У х в а л а

24 листопада 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П., суддів:
Журавель В.І., Мартинюка В.І.,Іваненко
Ю.Г., Писаної Т.О.,розглянувши у судовому
засіданні заяву представника ОСОБА_6
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 22 серпня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, треті особи:
Служба у справах дітей Приморської
районної адміністрації Маріупольської
міської ради, Служба у справах дітей
Іллічівської районної адміністрації
Маріупольської міської ради, про
визначення місця проживання дитини за
місцем проживання батька, та
зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6,
треті особи: Служба у справах дітей
Приморської районної адміністрації
Маріупольської міської ради, Служба у
справах дітей Іллічівської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради, про відібрання малолітньої
дитини від батька та повернення до
матері, визначення місця проживання
дитини за місцем проживання матері,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Приморського районного суду
м. Маріуполя Донецької області від 05
червня 2014 року позов ОСОБА_6 задоволено.

Визначено місце проживання
малолітньої дитини ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем проживання її
батька ОСОБА_6, а саме:
АДРЕСА_1.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_7 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 05 серпня 2014 року апеляційну
скаргу ОСОБА_7 задоволено, рішення суду
першої інстанції скасовано та ухвалено
нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_6
відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_7 задоволено,
відібрано малолітню дитину ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у батька ОСОБА_6

Визначено місце проживання
малолітньої дитини ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем проживання
матері ОСОБА_7 за адресою:
АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

22 серпня 2014 року ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ ОСОБА_6 відмовлено у відкритті
касаційного провадження у справі за
його касаційною скаргою на рішення
апеляційного суду на підставі п. 5 ч. 4
ст. 328 ЦПК України.

У жовтні 2014 року позивач подав заяву
про перегляд зазначеної ухвали з
підстав неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник зазначає:

- ухвалу колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 вересня 2013 року у
справі за позовом про відібрання
дитини, визначення її місця проживання,
відшкодування моральної шкоди та
стягнення пені за прострочення сплати
аліментів, за зустрічним позовом про
визначення місця проживання дитини та
стягнення аліментів, якою рішення суду
першої інстанції в незміненій частині
та рішення апеляційного суду, зокрема
щодо задоволення позову та визначення
місця проживання дитини з батьком,
залишені без змін;

- ухвалу колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 квітня 2013 року у справі про
визначення місця проживання дітей,
якою судові рішення судів попередніх
інстанцій про задоволення позову та
визначення місця проживання дітей з
батьком залишені без змін;

- ухвалу колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 червня 2013 року у справі за
позовом про визначення місця
проживання дитини разом з матір'ю,
відібрання дитини на її попереднє
місце проживання, за зустрічним
позовом про визнання місця проживання
дитини, якою судові рішення судів
попередніх інстанцій про задоволення
позову та визначення місця проживання
дитини з батьком залишені без змін;

- ухвалу колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 липня 2013 року у справі про
визначення місця проживання дітей,
якою судові рішення судів попередніх
інстанцій про часткове задоволення
позову та визначення місця проживання
однієї дитини з батьком, а іншої з
матір'ю, залишені без змін.

На обґрунтування заяви ОСОБА_6
посилається на ті обставини, що судом
касаційної інстанції при вирішенні
подібних спорів неоднаково
застосовані ч. 1 ст. 161, ч. 1 і ч. 2 ст. 171 СК
України, принцип 4, 6, 7 Декларації прав
дитини, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень.

Перевіривши доводи заяви, зміст
судових рішень, на які посилається
заявник, та судового рішення, про
перегляд якого подана заява, колегія
суддів дійшла висновку, що у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України потрібно відмовити з таких
підстав.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах потрібно розуміти
такі, де тотожними є предмет спору,
підстави позову, зміст позовних вимог
та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Зі змісту ухвали суду касаційної
інстанції, про перегляд якої подана
заява, та ухвал суду касаційної
інстанції, на які посилається заявник,
як на приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, що потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень,
вбачається, що ці судові рішення
грунтуються на різних фактичних
обставинах справ та стосуються оцінки
доказів, зроблених судами по цих
справах, отже і висновки судів про
визначення місця проживання дітей з
матір'ю чи з батьком є різними в
залежності від обставин кожної
конкретної справи.

За таких обставин неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції ч. 1 ст. 161, ч. 1 і ч. 2 ст. 171 СК
України, принципів 4, 6, 7 Декларації прав
дитини в даному випадку не відбулось і
наведені заявником доводи не містять
ознаки, які згідно з вимогами статті 355
ЦПК України є підставою для перегляду
судових рішень суду касаційної
інстанції, а тому у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
потрібно відмовити.

Керуючись ст.ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_6
до ОСОБА_7, треті особи: Служба у справах
дітей Приморської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради, Служба у справах дітей
Іллічівської районної адміністрації
Маріупольської міської ради, про
визначення місця проживання дитини за
місцем проживання батька, та
зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6,
треті особи: Служба у справах дітей
Приморської районної адміністрації
Маріупольської міської ради, Служба у
справах дітей Іллічівської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради, про відібрання малолітньої
дитини від батька та повернення до
матері, визначення місця проживання
дитини за місцем проживання матері, за
заявою представника ОСОБА_6 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 22 серпня 2014 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.П. Касьян

Судді:
В.І. Журавель

Ю.Г. Іваненко

В.І. Мартинюк

Т.О. Писана