№2/20/3350/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 жовтня 2014 року Бабушкінський
районний суд міста Дніпропетровська у
складі:

головуючого судді - Решетніка М.О.

при секретарі – Медведєвій А. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа: Головне управління
державної міграційної служби України в
Дніпропетровській області „Про
визнання втратившим право
користування житловим приміщенням”, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з
вищевказаним позовом до відповідача. В
обґрунтування своїх позовних вимог
посилається на те, що вона є власником
квартири АДРЕСА_1. Крім неї в квартирі
був зареєстрований в якості її
чоловіка відповідач, однак у 2011 році
він виїхав на інше місце проживання.
ОСОБА_1 на житловій площі
вищезазначеної квартири не проживає
більше 6 місяців, комунальні платежі не
сплачує. Місце проживання відповідача
їй не відоме, добровільно знятись з
реєстраційного обліку відмовляється. З
05 грудня 2013 року їх шлюб було розірвано.
Просила визнати відповідача
втратившим право користування
житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1
та зобов'язати Головне управління
державної міграційної служби України в
Дніпропетровській області зняти
відповідача з реєстраційного обліку за
вищевказаною адресою.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день слухання справи
повідомлені належним чином. Позивачка
в поданій до суду заяві позов
підтримала та просила розглянути
справу у її відсутність. Причина неявки
відповідача та третьої особи не відома,
в зв’язку з чим судом ухвалено про
заочний розгляд справи в порядку ст. 224
ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
обґрунтований і на підставі ст.ст. 71,72,163
Житлового Кодексу України підлягає
задоволенню у повному обсязі з
наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_1 є власницею на підставі
договору дарування від 04 лютого 2004
року, зареєстрованого у реєстрі 5-40
(а.с.5, 6), та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. На
даний час у вказаній квартирі проживає
позивачка та її син, однак у реєстрації
значаться також і відповідач, який з 2011
року не проживає у спірній квартирі,
забравши зі спірної житлової площі всі
свої особисті речі, виїхав на інше
постійне місце проживання. Добровільно
знятися з реєстраційного обліку
відмовляється (а.с.8,9,10).

Відповідно до ст.163 Житлового кодексу
України при тимчасовій відсутності
наймача або членів його родини за ними
зберігається займане житлове
приміщення у випадках та в межах
строків передбачених діючим
законодавством.

У відповідності зі ст.71 Житлового
Кодексу України, при тимчасовій
відсутності наймача або членів його
родини за ними зберігається житлове
приміщення на протязі шести місяців.

У відповідності зі ст.72 Житлового
Кодексу України, визнання особи
втратившою право користування
житловим приміщенням в наслідок
відсутності цієї особи понад
установлений діючим законодавством
термін встановлюється в судовому
порядку.

Дослідивши докази в їх сукупності, суд
вважає, що позивачка у судовому
засіданні довела факт не проживання
відповідача на спірній житловій площі
понад шість місяців, тому його слід
визнати втратившим право користування
житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.
В зв'язку з чим, зобов'язати Головне
управління державної міграційної
служби в Дніпропетровській області
зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2,
за вищевказаною адресою.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 57, 60, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати ОСОБА_2 втратившим право
користування житловим приміщенням
квартири АДРЕСА_2.

Зобов'язати Головне управління
державної міграційної служби в
Дніпропетровській області зняти з
реєстраційного обліку ОСОБА_2 за
адресою: АДРЕСА_3.

Строк апеляційного оскарження рішення
– 10 днів.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його постановив, за письмовою
заявою відповідачів, котра може бути
подана протягом десяти днів із дня
отримання копії заочного рішення.

Суддя