Справа № 361/7554/14-ц
Провадження № 2/361/2859/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2014 року Броварський
міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючої судді
Маценко Н.П.

при секретарі
Телепі Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Бровари
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Бобрицьке» про
стягнення заробітної плати та
зобов'язання вчинити дії

в с т а н о в и в:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із даним позовом, в якому просить
стягнути із ТОВ «Бобрицьке» на свою
користь заборгованість по заробітній
платі у розмірі 30000 грн. та зобов'язати
ТОВ «Бобрицьке» видати йому належним
чином завірену трудову книжку.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що 17.05.2006 року він
прийнятий на посаду водія до ТОВ
«Бобрицьке». Наказом від 05.05.2014 року
звільнений із займаної посади за
власним бажанням. На день звільнення
його із займаної посади з ним у
порушення ст. 116 КЗпП України не
проведено остаточного розрахунку та
виплати всіх належним сум, що складає
близько 30000 грн. Крім того, у виданій
йому трудовій книжці відсутній підпис
керівника підприємства та печатка
підприємства. З підстав відновлення
порушених трудових прав змушений
звернутися до суду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав, дав
пояснення аналогічні фабулі позовної
заяви. Додав, що з 2010 по 2012 роки не
отримував заробітну плату, довідку про
наявність заборгованості йому ніхто не
видавав, при звільненні з ним не
розрахувалися.

Уточнив, що трудову книжку йому видав
головний бухгалтер товариства, при
цьому директор не поставив у ній свого
підпису про звільнення та печатки
підприємства.

Представник відповідача Носач О.О.
позовні вимоги не визнав, пояснив, що
позивач дійсно з 17.05.2006 року працював у
товаристві на посаді водія. Станом на
01.01.2012 року мала місце заборгованість
по виплаті йому заробітної плати у сумі
близько 7000 грн. 30.11.2012 року відповідач
потерпів від рейдерського захоплення у
результаті чого відбулося повне
зупинення діяльності підприємства з
недопущенням до робочих місць
працівників. Доступу до документів
відділу кадрів та бухгалтерських
документів адміністрація підприємства
не має.

Додав, що з 01.12.2012 року ОСОБА_1
використовував закріплені за ним
автомобілі у особистих потребах для
під заробітку у зв'язку з чим отримував
дохід та у такий спосіб повністю
відшкодував борг по заробітній платі.
Наказ про звільнення позивача із
роботи не виносився, станом на 10.10.2014
року останній є таким, що працює у
відповідача.

Вислухавши пояснення позивача,
заперечення відповідача, дослідивши
письмові матеріали справи, суд
встановив такі факти та відповідні їм
правовідносини.

За змістом ч. ч. 1, 7 ст. 43 Конституції
України кожен має право на працю, що
включає можливість заробляти собі на
життя працею, яку він вільно обирає або
на яку вільно погоджується. Право на
своєчасне одержання винагороди за
працю захищається законом.

Згідно із ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник
або уповноважений ним орган
зобов'язаний в день звільнення видати
працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в ст. 116
цього Кодексу.

У ч. 1 ст. 116 КЗпП України встановлено, що
при звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок.

Судом встановлено, що сторони по даній
справі перебували в трудових
відносинах, про що свідчить трудова
книжка позивача.

Наказом від 17.05.2006 року № 5-к позивача
зараховано водієм автомобіля до ТОВ
«Бобрицьке».

З матеріалів справи вбачається, що у 18
березня 2014 року позивач звертався до
директора ТОВ «Бобрицьке» із заявою
про направлення трудової книжки, копії
наказу про звільнення із займаної
посади та проведення повного
розрахунку при звільненні. Копія
вказаної заяви отримана адресатом, про
що свідчить рекомендоване
повідомлення про вручення поштового
відправлення /а. с. 8, 9/.

З підстав захисту своїх прав позивач
звертався до Броварського
міжрайонного прокурора.

З довідки № 124 від 24.10.2011 року
вбачається, що за період з січня по
грудень 2011 року ОСОБА_1 нарахована
заробітна плата у розмірі 26591 грн., яка
не виплачена.

У матеріалах справи міститься
розрахунок нарахованої і не виплаченої
заробітної плати за період з грудня 2012
року по квітень 2013 року згідно з яким
заборгованість перед ОСОБА_1 становить
5722 грн.

Заперечуючи факт наявності
заборгованості по заробітній платі
перед позивачем представник
відповідача посилається на ту
обставину, що ОСОБА_1 до цього часу
працює у товаристві, заборгованість по
заробітній платі погасив за рахунок
використання службового автомобіля у
особистих цілях та рейдерське
захоплення підприємства.

Разом з тим, оцінюючи вказані
заперечення, суд не може взяти їх за
основу. Так, факт наявності на руках у
позивача оригіналу трудової книжки,
суд вважає належним доказом його
звільнення із займаної посади. У той же
час судом враховується, що здійснений у
трудовій книжці запис не оформлений
відповідно до Інструкції про порядок
ведення трудових книжок.

Так, згідно із Р.4 п. 4.1 у разі звільнення
працівника всі записи про роботу і
нагороди, що внесені у трудову книжку
за час роботи на цьому підприємстві,
засвідчується підписом керівника або
спеціально уповноваженою ним особою та
печаткою підприємства або відділу
кадрів. У трудовій книжці позивача
здійснено запис про звільнення за
власним бажанням ст. 38 КЗпП України
наказ №1 від 05.05.2014 року без підпису
керівника та засвідчення печаткою
підприємства.

При розгляді даної справи по суті
представник відповідача не надав суду
доказів, які б свідчили про відсутність
заборгованості по виплаті заробітної
плати та наявності домовленості щодо
її погашення у спосіб заявлений
представником відповідача. Довідки про
нараховану, але не виплачену заробітну
плату, що містяться у матеріалах справи
є належними доказами щодо наявності
заборгованості, які ніким не
спростовані. Решта посилань
представника відповідача не
заслуговують на увагу суду.

З урахуванням наведених обставин
стягненню із відповідача на користь
позивача підлягає заборгованість по
заробітній платі за період з 01.10.2010 року
по 30.09.2011 року у розмірі 26591 грн. та за
період з грудня 2012 року по квітень 2013
року у розмірі 5722 грн.

Крім того, суд приходить до висновку
про обґрунтованість вимог позивача про
зобов'язання відповідача оформити його
трудову книжку про звільнення 01.05.2014
року за власним бажанням ст. 38 КЗпП
України наказ № 1 від 05.05.2014 року із
засвідченням підписом керівника
підприємства та печаткою підприємства.

Відповідно до ст. ст. 80, 88 ЦПК України, ч.
ч. 1, 2 ст. 4, ч. 3 ст. 6 Закону України "Про
судовий збір" із відповідача на користь
держави підлягає стягненню судовий
збір у розмірі 323,13 грн. за вимоги
майнового характеру і 121,80 грн. - за
вимоги немайнового характеру.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Стягнути із товариства з обмеженою
відповідальністю «Бобрицьке» код 30839434
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
податковий номер НОМЕР_1
заборгованість по заробітній платі за
період з 01.10.2010 року по 30.09.2011 року у
розмірі 26591 (двадцять шість тисяч
п'ятсот дев'яносто одна) грн. та за
період з грудня 2012 року по квітень 2013
року у розмірі 5722 (п'ять тисяч сімсот
двадцять дві) грн.

Зобов'язати товариство з обмеженою
відповідальністю «Бобрицьке» код 30839434
оформити трудову книжку ОСОБА_1 про
звільнення 01.05.2014 року за власним
бажанням ст. 38 КЗпП України наказ № 1
від 05.05.2014 року із засвідченням
підписом керівника підприємства та
печаткою підприємства.

Стягнути із товариства з обмеженою
відповідальністю «Бобрицьке» код 30839434
на користь держави судовий збір у
розмірі 323 (триста двадцять три) грн. 13
коп. та 121 (сто двадцять одна) грн. 80 коп.

Рішення в частині поновлення та роботі
та стягнення заробітної плати, але не
більше ніж за один місяць підлягає
негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено
протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги через Броварський
міськрайонний суд Київської області.

Суддя
Н. П. Маценко