У х в а л а

8 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової Є.П.,
Журавель В.І.,

Ізмайлової Т.Л.,
Олійник А.С.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали колегії суддів судової падати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17
липня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання заповіту
недійсним, визнання права на
спадкування та визнання права
власності,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 22 жовтня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 9 квітня 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення про часткове
задоволення позову.

Визнано заповіт від 18 серпня 2010 року,
посвідчений державним нотаріусом
Третьої одеської державної
нотаріальної контори

Пінігіною Т.М., зареєстрований за № 6-933,
яким ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на випадок
своєї смерті заповіла все її майно
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, недійсним.

Ухвалою колегії суддів судової падати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 липня 2014 року касаційну
скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення
апеляційного суду Одеської області від
9 квітня 2014 року залишено без змін.

У жовтні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд ухвали колегії суддів судової
падати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 липня 2014 року з
підстав неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, зокрема ст.
225 ЦК України.

Як на приклад
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник посилається на ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ по справах за №№6-31957св13, 6-4527св10,
6-29047св11, 6-9616св11, 6-43805св11.

Згідно з ст. 355 ЦПК
України заява про перегляд судових
рішень у цивільних справах може бути
подана виключно з підстав:
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, на які посилається
заявник, як на приклад неоднакового
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, та ухвала,
переглянути яку просить заявник,
грунтуються на різних фактичних
обставинах справи та стосуються оцінки
доказів у цих справах, тому
неоднакового застосування
норм матеріального права, на які
посилається заявник, в даному випадку
не відбулось.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про визнання заповіту
недійсним, визнання права на
спадкування та визнання права
власності за заявою ОСОБА_3 про
перегляд ухвали колегії суддів судової
падати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 липня 2014 року до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Н.А.
Горелкіна

Судді:
Є.П.
Євграфова

В.І. Журавель

Т.Л. Ізмайлова

А.С. Олійник