Провадження № 2/752/4932/14
РІШЕННЯ

Іменем України

заочне

02.12.2014 року Голосіївський суд м.
Києва

в складі головуючого судді
Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Рабосюк А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання договору іпотеки недійсним, -

встановив :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до відповідачів ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про визнання договору іпотеки
недійсним. Свої вимоги позивач
мотивував тим, що 13.05.2011 р. між ним та
ОСОБА_3 було укладено договір позики.
Відповідно до умов договору позики (п. 1,
1.1, 3, 6, 6.1) ОСОБА_3 отримала, а позивач
надав у безпроцентну позику грошову
суму у розмірі 119575,5 грн., що за курсом
продажу доларів США НБУ станом на 13.05.2011
р. складає 15000 доларів США, строком до
13.07.2011 р. З метою забезпечення виконання
зобов»язань за договором позики
Сторони зобов»язуються в порядку та в
строки, визначені договором позики,
укласти договір іпотеки, відповідно до
якого ОСОБА_3 передасть в іпотеку
позивачу квартиру за адресою: АДРЕСА_1,
а також договір про задоволення вимог
іпотекодержателя. Укладення та
посвідчення договору іпотеки та
договору про задоволення вимог
іпотекодержателя має бути здійснено не
пізніше 17.00 годин 13.07.2011 р. в приміщенні
офісу приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
за адресою: АДРЕСА_2. Однак, станом на
день подання позову договір іпотеки
між позивачем та ОСОБА_3 з вини
останньої укладений не був.

17.08.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було
укладено договір безпроцентної позики
грошей. Відповідно до умов договору (п.
1, 12) ОСОБА_2 передала, а ОСОБА_3 прийняла
257815,46 грн. із зобов»язанням повернути
таку ж суму до 17.08.2012 р. включно.
Повернення позики, в тому числі
дострокове, має відбуватись у
погодженому сторонами місці, а у разі
недосягнення згоди - у приміщенні
нотаріальної контори, де посвідчений
цей договір. У випадках невиконання або
неналежного виконання цього договору
ОСОБА_2 має право звернути стягнення на
квартиру, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, яка є забезпеченням виконання
цього договору.

22.09.2011 року, 27.10.2011 року та 28.02.2012 р. до
договору позики ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було
внесено зміни щодо суми отриманої
ОСОБА_3 позики.

17.08.2011 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було
укладено іпотечний договір, відповідно
до положень якого (п. 1, 2, 3.2) цей договір
забезпечує вимоги іпотекодержателя
(ОСОБА_2.) щодо своєчасного до 17.08.2012 р.
включно повернення іпотекодавцем
(ОСОБА_3), суми позики в розмірі 257815,46
грн. за договором безпроцентної позики
грошей, укладеним Іпотекодержателем
(ОСОБА_2.) та Іпотекодавцем (ОСОБА_3) та
посвідченим ОСОБА_5, приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу 17.08.2011 р. за
реєстровим № 2602. На забезпечення
виконання Основного зобов»язання
Іпотекодавець (ОСОБА_3) передає в
іпотеку Іпотекодержателю (ОСОБА_2.)
належне їй на праві власності нерухоме
майно, яким є квартира АДРЕСА_1
Іпотекодавець (ОСОБА_3) заявляє і
свідчить, що до укладення цього
договору Предмет іпотеки або будь-яка
його частина нікому будь-яким способом
не відчужена, не передана в оренду,
найом, користування на будь-яких інших
підставах, він не є предметом
податкової застави, судового спору і не
перебуває під забороною (арештом),
треті особи не мають на нього будь-яких
прав, в тому числі, прав та вимог, що
підлягають державній реєстрації
відповідно до чинного законодавства
України.

В укладенні договору іпотеки позивач
вбачає порушення своїх прав як особи,
яка мала першочергове право на
укладення договору іпотеки відповідно
до умов договору позики, укладеного
13.05.2011 р. між позивачем та ОСОБА_3,
оскільки позивач вважає, що між ним та
ОСОБА_3 було укладено попередній
договір іпотеки, умови якого викладено
в договорі позики. Крім того, позивач
вважає, що при укладенні іпотечного
договору між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
останньою було порушено вимоги Закону
України «Про іпотеку» стосовно
неповідомлення ОСОБА_2 про права та
обов?язки третіх осіб на предмет
іпотеки, в тому числі ті, що не
зареєстровані у встановленому законом
порядку.

Посилаючись на норми Цивільного
кодексу України, Закону України «Про
іпотеку» просить визнати недійсним
іпотечний договір, укладений 17.08.2011 р.
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрований в реєстрі № 2653.

Представник позивача подав до суду
заяву про розгляд справи за
відсутності його та позивача,
підтриманням позову, проти заочного
розгляду справи не заперечував.

Відповідачі до суду повторно не
з»явились, судом про дату судового
розгляду повідомлялись. Причина їхньої
неявки суду невідома.

На підставі наявних в справі
доказів суд ухвалив провести заочний
розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено наступне.

13.05.2011 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було
укладено договір позики, відповідно до
якого ОСОБА_3 отримала від позивача у
безпроцентну позику грошову суму у
розмірі 119575,5 грн. строком до 13.07.2011 р. З
метою забезпечення виконання
зобов»язань за договором позики
Сторони зобов»язуються в порядку та в
строки, визначені договором позики,
укласти договір іпотеки, відповідно до
якого ОСОБА_3 передасть в іпотеку
позивачу квартиру за адресою: АДРЕСА_1.
Станом на день звернення позивача з
позовом до суду позика повернена не
була і договір іпотеки між позивачем та
ОСОБА_3 з вини останньої укладений не
був.

Таким чином, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було
укладено попередній договір іпотеки,
умови якого були внесені до договору
позики.

17.08.2011 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було
укладено договір безпроцентної позики
грошей, відповідно до якого ОСОБА_2
передала, а ОСОБА_3 прийняла 257815,46 грн.
із зобов»язанням повернути таку ж суму
до 17.08.2012 р. включно. 22.09.2011 р., 27.10.2011 р.,
28.02.2012 р. до договору позики ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 вносились зміни щодо суми
отриманої ОСОБА_3 позики.

17.08.2011 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було
укладено іпотечний договір, відповідно
до положень якого ним забезпечуються
вимоги іпотекодержателя ОСОБА_2 щодо
своєчасного до 17.08.2012 р. включно
повернення іпотекодавцем ОСОБА_3, суми
позики в розмірі 257815,46 грн. за договором
безпроцентної позики грошей. Предметом
договору іпотеки є квартира АДРЕСА_1
Відповідно до умов іпотечного договору
Іпотекодавець ОСОБА_3 заявляє і
свідчить, що до укладення цього
договору Предмет іпотеки або будь-яка
його частина нікому будь-яким способом
не відчужена, не передана в оренду,
найом, користування на будь-яких інших
підставах, він не є предметом
податкової застави, судового спору і не
перебуває під забороною (арештом),
треті особи не мають на нього будь-яких
прав, в тому числі, прав та вимог, що
підлягають державній реєстрації
відповідно до чинного законодавства
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про іпотеку» іпотека - вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні
іпотекодавця, згідно з яким
іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України
«Про іпотеку» іпотекодавець
зобов'язаний до укладення іпотечного
договору попередити іпотекодержателя
про всі відомі йому права та вимоги
інших осіб на предмет іпотеки, в
тому числі ті, що не зареєстровані у
встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 229 Цивільного
кодексу України істотне значення має
помилка щодо природи правочину, прав та
обов'язків сторін, таких властивостей і
якостей речі, які значно знижують її
цінність або можливість використання
за цільовим призначенням. Помилка щодо
мотивів правочину не має істотного
значення, крім випадків, встановлених
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Цивільного
кодексу України якщо одна із сторін
правочину навмисно ввела другу сторону
в оману щодо обставин, які мають
істотне значення (частина перша статті
229 цього Кодексу), такий правочин
визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує
наявність обставин, які можуть
перешкодити вчиненню правочину, або
якщо вона замовчує їх існування.

Згідно із ст. 635 ЦК України попереднім є
договір, сторони якого зобов'язуються
протягом певного строку (у певний
термін) укласти договір в майбутньому
(основний договір) на умовах,
встановлених попереднім договором.
Істотні умови основного договору, що не
встановлені попереднім договором,
погоджуються у порядку, встановленому
сторонами у попередньому договорі,
якщо такий порядок не встановлений
актами цивільного законодавства.
Попередній договір укладається у
формі, встановленій для основного
договору, а якщо форма основного
договору не встановлена, - у письмовій
формі.

Таким чином, іпотечний договір було
укладено між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо
об»єкта, на який існували права третіх
осіб (ОСОБА_1.), в тому числі,
незареєстровані в судовому порядку,
про які ОСОБА_3 не повідомила ОСОБА_2

За таких обставин суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають задоволенню, а іпотечний
договір - визнанню недійсним.

Керуючись ст.ст. 212-215, 226 ЦПК України,-

Вирішив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про визнання договору іпотеки
недійсним - задовольнити.

Визнати недійсним іпотечний
договір, укладений 17.08.2011 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрований в реєстрі № 2653.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення . Особи , які брали
участь у справі , але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення , можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення .

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційного скарги , якщо
апеляційну скаргу не було подано . У
разі подання апеляційної скарги
рішення , якщо його не скасовано ,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом .

Заочне рішення може бути
переглянуте судом ,який його ухвалив за
письмовою заявою відповідача .

Суддя :