Справа № 144/36/14-ц
Провадження № 6/144/76/14
У Х В А Л А

"12" грудня 2014 р. Теплицький районний
суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Панченка Д.І.,

за участю секретаря - Бевз О.В.,

представника ВДВС Теплицького РУЮ
Пролеєвої Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Теплик
подання відділу державної виконавчої
служби Теплицького районного
управління юстиції про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ :

11 грудня 2014 року до суду
надійшло подання відділу ДВС
Теплицького РУЮ про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_2, мотивуючи свої вимоги
тим, що на виконанні у відділі ДВС
знаходиться виконавче провадження по
примусовому виконанню виконавчого
листа № 144/36/14-ц від 03.07.2014 року про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 -
30539 грн. матеріальної шкоди, та просить
встановити тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України відносно
боржника, мотивуючи це не виконанням
рішення суду, відсутність у
встановлену виконавцем годину по місцю
проживання для проведення опису та
арешту майна та неявкою боржника до
судового виконавця.

Представник ВДВС Теплицького
РУЮ Пролеєва Т.В. подання підтримує,
вказує на те, що боржник у ВДВС не
являється, її вимогу бути по місцю
проживання для опису майна не виконує.
Боржник працює, є власником житлового
будинку та транспортного засобу -
трактора.

Судом встановлено, що у
відділі ДВС Теплицького районного
управління юстиції знаходиться
виконавче провадження по виконавчого
листа № 144/36/14-ц від 03.07.2014 року про
стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 -
30539 грн. матеріальної шкоди

Відповідно до вимог ст. 377-1 ЦПК
України - питання про тимчасове
обмеження боржника-фізичної особи або
керівника боржника-фізичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за місцем
знаходження органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11
Закону України «Про виконавче
провадження» у разі ухилення боржника
від виконання зобов'язання, покладених
на нього рішенням, державний
виконавець має право звернутись до
суду за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду
боржника-фізичної особи за межі
України та до виконання зобов'язання за
рішенням.

Згідно ст. 6 Закону України "Про
порядок виїзду з України та в'їзд в
Україну громадян України" встановлено,
що громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі
паспорта або громадянинові України,
який має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, зокрема,
у випадках, якщо діють неврегульовані
аліментні, договірні чи інші
невиконані зобов'язання - до виконання
зобов'язань або розв'язання спору за
погодженням сторін у передбачених
законом випадках, або забезпечення
зобов'язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, або він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань.

Таким чином, Законом передбачено
юридичні санкції у вигляді тимчасового
обмеження у праві виїзду не за
наявності факту невиконання
зобов'язань, а за ухилення від їх
виконання. Можливість застосування
обмеження права особи існує лише у
випадку якщо є належні та допустимі
докази умисної недобросовісної і
протиправної поведінки боржника -
фізичної особи, спрямованої на
невиконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням. В матеріалах
виконавчого провадження та матеріалах
доданих до подання відсутні відомості
про причини відсутності та неявки, крім
того відсутні дані про наявність у
боржника права на виїзд (про видачу
йому паспорта громадянина України для
виїзду), та у справі відсутні докази
того, що до боржника з боку державного
виконавця застосовувались
адміністративні заходи щодо стягнення
боргу.

Європейський суд з прав людини в
рішенні від 11.07.2013 р по справі «Хлюстов
проти Росії» вказав на обов'язок
місцевої влади забезпечити, щоб
обмеження права людини на виїзд з своєї
країни з самого початку і на всьому
його протязі, було виправданим і
пропорційним обставинам .

Враховуючи вимоги ст.33 Конституції
України - кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком обмежень
встановлених законом, та ст. 2 Протоколу
№ 4 до Конвенції про захист прав людини
і основоположних свобод (далі -
Конвенція), який гарантує деякі права і
свободи, не передбачені в Конвенції та
у Першому протоколі до неї, кожен є
вільним залишати будь-яку країну,
включно зі своєю власною. На здійснення
цих прав не може бути встановлено
жодних обмежень, крім тих, що
передбачені законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб. - суд
приходить до висновку, що підстав для
обмеження його у праві виїзду за межі
України, на час звернення з поданням до
суду, немає.

Керуючись ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
ст. 377-1 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання відділу
державної виконавчої служби
Теплицького районного управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_2 -
відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу
суду може бути подано протягом п'яти
днів з дня отримання копії ухвали,
через Теплицький районний суд до
апеляційного суду Вінницької області.

Суддя: