АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
інстанції Дзюбич В.Л. Провадження №
22-ц/789/1254/14 Доповідач - Бершадська
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 р. колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Бершадської Г.В.

суддів - Шевчук Г. М., Ткач З. Є.,

при секретарі - Фащевська М.М.

з участю сторін - апелянта ОСОБА_1,
представника ДВС Сенківської-Клюхи
У.І., представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 20 серпня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Другого відділу Державної виконавчої
служби Тернопільського міського
управління юстиції, треті особи:
Публічне акціонерне товариство
"Фідобанк", ОСОБА_3 про визнання
недійсними прилюдних торгів та акту по
проведенню прилюдних торгів
арештованого рухомого майна,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся з
вказаним позовом, посилаючись на те, що
жовтня 2013 року ПП "Спеціалізоване
підприємство" Юстиція" провело
прилюдні торги з реалізації
арештованого автомобіля Hyundai Santa Fe, року
випуску, д.н.з. НОМЕР_1, з порушенням
діючого законодавства, оскільки
прилюдні торги проводилися без
належної експертної оцінки, жодних
повідомлень про проведення прилюдних
торгів, а транспортний засіб був
реалізований за явно заниженою ціною.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 20 серпня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким задоволити його
позов, посилаючись на неповне
з"ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну
скаргу підтримав та зіслався на
обставини, викладені в ній. Додатково
пояснив, що на виконання рішення про
стягнення боргу за кредитом в сумі 14380
дол .США у нього було вилучено
автомобіль. Вважає, що оцінка
транспортного засобу є заниженою,
оскільки коштів від його реалізації
вистачило лише на погашення кредиту і з
вирученої суми йому повернули близько
2000 грн.

Представник Другого відділу ДВС ТМУЮ
пояснив, що на виконанні відділу
перебував виконавчий лист про
стягнення солідарно із ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 в користь ПАТ "Ерсте Банк" 14380
дол. США, що еквівалентно 114942 грн.
заборгованості за кредитним договором
та 1149,42 грн. судового збору у зв"язку з
чим було складено акт опису та арешту
автомобіля Hyundai Santa Fe. Постановою
державного виконавця було призначено
експерта для оцінки транспортного
засобу, згідно звіту вартість якого
склала 150884,70 грн., а пізніше проводилось
рецензування звіту. В подальшому було
укладено із ПП "Спеціалізоване
підприємство "Юстиція" договір про
реалізацію арештованого майна і на
підставі проведеного аукціону
державним виконавцем було складено
відповідний акт.

Представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу
не визнав та пояснив, що проведення
прилюдних торгів рухомого майна
регулюється Порядком реалізації
арештованого майна, який на той час не
передбачав обов"язку повідомляти
сторони виконавчого провадження про
дату та час проведення аукціону. Крім
цього, автомобіль після його уцінки із
стартовою ціною 120000 грн. продано за
ціною 150000 грн., яка була визначена
експертом оцінювачем (в аукціоні
приймало участь шість учасників).

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 13 серпня 2013 року
між ПП "Юстиція" та Другим відділом ДВС
МУЮ укладено договір №21/117/13/а про
надання послуг по організації і
проведенню аукціону з реалізації
арештованого майна автомобіля Hyundai santa
FE, року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_1.

Перший аукціон з реалізації майна
боржника був призначений на 4 вересня
2013 року за стартовою ціною продажу
автомобіля 150884,70 грн., однак не відбувся
у звязку з відсутністю зареєстрованих
покупців.

З матеріалів справи вбачається, що
інформація про проведення аукціону з
реалізації арештованого майна на
виконання умов договору №21/117/13/а від 13
серпня 2013 року була розміщена на
інформаційному Інтернет ресурсі
Міністерства юстиції України
(повідомлення №516117 від 19 серпня 2013
року).

З матеріалів справи також вбачається,
що сторони виконавчого провадження
були письмово повідомлені про
проведення аукціону, а також стартову
ціну реалізації.

Після переоцінки 11 вересня 2013 року
вартість автомобіля склала 120707,50 грн. і
повторний аукціон відбувся 2 жовтня 2013
року. За його результатами переможцем
оголошено ОСОБА_3, який запропонував
найвищу ціну 150 000 грн. (для участі в
аукціоні зареєструвалося шість
учасників).

Інформація про проведення другого
аукціону, згідно повідомлення №521063 від
13 вересня 2013 року, була розміщена на
веб-сайті Міністерства юстиції
України, сторони виконавчого
провадження, відповідно листа за
вих.№557 від 13 вересня 2013 року, письмово
повідомлені про проведення аукціону і
стартову ціну реалізації.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
реалізація арештованого майна на
аукціоні та оформлення переможцем
аукціону права власності на вказане
майно здійснено у відповідності з
вимогами чинного законодавства, а тому
відсутні підстави для задоволення
позовних вимог ОСОБА_1

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується суд
апеляційної інстанції, оскільки він
відповідає вимогам закону та
ґрунтується на матеріалах справи.

На підставі пояснень сторін
встановлено, що на виконанні Другого
відділу ДВС ТМУЮ знаходились два
виконавчі листи про стягнення
солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користь
ПАТ "Ерсте Банк" 14380 дол. США, що
еквівалентно 114942 грн. заборгованості
за кредитним договором та 1149,42 грн.
судового збору і державним виконавцем
було складено акт опису та арешту
автомобіля Hyundai santa FE, який реалізовано
на аукціоні.

Умови та порядок виконання рішень
судів та інших органів, що підлягають
примусовому виконанню, в разі
невиконання їх у добровільному порядку
на час вчинення виконавчих дій,
визначає Закон України №606-XIV від 21
квітня 1999 року "Про виконавче
провадження" та Інструкція про
проведення виконавчих дій, затверджена
наказом Міністерства юстиції України 15
грудня 1999 року. Вказані нормативні акти
передбачають, що реалізація
арештованого майна здійснюється
шляхом його продажу на прилюдних
торгах, аукціонах або на комісійних
умовах (ст. 62 Закону України №606-XIV).

Відповідно до положень цих правових
норм, державний виконавець здійснює
лише підготовчі дії з метою проведення
аукціону (прилюдних торгів), а самі
прилюдні торги чи аукціон проводять
спеціалізовані організації, з якими
ДВС укладає відповідний договір (п. 5.11
Інструкції від 15 грудня 1999 року).

Наказом Міністерства юстиції України
№42/5 від 15 липня 1999 року затверджено
Порядок реалізації арештованого майна,
який регулює реалізацію арештованого
майна за винятком нерухомого майна,
майна, вилученого з обігу.

Цим порядком передбачено, що
реалізація арештованого майна
здійснюється державним виконавцем
шляхом його продажу на аукціоні, який
укладає договір з організатором
аукціону - спеціалізованою
організацією, про реалізацію майна за
визначену винагороду. В ньому
визначено процедуру підготовки до
проведення аукціону, порядок
проведення аукціону, порядок
переоцінки майна, порядок розрахунків
за придбане на аукціоні майно та
перехід права власності.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 215 ЦК України,
підставою для визнання аукціону
недійсним є порушення встановлених
законодавством правил проведення
аукціону, визначених саме Порядком
реалізації арештованого майна.

Отже, дії державного виконавця у
виконавчому провадженні, які не
стосуються правил проведення аукціону
мають самостійний спосіб оскарження й
не можуть бути підставою для визнання
прилюдних торгів, аукціону недійсними.

Апелянт підставою визнання прилюдних
торгів (аукціону) недійсними зазначає
те, що прилюдні торги відбувались без
належної експертної оцінки, за його
клопотанням не була проведена
незалежна експертиза і те, що жодних
повідомлень про проведення прилюдних
торгів він не отримував, і це, на його
думку, призвело до реалізації
автомобіля за явно заниженою ціною,
тобто вважає, що була порушена
процедура підготовки до проведення
аукціону.

З матеріалів справи вбачається, що у
відповідності до вимог ст. 58 ЗУ "Про
виконавче провадження" суб"єктом
оціночної діяльності визначалась
ринкова вартість транспортного засобу
Hyundai santa FE, і за заявою ОСОБА_1
проводилось рецензування звіту про
оцінку майна, за результатами якого
визначена вартість транспортного
засобу є вірною.

За таких обставин, твердження апелянта
про те, що автомобіль реалізовано без
належної експертної оцінки є
голослівними.

Пункт 3.6 вищезгаданого Порядку
передбачає підготовку до проведення
аукціону, а саме: складання
інформаційної картки на майно,
прийняте для продажу; розміщення на
відповідному веб-сайті інформації про
майно, що реалізується; оголошення про
проведення аукціону; надання
можливості бажаючим попередньо
ознайомитись з аукціонним майном (п. 3.7
Порядку). Цей порядок, який діяв на час
проведення аукціону, не передбачав
обов"язку організатора аукціону
повідомляти про дату, час та місце
проведення аукціону боржника.

Проте, матеріали справи свідчать, що
такі повідомлення направлялись ДВС та
сторонам виконавчого провадження.

Посилання апелянта на порушення правил
проведення прилюдних торгів,
визначених Тимчасовим положенням про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації нерухомого майна,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 27 жовтня 1999 року
№68/5, яке передбачає повідомлення
боржника про проведення прилюдних
торгів, колегія не приймає до уваги, так
як це положення регулює порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації нерухомого майна.

Апелянт порушення порядку проведення
аукціону вбачає лише в тому, що його не
повідомили про дату, час та місце
проведення аукціону, однак не вказує як
це вплинуло на його результат.

Інших порушень порядку реалізації
транспортного засобу ОСОБА_1 не
зазначає.

За таких обставин, колегія суддів не
вбачає підстав для скасування рішення
суду з мотивів, наведених в апеляційній
скарзі.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК
України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 20 серпня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Г.В. Бершадська