Справа № 383/1042/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2014 року Бобринецький
районний суд Кіровоградської області в
складі:

головуючого судді - Замши О.В.,

при секретарі - Машковій О.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 -
адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань м.
Бобринець цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про розірвання
договору оренди землі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовними
вимогами до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про
розірвання договору оренди землі.
Позов обґрунтовано тим, що 14.04.2010 року
між позивачем та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_6 укладено
договір оренди земельної ділянки, що
зареєстрований у Бобринецькому
районному відділі Кіровоградської
регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 08
жовтня 2010 року. В період з 08 жовтня 2010
року по день подання позовної заяви
орендарем не сплачено орендну плату за
користування земельною ділянкою в
розмірі 10200 грн. 60 коп., а саме за 2010 рік в
сумі 726 грн. 60 коп., за 2011 рік - 3158 грн., за
2012 рік - 3158 грн., за 2013 рік - 3158грн., у
зв'язку з чим позивач просить розірвати
договір оренди земельної ділянки від
14.04.2010 року, пред'явивши позов до
спадкоємців орендаря, який помер в 2013
році.

В судовому засіданні позивач позов
підтримала, та вказала на те, що орендар
ОСОБА_6 в 2013 році виплатив їй орендну
плату в розмірі 8-10 грн., і на даний час
заборгованості немає, проте вважає, що
договір має бути розірваний, оскільки
вважає, що має право на більший розмір
орендної плати.

Представник позивача додатково
зазначив, що незважаючи на відсутність
заборгованості на даний час по
орендній платі, орендарем допускалися
систематичні порушення її виплати, що є
порушенням умов договору та підставою
для його розірвання.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав,
надав до суду заперечення проти позову,
зі змісту яких вбачається, що він та
його мати ОСОБА_5 є такими, що прийняли
спадщину після смерті батька ОСОБА_6,
однак на даний час не отримали
свідоцтво про право на спадщину. Сплата
орендної плати не віднесена
законодавцем до обов'язків орендаря, а
тому не є підставою для розірвання
договору оренди. Позивач отримав від
ОСОБА_6 30000 грн. в рахунок орендної
плати, тому заборгованості по сплаті
немає.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечив,
вказавши на те, що позивач визнала
відсутність заборгованості по
орендній платі, крім того, сплата
орендної плати не віднесена
законодавцем до обов'язків орендаря, а
тому не є підставою для розірвання
договору оренди.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явилась, про день, час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином, про причини неявки суд не
повідомила, а тому суд визнає її неявку
без поважних причин.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, дослідивши та
оцінивши докази в їх сукупності,
прийшов до висновку, що позов
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

За правилами ч. 1 ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Судом встановлено, що між орендодавцем
ОСОБА_1 та орендарем фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_6 укладено
договір оренди землі від 14 квітня 2010
року, що зареєстрований у
Бобринецькому районному відділі
Кіровоградської регіональної філії ДП
«Центр ДЗК» 08 жовтня 2010 року, за
предметом якого орендодавець надає, а
орендар приймає в строкове платне
користування земельну ділянку для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
загальною площею 9,31 га., розташованої
на території Павлогірківської
сільської ради та яка належить
позивачу згідно державного акту на
право приватної власності на землю
(а.с.7).

Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу
України право оренди земельної ділянки
- це засноване на договорі строкове
платне володіння і користування
земельною ділянкою, необхідною
орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.
Відносини, пов'язані з орендою землі,
регулюються законом.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про
оренду землі" передбачено, що орендарі
набувають права оренди земельної
ділянки на підставах і в порядку,
передбачених Земельного кодексу
України, Цивільним кодексом України,
цим та іншими законами України і
договором оренди землі.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про
оренду землі" договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Згідно умов договору оренди землі від 14
квітня 2010 року, а саме пунктів 9, 11
Договору орендна плата вноситься
орендарем у формі та розмірі 3% від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки, що становить 3158 грн. Орендна
плата вноситься у строки: до 30.12
поточного року.

Відповідно до ч. 1 ст.24 Закону України
"Про оренду землі" орендодавець має
право вимагати від орендаря, зокрема
своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до статті 21 вказаного
Закону орендна плата за землю - це
платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Відповідно до ч. 2
ст. 23 Закону України "Про оренду землі"
орендна плата за земельні ділянки, що
перебувають у власності фізичних та
юридичних осіб, переглядається за
згодою сторін.

Згідно п.38 договору оренди землі від 14
квітня 2010 року дія договору
припиняється шляхом його розірвання за
взаємною згодою сторін чи за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін у
наслідок невиконання другою стороною
обов'язків, передбачених договором та
внаслідок випадкового знищення,
пошкодження орендованої земельної
ділянки, яке істотно перешкоджає її
використанню, а також інших підстав
визначених законом.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 651 ЦК
України зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Статтею 31 Закону України "Про оренду
землі" договір оренди землі може бути
розірваний за згодою сторін. На вимогу
однієї із сторін договір оренди може
бути достроково розірваний за рішенням
суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.1 ст.32 вказаного
Закону, на вимогу однієї із сторін
договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та умовами договору, в
разі випадкового знищення чи
пошкодження об'єкта оренди, яке істотно
перешкоджає передбаченому договором
використанню земельної ділянки, а
також на підставах, визначених
Земельного кодексу України та іншими
законами України.

Відповідно до п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України
підставою для припинення права
користування земельною ділянкою є
систематична несплата орендної плати.

Згідно ч.2 ст.651 ЦК України договір може
бути змінено або розірвано за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

За змістом статті 610 ЦК України
цивільне законодавство розрізняє
наступні порушення зобов'язання:
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України визначено, що
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Пунктом 41 спірного договору
передбачено, що за невиконання або
неналежне виконання договору сторони
несуть відповідальність відповідно до
закону та цього договору. Натомість
пунктом 14 спірного договору визначено,
що у разі невнесення орендної плати у
строк, визначений цим договором,
справляється пеня у розмірі 0,03%
несплаченої суми за кожен день
прострочення. Отже, за умовами спірного
договору невнесення орендної плати у
строк, визначений договором, не є
підставою для його розірвання, а є лише
підставою для справлення з орендаря
пені у розмірі, визначеному договором.

Орендна плата позивачу сплачена
орендарем в 2013 році в повному обсязі, що
підтверджено позивачем.

Орендар ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
(а.с.46).

Після його смерті спадкова справа не
заводилась, що підтверджується
інформаційними довідками зі
Спадкового реєстру.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець,
який постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

ОСОБА_3 - син померлого та ОСОБА_5 -
дружина померлого проживали разом з
спадкодавцем на час його смерті та
вважаються такими, що прийняли
спадщину.

Однак, згідно статті 31 Закону України
"Про оренду землі" договір оренди землі
припиняється в разі смерті фізичної
особи - орендаря, засудження його до
позбавлення волі та відмови осіб,
зазначених у статті 7 цього Закону, від
виконання укладеного договору оренди
земельної ділянки.

Згідно статті 7 Закону України «Про
оренду землі» право на оренду
земельної ділянки переходить після
смерті фізичної особи - орендаря, якщо
інше не передбачено договором оренди,
до спадкоємців, а в разі їх відмови чи
відсутності таких спадкоємців - до
осіб, які використовували цю земельну
ділянку разом з орендарем і виявили
бажання стати орендарями в разі, якщо
це не суперечить вимогам Земельного
кодексу України та цього Закону.

Спадкоємці - відповідачі по
справі не відмовилися від виконання
договору оренди, приступили до
виконання обов'язків орендарів, проте
права оренди у встановлено порядку не
зареєстрували, тобто зміни сторони
договору у встановленому порядку не
зареєстровано.

Відповідно до ст.3 ЦПК України та
ст.15 ЦК України, в порядку цивільного
судочинства підлягає захисту саме
порушене право.

Зокрема, суд має встановити, чи дійсно
порушуються права позивача, а також
з'ясувати, в чому саме полягає
порушення його законних прав.

У судовому засіданні встановлено, що
умови договору оренди між колишнім
орендарем та позивачем виконані, на
даний час спадкоємцями орендаря умови
договору не порушуються, претензій
щодо отримання орендної плати у
позивача немає, тому заявлення вимоги
до спадкоємців про розірвання договору
є безпідставним, відтак у задоволенні
позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 37, 27, 31, 57-61, 88, 209-213,
215, 218 ЦПК України, ст.93, п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК
України, ст.ст. 50, 610, 651, 1268 ЦК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5
про розірвання договору оренди землі
від 14.04.2010 року, укладеного між
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 та
ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Кіровоградської
області через Бобринецький районний
суд Кіровоградської області шляхом
подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Повний текст рішення
виготовлений 10.11.2014 року.

Суддя
О.В.Замша