Провадження № 6/761/2120/2014
У Х В А Л А

24 листопада 2014 року
м.Київ

Шевченківський районний суд м.Києва в
складі:

головуючого судді:
Гриньковської Н.Ю.,

при секретарі Ковтун
А.В.

розглянувши подання старшого
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м.Києві ОСОБА_1,
заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України, без вилучення
паспортного документа, ОСОБА_2,-

в с т а н о в и в:

19.11.2014року до Шевченківського
районного суду м.Києва надійшло
подання державного виконавця ВДВС
Шевченківського РУЮ у м.Києві ОСОБА_1
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_2 (далі - (боржник)
до виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням Шевченківського
районного суду м.Києва від 17 березня 2010
року у справі №2-1590/10.

До провадження судді Шевченківського
районного суду міста Києва вказана
справа була передана 21 листопада 2014
року.

Свою заяву обґрунтовує тим, що на
виконанні у ВДВС Шевченківського
районного управління юстиції у м.Києві
перебуває виконавче провадження ВП
№19056019 з примусового виконання
виконавчого листа №2-1590/10, виданого
29.03.2010 Шевченківським районним судом
м.Києва про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 аліментів на утримання
сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій
грошовій сумі в розмірі 540,00грн.,
щомісяця, але не менше законодавчо
визначеного прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
25.03.2009 і до досягнення дитиною
повноліття.

Заявник вказує, що 05.05.2010 державним
виконавцем винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження
№19056019 з виконання вказаного
виконавчого листа, яку направлено
боржнику для виконання, стягувачу - до
відома. Проте, рішення боржником, досі
не виконано, аліментів не сплачено. За
таких обставин, заявник посилаючись на
те, що з дня відкриття виконавчого
провадження, боржник ухиляється від
добровільного виконання своїх
зобов'язань за рішенням суду, у
встановлені законодавством строки
аліменти не сплатив, на вимоги
державного виконавця не реагує,
просила обмежити у праві виїзду за межі
України боржника, без вилучення
паспортного документа.

Представник заявника у судове
засідання не з'явилася. Зі змісту
подання вбачається можливість
розглянути подання без участі
державного виконавця та повідомлення
письмово про наслідки розгляду
подання.

Розглянувши подання, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку
про те, що вказане подання підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

В силу ст.13 Загальної декларації прав
людини кожна людина має право вільно
пересуватися й обирати собі місце
проживання в межах любої держави. Кожна
людина має право залишати будь-яку
країну, включаючи свою власну, і
повертатися у свою країну.

Водночас, Закон України від 21.01.1994 року
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Так, п.5 ст.6 Закону України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України» передбачено, як
підставу для тимчасового обмеження у
праві виїзду за кордон ухилення особи
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

Відповідно до п.п.3,5,11 ч.3 ст.11 Закону
України "Про виконавче провадження" від
21.04.1999 № 606-XIV зі змінами, державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право: з
метою захисту інтересів стягувача
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі
конфіденційну; накладати арешт на
майно боржника, опечатувати, вилучати,
передавати таке майно на зберігання та
реалізовувати його в установленому
законодавством порядку; викликати
фізичних осіб, посадових осіб з приводу
виконавчих документів, що знаходяться
у виконавчому провадженні, а в разі
неявки боржника без поважних причин
виносити постанову про його привід
через органи внутрішніх справ.

При цьому, згідно з п.18 ч.3 ст.11 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право, у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Таким чином, аналіз перелічених норм
законів дає підстави стверджувати, що
необхідною умовою для застосування
видів тимчасового обмеження у виїзді
за кордон є встановлення факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язань за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Звернувшись до суду з поданням, заявник
наголошувала, що з дня відкриття
виконавчого провадження ВП №19056019 з
примусового виконання виконавчого
листа №2-1590/10, виданого 29.03.2010
Шевченківським районним судом м.Києва
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 аліментів на утримання сина -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій
сумі в розмірі 540,00грн., щомісяця, але не
менше законодавчо визначеного
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 25.03.2009 і
до досягнення дитиною повноліття,
боржником не було здійснено будь-яких
дій, які б спрямовувались на виконання
вказаного рішення суду, а тому наявні
підстави вважати, що боржник умисно
ухиляється від сплати аліментів. Тому,
з метою уникнення виконання
зобов'язань, покладених на боржника
судовим рішенням, слід обмежити ОСОБА_2
у праві виїзду за межі України,
оскільки такий захід впливу може
забезпечити повноту виконання
зобов'язань за вказаним вище рішенням
суду.

З матеріалів подання вбачається, що
державним виконавцем здійснювались
усі ймовірні заходи впливу, направлені
на належне виконання зобов'язань,
покладених на боржника рішенням суду,
тоді як боржник ухиляється від
виконання судового рішення.

За таких обставин, оскільки, додані до
подання матеріали виконавчого
провадження свідчать про те, що боржник
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням суду, яке
набрало законної сили та виконується в
порядку, визначеному Закону України
«Про виконавче провадження», а вжиті
державним виконавцем заходи,
спрямовані на виконання рішення суду,
не досягли бажаного результату, а
також, з метою уникнення боржником
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, захист прав та
інтересів стягувача, суд дійшов
висновку, що подання державного
виконавця є обґрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню, а тому вважаю, за
необхідне, встановити тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України громадянину ОСОБА_2 до
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням Шевченківського
районного суду м.Києва від 17 березня 2010
року у справі №2-1590/10, оскільки такий
захід впливу може забезпечити повноту
виконання зобов'язань за вказаним
рішенням суду.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.19 Закону України
«Про державну прикордонну службу
України» на Державну прикордонну
службу України покладається завдання
щодо запобігання та недопущення
перетинання державного кордону
України особами, яким згідно із
законодавством не дозволяється в'їзд в
Україну або яких тимчасово обмежено у
праві виїзду з України, у тому числі
згідно з дорученнями правоохоронних
органів; розшук у пунктах пропуску
через державний кордон осіб, які
переховуються від органів досудового
розслідування та суду, ухиляються від
відбуття кримінальних покарань;
виконання в установленому порядку
інших доручень правоохоронних органів.

Ні підставі викладеного та керуючись
ст.11 Закону України «Про виконавче
провадження», ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», ст.19 Закону
України «Про державну прикордонну
службу України» та керуючись ст.ст. 57-59,
209, 210, 212, 377-1 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Подання старшого державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м.Києві ОСОБА_1,
заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України, без вилучення
паспортного документа, ОСОБА_2 -
задовольнити.

Тимчасово обмежити ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2., у праві виїзду за межі
України, без вилучення паспортного
документа, до виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням
Шевченківського районного суду м.Києва
від 17 березня 2010 року у справі №2-1590/10.

Копію ухвали направити до
Адміністрації Державної прикордонної
служби України - для виконання.

Зобов'язати Адміністрацію Державної
прикордонної служби України (адреса:
вул. Володимирська, м. Київ, 26, 01034) вжити
невідкладних заходів для недопущення
виїзду з України громадянина обмежити
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Апеляційного суду міста Києва шляхом
подання через Шевченківський районний
суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її
проголошення, а у разі, якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання її
копії.

Суддя