У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кадєтова О.В.,
розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду
Харківської області від 15 жовтня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа - підрозділ відділу
у справах громадянства, імміграції і
реєстрації фізичних осіб
Фрунзенського РВ ХМУ УМВС у
Харківській області, про визнання
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням, за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, третя особа - підрозділ відділу
у справах громадянства, імміграції і
реєстрації фізичних осіб
Фрунзенського РВ ХМУ УМВС в
Харківській області, про поновлення
порушеного права користування жилим
приміщенням та виселення,

в с т а н о в и в :

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із позовом про визнання ОСОБА_3
такою, що втратила право на
користування жилим приміщенням та
зобов'язання підрозділу відділу у
справах громадянства, імміграції і
реєстрації фізичних осіб
Фрунзенського РВ ХМУ УМВС В
Харківській області анулювати
реєстрацію ОСОБА_3 у спірній квартирі,
посилаючись на те, що він
зареєстрований та проживає у
неприватизованій квартирі за адресою:
АДРЕСА_1. Зазначена квартира була
отримана ним та його батьками
внаслідок обміну, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер
його батько, ОСОБА_6, і ІНФОРМАЦІЯ_3
померла його мати, ОСОБА_7 Після їх
смерті і до 2010 року він мешкав у даній
квартирі один. 10 лютого 1984 року він
зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 та
починаючи з 2010 року вони почали
проживати спільно за вищевказаною
адресою. Однак з січня 2011 року ОСОБА_3
забравши всі свої речі виїхала з
квартири, не повідомила куди саме і на
який час. У 2013 році ОСОБА_2 звернувся до
суду із позовом про розірвання шлюбу.

Крім того, у січні 2014 року ОСОБА_3
звернулася до суду з зустрічним
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, у
якому просила суд поновити її порушене
право та вселити її у спірну квартиру, а
також виселити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із
зазначеної квартири без надання іншого
приміщення і зобов'язати ОСОБА_2
передати ключі від вхідних дверей та
стягнути судові витрати.

В обґрунтування зустрічного позову
позивач зазначала, що з 1984 року між
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб,
від якого мають повнолітню доньку
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. З липня 2008 року
разом з чоловіком та його матір'ю
постійно проживала в якості члена сім'ї
в квартирі АДРЕСА_1. Наймачем квартири
була мати чоловіка ОСОБА_7, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3. 08 червня 2011 року зі згоди
ОСОБА_2 вона зареєструвалася в
зазначеній квартирі. Вони з чоловіком
мали намір переоформити особовий
рахунок на його ім'я і приватизувати
квартиру, спір про порядок
користування квартирою між ними не
виникав.

ОСОБА_3 також зазначала, що ОСОБА_4 є
рідною сестрою її чоловіка ОСОБА_2,
приблизно з лютого 2013 року ОСОБА_4 стала
постійно приходити в спірну квартиру з
метою провідати свого брата, який в цей
період часу сильно зловживав
алкогольними напоями. Влітку 2013 року
ОСОБА_3 змушена була піти зі спірної
квартири, через неможливість
подальшого сумісного проживання з
ОСОБА_2, а коли вона прийшла в квартиру,
то замки на ній були змінені.
Відповідач ОСОБА_4 завезла в квартиру
свої особисті речі, та стала проживати
разом з сином ОСОБА_5 у той час як згоди
на їх вселення та проживання ОСОБА_3 не
давала.

Рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 13 травня 2014 року позов
ОСОБА_2 задоволено частково. ОСОБА_3
визнано такою, що втратила право
користування спірним житловим
приміщенням. У задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду
Харківської області від 15 жовтня 2014
року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позову ОСОБА_2
відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено
частково. Поновлено порушене право
ОСОБА_3 на користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1,
вселивши її у зазначене житлове
приміщення. Зобов'язано ОСОБА_2
передати ОСОБА_3 ключ від вхідних
дверей вищезазначеної квартири.

У задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_3 відмовлено. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує
питання про скасування рішення
Апеляційного суду Харківської області
від 15 жовтня 2014 року, мотивуючи свої
вимоги порушенням судом апеляційної
інстанції норм процесуального права і
неправильним застосуванням норм
матеріального права, та залишення в
силі рішення Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 13 травня 2014 року.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження у
справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановленні в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Задовольняючи первісний позов та
відмовляючи у задоволенні зустрічного
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що ОСОБА_3 втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок її відсутності без поважних
причин, понад строки встановлені ст. 71
ЖК України.

Відмовляючи у задоволенні первісного
позову та частково задовольняючи
зустрічний позов, апеляційний суд
виходив з того, що рішенням
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 22 квітня 2014 року за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,
наданого в судовому засіданні
апеляційної інстанції представником
ОСОБА_2, встановлено, що сторони разом
не проживають починаючи з липня 2013
року, а ОСОБА_2 звернувся до суду із
даним позовом 06 грудня 2013року, тобто до
закінчення шестимісячного строку
встановленого ст. 71 ЖК України.

Відмовляючи ОСОБА_3 у задоволенні решти
позовних вимог, апеляційний суд
виходив з недоведеності факту
проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у спірній
квартирі та порушень у зв'язку з цим
порядку вселення у квартиру.

Доводи касаційної скарги та зміст
доданих до неї судових рішень не дають
підстав для висновку, що судом
апеляційної інстанції при розгляді
справи допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення процесуального права, які
передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як
підстави для скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа -
підрозділ відділу у справах
громадянства, імміграції і реєстрації
фізичних осіб Фрунзенського РВ ХМУ
УМВС у Харківській області, про
визнання такою, що втратила право
користування жилим приміщенням, за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - підрозділ
відділу у справах громадянства,
імміграції і реєстрації фізичних осіб
Фрунзенського РВ ХМУ УМВС в
Харківській області, про поновлення
порушеного права користування жилим
приміщенням та виселення.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.В.
Кадєтова