013 року - 330 (триста
тридцять) доларів США; не пізніше 16
вересня 2013 року - 330 (триста тридцять)
доларів США; не пізніше 16 грудня 2013 року
- 330 (триста тридцять) доларів США; не
пізніше 16 березня 2014 року - 330 (триста
тридцять) доларів США; не пізніше 16
червня 2014 року - 330 (триста тридцять)
доларів США; не пізніше 16 вересня 2014
року - 330 (триста тридцять) доларів США;
не пізніше 16 грудня 2014 року - 330 (триста
тридцять) доларів США; не пізніше 16
березня 2015 року - 330 (триста тридцять)
доларів США; не пізніше 16 червня 2015 року
- 330 (триста тридцять) доларів США; не
пізніше 16 вересня2015 року - 330 (триста
тридцять) доларів США; не пізніше 16
грудня 2015 року - 4330 (чотири тисячі
триста тридцять) доларів США (а.с. 13-14).

Відповідачі порушили взяті на себе
зобов'язання і до виконання договору
позики так і не приступили. Позивачем
на адресу відповідачів були направлені
вимоги про повернення боргу, проте борг
повернутий не був (а.с. 15-29).

Згідно копії актового запису про
смерть, ОСОБА_3 помер 22.04.2011 року,
відносно нього провадження у справі
закрито ухвалою суду.

Згідно зі ст. 99 Конституції України
грошовою одиницею України є гривня.
Відповідно до ст. 533 ЦК України, грошове
зобов'язання має бути виконане у
гривнях.

Якщо у зобов'язанні визначено грошовий
еквівалент в іноземній валюті, сума, що
підлягає сплаті у гривнях,
визначається за офіційним курсом
відповідної валюти на день платежу,
якщо інший порядок її визначення не
встановлений договором або законом
іншим нормативно-правовим актом.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за
користування чужими грошовими коштами
боржник зо бов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у
разі солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України визначено, що
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець
має право на одержання від
позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України. У
разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються щомісяця
до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо договором
не встановлений строк повернення
позики або цей строк визначений
моментом пред'явлення вимоги, позика
має бути повернена позичальником
протягом тридцяти днів від дня
пред'явлення позикодавцем вимоги про
це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 цього Кодексу.

Умовами договору позики від 16 грудня 2010
року та Додаткового договору № 1 до
нього від 01 квітня 2011 року не
встановлено розміру процентів за
користування грошовими коштами.

Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України.

Проценти за користування позиченими
коштами в період з моменту укладення
договору позики 16 грудня 2010 року по
дату звернення до суду 29 травня 2014 року
розрахована позивачем за періодами в
залежності від розміру позики та
встановленого НБУ у відповідних
періодах рівня облікової ставки, сума
процентів в доларах США складає: з
12.12.2010 по 01.04.2011 – 119, з 01.04.2011 по 23.03.2012 –
789, з 23.03.2012 по 10.06.2013 - 949, з 10.06.2013 по 13.08.2013
– 127, з 13.08.2013 по 13.08.2014 – 127, з 13.08.2013 по
15.04.2014 – 454, з 15.04.2014 по 29.05.2014 – 119,
загальна сума процентів за
користування відповідачами позиченими
у позивача коштами в період з 16 грудня
2010 року по 29 травня 2014 складає 2557 (дві
тисячі п'ятсот п'ятдесят сім) доларів
США.

В п.п. 2 п. 4 Договору позики відповідачі
погодились із тим, що простроченням
виконання ними їхніх зобов'язань за цим
договором буде як недотримання строку
остаточного повернення, так і
прострочка будь-якого з поточних
повернень, більш ніж на п'ять днів.

Оскільки перше повернення
відповідачами частини позичених
коштів позивачеві було призначене
сторонами і обумовлене договором
позики та додатковим договором № 1 до
нього на 16 червня 2011 року, але здійснене
відповідачами так і не було, зважаючи
на умову п.п. 2 п. 4 Договору, відповідачі
є такими, що прострочили виконання
своїх зобов'язань з 22 червня 2011 року.

Прострочення повернення відповідачами
всієї суми боргу в сумі 10410 доларів США
розпочалося з закінченням 30-тиденного
строку з момент отримання ними вимоги
позивача, тобто із 17 вересня 2012 року.
Нарахування трьох процентів річних
здійснене позивачем на поточні
повернення згідно п. 1 Договору позики
(з урахуванням змін, внесених
Додатковим договором № 1 до нього), а в
період прострочення з 17 вересня 2012 року
- на всю суму боргу та становить за весь
час прострочення 568 доларів США.

Відповідно до вимог ст. ст. 549, 550, 611, 624 ЦК
України за порушення грошового
зобов’язання передбачена сплата
неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ч.1,3 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов’язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов’язання за
кожен день прострочення виконання.

В пункті 7 Договору позики, 16 грудня 2010
року посвідченого приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 за реєстровим №
3931, в редакції відповідно до
Додаткового договору № 1 до нього, 01
квітня 2011 року посвідченого ПН ХМНО
ОСОБА_4 за реєстровим № 1098, сторони
домовилися, що за прострочення
виконання своїх зобов'язань
відповідачі повинні сплатити на
користь позивача штраф (пеню) в розмірі
3% кожен день прострочення від вартості
неповернутих валютних цінностей.

Позивачем розрахована сума належної до
стягнення з відповідача на свою
користь неустойки у вигляді штрафу
(пені) наступним чином: за період з
22.06.2011 по 22.09.2011 – 1288 доларів США, з 22.09.2011
по 22.12.2011 – 2184 доларів США, з 22.12.2011 по
22.03.2012 – 3003 доларів США, з 22.03.2012 по 22.06.2012
– 3956 доларів США, з 22.06.2012 по 1.09.2012 – 4611
доларів США, з 17.09.2012 по 29.05.2014 року 193128
доларів США, тобто загальна сума
неустойки у вигляді штрафу (пені)
станом на 29 травня 2014 року складає 208170
доларів США.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України
розмір неустойки (пені) може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Враховуючи, що розмір заборгованості
за договором позики з урахуванням
відсотків складає: сума боргу за
договором 10410 доларів США, відсотки за
користування позикою за ставкою НБУ 2557
доларів США, три відсотки річних 568
доларів США, а всього 13535 доларів США, що
становить за курсом НБУ 1556,0000 за 100
доларів США на день ухвалення рішення
на 13.11.2014 року 210604,6 грн., сума
нарахованої позивачем пені у розмірі
208170 доларів США значно перевищує
розмір заборгованості, в зв’язку з чим
суд зменшує розмір нарахованої
позивачем пені до розміру
заборгованості по договору позики з
урахуванням відсотків, до 13535 доларів
США, що становить 210604,6 гривень.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач зі свого боку не виконав
умови договору, в зв’язку з чим позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню, в частині стягнення суми
заборгованості за договором позики з
урахуванням відсотків у розмірі 13535
доларів США, що дорівнює 210604,6 грн. та
суми пені у розмірі 13535 доларів США, що
дорівнює 210604,6 грн., а всього на суму 27070
доларів США, що становить 421209,2 гривень.

Згідно квитанції, що знаходиться у
справі, позивачем при подачі позову до
суду був сплачений судовий збір у
розмірі 3654 грн., який підлягає
стягненню з відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 10,11,60,88,169,197,209,212,214-215,224-226 ЦПК
України, ст.ст. 526, 530,543,544,
549,550,551,610,612,1046,1048-1050, 1052,1054 ЦК України,
суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН
НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ІНН НОМЕР_2 суму боргу за договором
позики від 16.12.2010 року та додаткового
договору № 1 від 01.04.2011 року, яка
складається з наступного: сума боргу за
договором 10410 доларів США, відсотки за
користування позикою за ставкою НБУ 2557
доларів США, три відсотки річних 568
доларів США, а всього 13535 доларів США, що
становить за курсом НБУ 1556,0000 за 100
доларів США на день ухвалення рішення
на 13.11.2014 року 210604,60 грн., пеню у розмірі
13535 доларів США, що становить за курсом
НБУ 1556,0000 за 100 доларів США на день
ухвалення рішення на 13.11.2014 року 210604,6
грн., а всього 421209,20 гривень (чотириста
двадцять одна тисяча двісті дев’ять
грн. 20 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН
НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ІНН НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 3654
грн.

В іншій частині позовних вимог –
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Харківської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його оголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя

Зінченко Ю.Є.