Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2014 року
м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого
Рогу у складі :

головуючого-судді Ваврушак Н.М.

при секретарі Плотнікової Т.Б.

за участі заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Кривому Розі
цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про
встановлення факту родинних відносин,
заінтересована особа Головне
управління Державної міграційної
служби України в Дніпропетровської
області, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_2 звернулася в суд із
заявою про встановлення факту
родинних відносин.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2
заяву підтримала, просила задовольнити
в повному обсязі.

Представник зацікавленої особи -
Головне управління Державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області, у судове
засідання не з'явилися, повідомлені
належним чином про розгляд справи.

В судовому засіданні встановлено, що
заявник ОСОБА_2 є квартиронаймачем
АДРЕСА_1. Разом з нею в квартирі
зареєстровані її сестра ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та племінник ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Сестра та племінник заявниці довгий
час в квартирі не мешкали і вона про їх
місцезнаходження та життя нічого не
знає.

Від знайомих, які їх періодично бачили
в м. Кривому Розі, стало відомо, що вони
вели антигромадський спосіб життя,
зловживали спиртними напоями,
бомжували.

Оскільки сестра та племінник заявниці
були прописані в квартирі АДРЕСА_1
разом з нею, на них всі ці роки
нараховували комунальні платежі,
внаслідок чого виникла велика
заборгованість. З заявниці ОСОБА_2 за
виконавчими листами стягується
заборгованість по комунальним
платежам.

Влітку 2014 року заявниці стало відомо
від державних виконавців про те, що її
сестра ОСОБА_3 померла в січні 2004 року
десь на вулиці в Жовтневому районі м.
Кривого Рогу, а племінник ОСОБА_4 помер
приблизно в травні-червні 2013 року в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу.
Заявницю ніхто своєчасно про їх смерть
не повідомляв, тому точну дату їх
смерті вона не знає. Документів на
підтвердження їх смерті не має, до
державних органів з даного приводу не
зверталася.

Заявник звернулася до суду з вказаною
вище заявою для зняття померлих з
реєстраційного обліку в квартирі
АДРЕСА_1, для реалізації свого права
заявниця ОСОБА_2 звернулася в
Жовтневий районний відділ в м. Кривому
Розі Головного управління в
Дніпропетровській області Державної
міграційної служби України, але там її
повідомили, що для того, щоб їх зняти з
реєстраційного обліку, вона повинна
надати свідоцтва про їх смерть.

Надати свідоцтво про смерть сестри та
племінника у заявниці не має
можливості, оскільки в неї відсутні
документи, що підтверджують родинні з
ними стосунки, а саме свідоцтво про їх
народження. Без підтвердження родинних
стосунків з сестрою та племінником
заявниці в РАГСУ не видають свідоцтво
про їх смерть, оскільки відповідно до
ч.2 ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію
актів цивільного стану» свідоцтво про
смерть повторно видається близьким
родичам померлого на підставі їх заяви.
Відповідно до п. 14 постанови КМУ від
22.08.07 року № 1064 «Про затвердження
Порядку ведення Державного Реєстру
актів цивільного стану громадян» витяг
з Реєстру про державну реєстрацію
смерті видається другому з подружжя, а
також батькам, дітям, братам, сестрам,
онукам, дідові, бабі та іншим родичам
померлої особи за умови пред'явлення
ним паспорту і документів, що
підтверджують родинні чи сімейні
стосунки.

На підтвердження факту родинних
стосунків з померлими заявником надані
наступні докази - довідка НОВА-КОМУ №
102 від 09.09.2014 року, з якої видно, що я є
наймачем квартири АДРЕСА_1, а ОСОБА_3 та
пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які
підтвердили, що ОСОБА_3 та, ОСОБА_4 дуже
давно проживали разом з ОСОБА_2 де вони
зараз їм не відомо, але зі слів ОСОБА_2
знають що вони померли.

Дослідивши письмові матеріали справи:
довідкою про укладання шлюбу № 239 від 18
квітня 2013 року, свідоцтво про укладання
шлюбу, свідоцтво про народження дітей,
посвідчення офіцера запасу, копія
паспорту ОСОБА_7, суд вважає, що заява
підлягає задоволенню.

Суд до даного висновку прийшов з
наступного, згідно зі ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст. 11,15 ЦК України
цивільні права і обов'язки виникають із
дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки.

Кожна особа має право на судовий
захист. Захист цивільних прав - це
передбачені законом способи охорони
цивільних прав у разі їх порушення чи
реальної небезпеки такого порушення.
Під способами захисту суб'єктивних
прав розуміють закріплені законом
матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на правопорушника. Загальний перелік
таких способів захисту цивільних прав
та інтересів передбачений ст. 16 ЦК
України.

Як правило, власник порушеного права
може скористатися не будь-яким, а
конкретним способом захисту свого
права. Спосіб захисту порушеного
права частіше за все визначається
спеціальним законом, який регламентує
конкретні цивільні відносини. Згідно з
п. 1 ст. 234 ЦПК України окреме
провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні
справи про підтвердження наявності
або відсутності юридичних фактів, що
мають значення для охорони прав та
інтересів особи або створення умов
здійснення нею особистих немайнових чи
майнових прав або підтвердження
наявності чи відсутності
неоспорюваних прав. Відповідно до
положень ч. 5 ст. 234 цього Кодексу суд
розглядає в порядку окремого
провадження справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з частиною другою статті 256 ЦПК
України у судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено
іншого порядку їх встановлення.

Право суду встановлювати факти, що
мають юридичне значення, передбачено
Цивільним процесуальним кодексом
України лише за певних умов, зокрема: 1)
факти, що підлягають встановленню,
повинні мати юридичне значення, тобто,
від них мають безпосередньо залежати
виникнення, зміна, або припинення
особистих чи майнових прав фізичної
особи без повторного звернення до суду
на підставі цього рішення; 2)
встановлення факту не пов'язується з
наступним вирішенням спору про право.

На думку суду заявником не надано
підтверджень для встановлення
родинних відносин, окрім того,
заявником на думку обрано неналежний
спосіб захисту порушеного права.

На підставі викладеного, керуючись, ст.
ст. 256-259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2
про встановлення факту родинних
відносин.

Судові витрати віднести за рахунок
заявника.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Жовтневий районний суд міста Кривого
Рогу.

Суддя: Н. М. Ваврушак