Провадження №2/200/3814/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2014 року Бабушкінський
районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді
Шевцової Т.В.

при секретарі -
Южаковій В.А.

за участю представника позивача -
ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду
м.Дніпропетровська цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ
спільного майна подружжя -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу
та поділ спільного майна подружжя.

В обгрунтування заявлених позовних
вимог посилався на те, що 29 березня 1986
року між ним та відповідачем було
зареєстровано шлюб, від якого є
спільна донька, на теперішній час
повнолітня. Фактично безперервно у
шлюбі однією сім'єю вони проживали до
13.06.1994 р. Спільне життя не склалось,
оскільки сторони мають зовсім різні
погляди на життя та різні характери.
Через різні склади характерів і різні
погляди на сімейні стосунки в сім'ї
виникали непорозуміння та сварки, які
привели до розпаду сім'ї. З 13.06.1994 року
припинили постійне спільне життя,
ведення спільного господарства, мають
окремий бюджет. На даний момент шлюб
існує формально і подальше спільне
життя як подружжя і збереження шлюбу
неможливе. Після фактичного розриву
сімейних стосунків залишилися
неврегульованими майнові питання. За
час перебування у шлюбі було придбано
рухоме та нерухоме майно, яке являється
спільним майном подружжя.

З посиланням на норми Сімейного
Кодексу України, ОСОБА_3 звернувся до
суду та просить розірвати шлюб між ним
та ОСОБА_4 та визнати за ним право
власності на ? частину: житлової
квартири, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1; житлової квартири
містобудівного ансамблю «Крутогорий» -
комплекс «Східна Башта», яка
розташована за адресою: АДРЕСА_2;
паркувального місця поз НОМЕР_2 третьої
черги містобудівного ансамблю
«Крутогорий» - комплекс «Східна Башта»,
яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4
паркувального місця поз. НОМЕР_3
третьої черги містобудівного ансамблю
«Крутогорий» - комплекс «Східна Башта»,
яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4;
нежилого приміщення яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_5; офісного приміщення
поз. 6, другої черги громадських
будівель багатофункціонального
призначення (офісний центр) літ. Б-18, б-1
яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6
торгово-офісної будівлі нежитлового
приміщення, яке розташоване за адресою:
АДРЕСА_7; житлової квартири, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_3;
автомобіля марки BMW Е60/523І, д.н. НОМЕР_1,
2005р.в.; автомобіля марки OPEL VECTRA, д.н.
НОМЕР_4 2004р.в.; автомобіля марки Porsche Cayenne
GTS , д.н. НОМЕР_5 2008р.; офісних приміщень
ДЦ «Цивилизация» 0-й та 1 поверхи, які
розташовані за адресою: АДРЕСА_8

Відповідно до ухвали Бабушкінського
районного суду м.Дніпропетровська
позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
розірвання шлюбу виділені в окреме
провадження.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити в повному обсязі.
Пояснив, що дійсно з 1994 сторони не
проживають разом, не ведуть сумісне
господарство, у кожного своє життя,
однак вважає, що оскільки сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі то
все майно, яке було придбано ОСОБА_4
вважає також своїм.

В судовому засіданні представник
відповідача заперечувала проти
задоволення позовних вимог,
посилаючись на те, що сторони разом не
проживають, у кожного своє життя,
різний бюджет, майно було придбано
ОСОБА_4 за її особисті кошти, вона весь
час працювала приватним підприємцем.
Крім того, в переліку майна, на яке
претендує позивач також є майно, яке
належить доньці, яка придбала його за
власний кошт. Просила відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, які брали
участь у справі, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень статей 55, 124
Конституції України та статті 3 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ЦПК
України. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що 29.03.1986 року
сторони по справі зареєстрували шлюб у
відділі реєстрації актів громадського
стану Бабушкінського райвиконкому
м.Дніпропетровська, актовий запис №342,
що підтверджується свідоцтвом про
укладення шлюбу НОМЕР_6

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7

ОСОБА_4 є фізичною-особою підприємцем,
що підтверджено свідоцтвом про
державну реєстрацію Серії НОМЕР_8
Податковою декларацією платника
єдиного податку - фізичної особи -
підприємця підтверджено вид
підприємницької діяльності - надання в
оренду власного чи орендованого
нерухомого майна.

З пояснень ОСОБА_6, яка проживає за
адресою: АДРЕСА_9 встановлено, що вона
добре знає подружжя ОСОБА_4, які з 1994
року разом не проживають та не ведуть
сумісне господарство, у кожного з них
своє життя, їх донька має окремі
прибутки та мешкає самостійно за
межами України. На протязі тривалого
часу, коли ОСОБА_4 проживала самостійно,
остання придбала деяку кількість
рухомого та нерухомого майна, яке
звичайно зареєструвала на своє ім'я,
оскільки придбавала його самостійно.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_9
автомобіль марки BMW Е60/523І, д.н.
НОМЕР_1,2005р.в. належить ОСОБА_4, дата
реєстрації його 15.05.2013 року, відповідно
до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_10
автомобіль марки Porsche Cayenne GTS , д.н.
НОМЕР_5 2008 р.в. належить ОСОБА_4, дата
реєстрації його 10.10.2009 року, відповідно
до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_11
автомобіль марки OPEL VECTRA д.н. НОМЕР_4
належить ОСОБА_4, дата його реєстрації
03.02.2006 року.

Відповідно до договору купівлі-продажу
від 11.02.1995 року ОСОБА_4 придбала
квартиру АДРЕСА_1 ставши її власником
відповідно до Витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно Витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно ОСОБА_4
на підставі договору купівлі-продажу
квартири містобудівного ансамблю
«Крутогорний» - комплекс «Східна
Башта» від 22.01.2007 року є власником
квартири АДРЕСА_2

Згідно Витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно ОСОБА_4
на підставі договору купівлі-продажу
нерухомого майна містобудівного
ансамблю «Крутогорний» - комплекс
«Східна Башта» від 22.01.2007 року є
власником паркувального місця
поз.НОМЕР_3 прим.АДРЕСА_4

Згідно Витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно ОСОБА_4
на підставі договору купівлі-продажу
нерухомого майна містобудівного
ансамблю «Крутогорний» - комплекс
«Східна Башта» від 22.01.2007 року є
власником паркувального місця
поз.НОМЕР_2 прим.АДРЕСА_4

Договорами відступлення права вимоги
за договорами пайової участі у
фінансуванні будівництва
багатофункціонального
торгово-офісного центру від 27.03.2012 року,
укладених нотаріально між ОСОБА_8 та
ОСОБА_4./ВРР №234209-11 зареєстрований в
реєстрі за №138, ВРП №093949-50
зареєстрований в реєстрі за №136, ВРР
№224203-05 зареєстрований за №137 до ОСОБА_4
перейшли всі права пайовика, що
передбачені умовами договору пайової
участі, у тому числі право на виділення
в натурі частки пайовика у вигляді:
торгово-виставкового приміщення
стр.№101 в осях А-В:7-8 на 1 поверсі,
загальною проектною площею 68,2 кв.м,
торгово-виставкового приміщення в
буд.№1 в осях А-В: 9-12 на 0 поверсі,
загальною проектною площею 151,08 кв.м,
торгово-виставкового приміщення буд.№2
в осях А-В: 7-12 на 1 поверсі, загальною
проектною площею 327,83 кв.м.

Згідно Витягу КП ДМБТІ про реєстрацію
права власності на нерухоме майно,
ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право
власності САС №299278 від 28.01.2009 року,
видане Виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради,
належить офісне приміщення поз.6 в буд.2
по вул.Глинки в м.Дніпропетровську.

Свідоцтвами про право власності від
12.10.2009 року, виданими Виконавчим
органом Київської міської ради
підтверджено право приватної
власності відповідача на квартиру
АДРЕСА_3 та на машиномісце НОМЕР_12 у
паркінгу корп.1 в АДРЕСА_3

Відповідно до договору
купівлі-продажу торгово-офісної
будівлі від 12.04.2011 року ОСОБА_5 придбала
торгово-офісну будівлю, що розташована
в м.Дніпропетровську по вул.Калініна
узвіз 1, зареєструвала договір в КП
ДМБТІ 18.04.2011 року, таким чином ставши її
власником. 27.12.2012 року ОСОБА_5 замість
вказаного договору купівлі-продажу
Виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради видано
Свідоцтво про право власності на
торгово-офісну будівлю, розташовану в
м.Дніпропетровську, вул.Калініна узвіз
1.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до рішення Бабушкінського
районного суду м.Дніпропетровська від
12.06.2007 року за ОСОБА_4 визнано право
власності на ? частину не житлового
приміщення АДРЕСА_10, що підтверджено
витягом КП ДМБТІ про реєстрацію права
власності на нерухоме майно.

Згідно Постанови Пленуму Верховного
Суду України "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя" №11 від 21.12.2007 року, вирішуючи
спори між подружжям про майно,
необхідно встановлювати обсяг спільно
нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання. Спільною сумісною
власністю подружжя, що підлягає поділу
(статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно
до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути
будь-які види майна, за винятком тих,
які згідно із законом не можуть їм
належати (виключені з цивільного
обороту), незалежно від того, на ім'я
кого з подружжя вони були придбані чи
внесені грошовими коштами, якщо інше не
встановлено шлюбним договором чи
законом. Спільною сумісною власністю
подружжя, зокрема, можуть бути:
квартири, жилі й садові будинки,
транспортні засоби.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.1 ст. 71 СК України майно,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі. Якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом. При
цьому суд бере до уваги інтереси
дружини, чоловіка, дітей та інші
обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.57 СК України особистою
приватною власністю дружини, чоловіка
є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно,
набуте нею, ним за час шлюбу, але на
підставі договору дарування або в
порядку спадкування; майно, набуте нею,
ним за час шлюбу, але за кошти, які
належали їй, йому особисто.

Згідно Постанови Пленуму Верховного
Суду України "Про судове рішення у
цивільній справі" №14 від 18.12.2009 року,
відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК
суд розглядає цивільні справи в межах
заявлених позивачем вимог та
зазначених і доведених ним обставин.

Аналізуючи зібрані по справі докази в
їх сукупності, приймаючи до уваги, що
сторони фактично припинили сумісне
життя в середині 1994 року, з того часу
сторони не проживають разом та не мають
спільного бюджету, що знайшло
підтвердження в судовому засіданні,
майно, яке було придбано відповідачем
ОСОБА_4 в період з 1995 року по теперішній
час є її особистим майном, яке придбано
за її власні кошти, перебування сторін
у зареєстровному де-юре шлюбі не надає
право позивачу на визнання за ним право
власності на ? частину майна, яке не
тільки зареєстровано за відповідачем,
але і фактично їй належить.

Крім того, розглядаючи позовні
вимоги щодо поділу торгово-офісної
будівлі, яка розташована в АДРЕСА_11, суд
виходить з того, що доказування по
справі покладається на учасників
процесу, докази мають бути допустимими
і належними, а зважаючи на те, що
вказана будівля належить ОСОБА_5, то в
цій частині позовні вимоги ОСОБА_3 про
поділ спільного майна подружжя взагалі
є безпідставними.

Таким чином, об'єктів права спільної
сумісної власності подружжя, що
підлягає поділу судом не встановлено, а
тому в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3 слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України
судові витрати слід покласти на
позивача та відшкодовувати, оскільки в
задоволенні позовних вимог відмовлено
в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 3, 10, 11, 57-61, 88, 159, 212-215 ЦПК України, суд,
-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про поділ майна - відмовити в
повному обсязі.

Судовий збір не відшкодовувати.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Бабушкінський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя
Т.В. Шевцова