АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
14 серпня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого: Невідомої Т.О.
суддів:
Пікуль А.А., Саліхова В.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
апеляційною скаргою Управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Києві на
ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 30 травня 2014 року у цивільній
справі за позовом Управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Києві до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Міжнародний
виставковий центр», треті особи:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Виставковий
сітьовий сервіс», ОСОБА_1, про
скасування акту розслідування
нещасного випадку за формою Н-5 та акту
про нещасний випадок, пов'язаних з
виробництвом за формою Н-1,
в с т а н о в и л а :
У травні 2014 року Управління виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Києві
звернулось до Дніпровського районного
суду м. Києва з вищезазначеним позовом.
Ухвалою Дніпровського районного
суду м. Києва від 30 травня 2014 року
відмовлено у відкритті провадження у
справі.
Не погодившись із такою ухвалою
суду, Управління виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.
Києві подало апеляційну скаргу, в якій
посилається на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм процесуального права, просило
скасувати ухвалу суду першої
інстанціїта направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції. Апелянтзазначає, що
постановляючи ухвалу про відмову у
відкритті провадження у справі, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем у справі є юридична особа,
суб'єкт владних повноважень у сфері
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, а
відповідачем є юридична особа, а тому
не вбачається підстав для розгляду
справи в порядку цивільного
судочинства. На думку апелянта,
оскаржувані акти не є рішеннями
суб'єкта владних повноважень, а отже не
є актами в розумінні ст. 17 КАС України.
Крім того, апелянт зазначає, що
оскарження таких актів не є
публічно-правовим спором.
№ апеляційного провадження:
№22-ц/796/9386/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Галаган В.І.Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Невідома Т.О.В
судове засідання представник
Управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Києві не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином, у
зв'язку з чим колегія суддів вважала за
можливе розглядати справу у його
відсутність відповідно до вимог ч.2
Заслухавши доповідь судді-доповідача,
з'ясувавши обставини справи та
оговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваної ухвали,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з огляду на наступне.
Постановляючи ухвалу про відмову у
відкритті провадження у справі, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем у справі є юридична особа
суб'єкт владних повноважень у сфері
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, а
відповідачем юридична особа, тому не
вбачається підстав для розгляду справи
в порядку цивільного судочинства.
Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду з огляду на
Завданням страхування від нещасних
випадків на виробництві відповідно до
статті 1 Закону України від 23 вересня 1999
року № 1105-XIV «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» є
проведення профілактичних заходів,
спрямованих на усунення шкідливих і
небезпечних виробничих факторів,
запобігання нещасним випадкам на
виробництві, професійним
захворюванням та іншим випадкам
загрози здоров'ю застрахованих,
викликаним умовами праці; відновлення
здоров'я та працездатності потерпілих
від нещасних випадків або професійного
захворювання на виробництві;
відшкодування шкоди, пов'язаної з
втратою застрахованими особами
заробітної плати або відповідної її
частини, надання їм соціальних послуг у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, а також
у разі смерті здійснення страхових
виплат непрацездатним членам їх сімей.
Спори щодо суми страхових внесків, а
також щодо розміру шкоди та прав на її
відшкодування, накладення штрафів та з
інших питань вирішуються у судовому
порядку (стаття 55 вказаного Закону).
Відповідно до положень розділів I і
IIзазначеного Закону Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України не здійснює владні
управлінські функції.
Відповідно до роз'яснень, які містяться
в п.10 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справ» справи про
оскарження рішень медико-соціальної
експертної комісії, повідомлень
медичних установ і актів розслідування
нещасних випадків й хронічних
професійних захворювань підлягають
розгляду в порядку цивільного
судочинства, оскільки спір стосується
здоров'я фізичної особи, що є її
особистим немайновим правом, захист
якого здійснюється, зокрема, за нормами
цивільного законодавства (стаття 275 ЦК),
або виникають із трудових
правовідносин, а вказана комісія, хоча
згідно з пунктом 4 Положення про
медико-соціальну експертизу,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 03 грудня 2009 року
№ 1317, перебуває у віданні Міністерства
охорони здоров'я України, проте
відповідно до встановленого переліку
прав і обов'язків (пункти 11-14 Положення)
не здійснює владних управлінських
функцій, а спір не стосується
господарської діяльності юридичних
На зазначене суд першої інстанції
уваги не звернув та дійшов помилкового
висновку про відмову у відкритті
Таким чином, ухвала Дніпровського
районного суду м. Києва від 30 травня 2014
року, постановлена з порушенням норм
процесуального права, підлягає
скасуванню з передачею питання на
новий розгляд до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 319
ЦПК України, колегія суддів,
Апеляційну скаргу Управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Києві
Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 30 травня 2014 року скасувати та
передати питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Т.О. Невідома

Судді:
А.А. Пікуль

В.В. Саліхов