Справа № 348/48/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2554/2014
Головуючий у 1 інстанції Безбородько
Суддя-доповідач Ковалюк Я.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Ковалюка Я.Ю.

суддів:
Шалаути Г.І., Шишка А.І.

секретаря
Капущак С.В.

з участю представників: апелянта -
ОСОБА_2, ВДВС Надвірнянського РУЮ -
Римарука Т.Д.; заінтересованої особи -
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання відділу державної
виконавчої служби Надвірнянського
районного управління юстиції про
визначення частки майна боржника у
майні, яким він володіє спільними
особами, за апеляційною скаргою ОСОБА_5
на ухвалу Надвірнянського районного
суду від 12 листопада 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Надвірнянського районного
суду від 12 листопада 2014 року подання
ВДВС Надвірнянського РУЮ про
визначення частки майна у спільному
майні подружжя - задоволено частково.

Визначено, що ОСОБА_6 належить ? частка у
спільно нажитому майні подружжя, а
саме: в незавершенному будівництвом
житловому будинку, який знаходиться в
АДРЕСА_1

На дану ухвалу ОСОБА_5 подала
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом норм процесуального
права.

Апелянт зазначає, що з 2010 року вона та
ОСОБА_6 не підтримували фактичних
шлюбних відносин, а рішенням
Надвірнянського районного суду від
29.05.2012 шлюб між ними розірвано.

Апелянт також вказує, що земельну
ділянку під будівництво вона отримала
19.03.2004 року, тобто до укладення шлюбу, а
будівництво житлового будинку, ?
частину, якого оскаржуваною ухвалою
визнано за ОСОБА_6 здійснювалось з часу
припинення фактичних шлюбних відносин
та за кошти її батька, що
підтверджується чеками та квитанціями
на будівельні матеріали. Згідно
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, вона є єдиним власником
житлового будинку, що знаходиться за
адресою: по АДРЕСА_1

З цих підстав, ухвалу суду першої
інстанції апелянт просить скасувати,
та постановити нову ухвалу про відмову
в задоволенні подання ВДВС.

В судовому засіданні представник
апелянта підтримав доводи апеляційної
скарги та просив про їх задоволення.

Представник ВДВС Надвірнянського РУЮ
та ОСОБА_4 апеляційну скаргу
заперечили, вважають її безпідставною,
а ухвалу суду законною та
обґрунтованою, яку просили залишити в
силі.

Інші сторони в судове засідання не
з'явилися, хоча належним чином
повідомлялися про час й місце розгляду
справи, що у відповідності до ч.2 ст.305
ЦПК України не перешкоджає розглядові
справи.

Вислухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
письмові матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку про
задоволення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про часткове
задоволення подання, суд першої
інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_6
добровільно невиконує рішення суду про
стягнення заборогованості, а оскільки
йому на праві приватної спільної
сумісної власності із ОСОБА_5 належить
незавершений будівництвом житловий
будинок, то йому належить ? частини
будинку.

З таким висновком суду погоджується і
колегія суддів.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно виконавчих листів, виданих
Надвірнянським районним судом,
державним виконавцем ВДВС
Надвірнянського РУЮ були відкриті
виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_6
на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 79570грн.
та 267267,63грн. та судових витрат в сумі
1195,70грн. та 3192,68грн. Згідно зведеного
виконавчого провадження загальна сума
боргу становить 351226,01грн. Добровільно
боржник кошти не сплатив, нерухомого
майна на праві власності, яке б було
зареєстроване за ним немає. В ході
проведення державним виконавцем
заходів виконання рішення суду було
встановлено наявність нерухомого
майна, яке зареєстроване на дружину
боржника і придбане у шлюбі. У зв'язку з
невиконанням рішення державний
виконавець ВДВС Надвірнянського РУЮ
звернувся до суду з поданням про
визначення частки ОСОБА_6 у майні, яким
він володіє спільно з ОСОБА_5, визнавши
за ним право власності.

Відповідно до ст.379 ЦПК України, питання
про визначення частки майна боржника у
майні, яким він володіє спільно з
іншими особами, вирішується судом за
поданням державного виконавця. Суд у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
повідомленням сторін та
заінтересованих осіб. Неявка сторін та
інших осіб не є перешкодою для
вирішення питання про визначення
частки майна боржника у майні, яким він
володіє спільно з іншими особами.

Як встановлено судом першої інстанції
ОСОБА_6 та ОСОБА_5 перебували у
зареєстрованому шлюбі з 2004 по 2012 рік.
Рішенням Надвірнянського районного
суду від 29.05.2012 року шлюб між ними
розірвано. Під час перебування у шлюбі
сторони здійснювали будівництво
житлового будинку, який знаходиться в
АДРЕСА_1 та належить на праві приватної
власності ОСОБА_5, згідно свідоцтва про
право власності на нерухоме майно,
виданим Надвірнянською міською радою
01.02.2012 року.

Згідно ч. 1 ст. 60 СК України, майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу). В
силу ст. 68 СК України розірвання шлюбу
не припиняє права спільної сумісної
власності на майно, набуте за час шлюбу.

Таким чином, оскільки передбачена
законом преюдиція спільності майна,
набутого під час шлюбу, не спростована,
? житлового будинку, який знаходиться в
АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю
ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Згідно матеріалів справи, державним
виконавцем були вчинені усі
передбачені Законом заходи для
виявлення іншого майна боржника
(проводились заходи щодо розшуку майна
за місцем проживання, виявлення
вкладів у фінансових установах,
наявність у боржника транспортних
засобів тощо).

Однак в процесі виконавчих дій
державним виконавцем не виявлено
наявність іншого майна боржника, крім
нерухомого майна, яке є спільною
власністю з ОСОБА_5, за рахунок якого
можливо провести виконання
виконавчого документа.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку, що суд першої інстанції на
підставі здобутих письмових доказів
правильно встановив, що вищезазначене
нерухоме майно - житловий будинок
належить на праві сумісної власності
подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_5, визначивши ?
частку в спільно нажитому майні
подружжя.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильного висновку
суду першої інстанції при вирішенні
спору.

Відповідно до вимог ч.2 ст.303 ЦПК
України, суд апеляційної інстанції не
вправі переоцінювати докази, які судом
першої інстанції були досліджені у
встановленому законом порядку.
Апеляційна скарга не містить посилання
на нові докази, які б давали підставу
для зміни чи скасування судового
рішення.

Розглянувши справу в межах позовної
заяви та в межах поданої апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що ухвала суду першої
інстанції постановлена з додержанням
вимог матеріального і процесуального
права.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 312, 313-315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Ухвалу Надвірнянського районного суду
від 12 листопада 2014 року залишити без
зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з часу
набрання нею законної сили.

Головуючий
Я.Ю. Ковалюк

Судді:
Г.І. Шалаута

А.І. Шишко