Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2014 Справа №607/13434/14-ц Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі:

головуючої
Герчаківської О.Я.,

з
участю секретаря
Мандзія В.П.

прокурора
Яциків О.П.

представника позивача Вовк
Г.М.,

представника третьої особи
Григораш Н.А.,

розглянувши у відритому судовому
засіданні в місті Тернополі цивільну
справу за позовом Служби у справах
неповнолітніх та дітей Тернопільської
міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя
особа - КУТОР «Тернопільський обласний
спеціалізований будинок дитини» про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

Служба у справах неповнолітніх та
дітей Тернопільської міської ради
звернулася до суду з позовом до
відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
позбавлення батьківських прав
відносно малолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, та стягнення з
них аліментів, починаючи з дня подання
заяви і до повноліття дитини в твердій
грошовій сумі не менше, ніж 30%
прожиткового мінімуму. В обґрунтування
позовних вимог позивач зазначає, що
батьки ОСОБА_1. та ОСОБА_2 покинули
новонароджену дитину в лікувальній
установі, не забезпечували її ліками,
про що складено акт закладу охорони
здоров'я та органу внутрішніх справ
України про дитину, покинуту в
пологовому будинку, іншому закладі
охорони здоров'я від 02 липня 2014 року. На
виклики до служби у справах
неповнолітніх та дітей, на засідання
опікунської ради батьки ОСОБА_1. та
ОСОБА_2 не з'являлися. Рішенням
виконавчого комітету Тернопільської
міської ради від 10 липня 2014 року за №660
малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, влаштовано у комунальну
установу Тернопільської обласної ради
«Тернопільський обласний
спеціалізований будинок дитини» та
надано соціальний статус дитини,
позбавленої батьківського піклування.
Згідно інформації адміністрації
комунальної установи Тернопільської
обласної раді «Тернопільський
обласний спеціалізований будинок
дитини» мати та рідні не цікавились
станом здоров'я та вихованням ОСОБА_3.
ОСОБА_1. та ОСОБА_2 не виконують
батьківських обов'язків щодо виховання
та утримання сина ОСОБА_3 та
самоусунулися від його виховання. На
підставі викладеного, позивач просить
суд позов задовольнити, позбавити
ОСОБА_1. та ОСОБА_2 батьківських прав
відносно малолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, та стягнути
аліменти на її користь, починаючи з дня
подання заяви і до повноліття дитини, в
твердій грошовій сумі не менше, ніж 30%
прожиткового мінімуму.

У судовому засіданні представник
позивача Служби у справах
неповнолітніх та дітей Тернопільської
міської ради позов підтримала з
мотивів, викладених у позовній заяві,
просить позбавити відповідачів ОСОБА_1,
ОСОБА_2 батьківських прав відносно
малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, та стягнути з них аліменти,
починаючи з дня подання заяви і до
повноліття дитини в твердій грошовій
сумі не менше, ніж 30% прожиткового
мінімуму.

Прокурор в судовому засіданні
заявлені Службою у справах
неповнолітніх та дітей Тернопільської
міської ради позовні вимоги до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про позбавлення батьківських
прав та стягнення аліментів
підтримала, вважає за доцільне
позбавити відповідачів батьківських
прав щодо малолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, та стягнути з
відповідачів аліменти.

Представник третьої особи КУТОР
«Тернопільський обласний
спеціалізований будинок дитини»
просить позовні вимоги задовольнити,
позбавити відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2
батьківських прав відносно
малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, та стягнути з них аліменти.

Відповідачі ОСОБА_1., ОСОБА_2 в
судове засідання не з'явилися по
невідомій суду причині, хоча про день і
час розгляду справи повідомлені
належним чином.

Суд вважає, що відповідачі про дату та
час розгляду справи повідомлені
належним чином, про причини своєї
неявки суд не повідомили, а тому
відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України,
справу слід вирішити на підставі
наявних доказів та постановити заочне
рішення.

Суд, заслухавши пояснення учасників
судового процесу, дослідивши та
оцінивши докази по справі, встановив
наступні обставини.

Батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, є ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1 від 18 лютого 2014
року, виданим Відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Тернопільського
міського управління юстиції, про що
складено відповідний актовий запис
№373.

Як вбачається із акту соціального
інспектування №854 від 14 березня 2014 року
за місцем проживання ОСОБА_2 по АДРЕСА_1
в м.Тернополі, остання проживає разом
із ОСОБА_4 та дочкою ОСОБА_5 у
приватизованій кімнаті гуртожитку, що
перебуває у власності ОСОБА_4 На час
візиту в сім'ю дитина ОСОБА_5 була вдома,
хоча повинна бути у садочку. В
приміщенні не прибрано, неприємний
запах. Зі слів матері ОСОБА_5 хворіє та
перебуває вдома. Новонароджений
ОСОБА_3 знаходиться в лікарні, до якого
батьки на протязі тижня не
навідувалися. ОСОБА_4 (біологічний
батько) безробітний по причині
небажання працювати. Зі слів сусідів
стало відомо, що дана сім'я часто вживає
алкогольні напої (ОСОБА_2 та ОСОБА_4).

08 квітня 2014 року головний лікар КУТОР
«ТОДКЛ» звернувся до начальника служби
у справах неповнолітніх і дітей
Тернопільської міської ради із заявою,
в якій зазначив, що у ТОДКЛ на
стаціонарному лікування з 13 лютого 2014
року знаходиться дитина ОСОБА_3
(хлопчик) ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. З
моменту народження стан дитини
розцінювався як важкий, у зв'язку з чим
в ургентному порядку дитина переведена
у відділення інтенсивної терапії. За
медичними показами було проведено
оперативне втручання (двічі), після
чого стан дитини стабілізувався. На час
звернення із заявою дитина знаходиться
у педіатричному відділенні ля
новонароджених та потребує третього
хірургічного втручання. За період
лікування та спостереження батьки
станом здоров'я дитини не цікавились,
дитину не відвідували, участі у
лікуванні та догляді не приймали.

09 квітня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
начальника служби у справах
неповнолітніх та дітей Тернопільської
міської ради із заявою, в якій
відмовляється від малолітньої дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку із
складним матеріальним становищем та
критичним станом дитини.

Батьки ОСОБА_1. та ОСОБА_2 покинули
новонароджену дитину в лікувальній
установі, не забезпечували її ліками,
про що складено акт закладу охорони
здоров'я та органу внутрішніх справ
України про дитину, покинуту в
пологовому будинку, іншому закладі
охорони здоров'я від 02 липня 2014 року.

Рішенням виконавчого комітету
Тернопільської міської ради народних
депутатів №660 від 10 липня 2014 року
вирішено надати малолітній дитині
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
соціальний статус дитини, позбавленої
батьківського піклування; влаштувати
малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, у комунальну установу
Тернопільської обласної ради
«Тернопільський обласний
спеціалізований будинок дитини» на
повне державне забезпечення.

14 липня 2014 року, згідно акту про факт
передачі дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, останнього передано
адміністрації КУТОР «Тернопільський
обласний спеціалізований будинок
дитини» в особі лікаря ОСОБА_6

Рішенням Виконавчого комітету
Тернопільської міської ради №872 від 03
вересня 2014 року затверджено висновок
про позбавлення батьківських прав
ОСОБА_1, ОСОБА_2 стосовно малолітньої
дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.
Відповідно до висновку органу опіки та
піклування, який є додатком до
вказаного рішення, гр. ОСОБА_1. та ОСОБА_2
не виконують батьківських обов'язків
щодо виховання та утримання сина
ОСОБА_3 та самоусунулися від його
виховання, а тому, захищаючи інтереси
дитини, орган опіки і піклування вважає
за доцільне позбавити батьківських
прав гр. ОСОБА_1, ОСОБА_2 стосовно
малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження.

Згідно акту, складеного працівниками
КУТОР «Тернопільський обласний
спеціалізований будинок дитини» та
затвердженого 04 вересня 2014 року в.о.
головного лікаря КУТОР
«Тернопільський обласний
спеціалізований будинок дитини»
Гурською Л.Є., мати та рідні не
цікавилися станом здоров'я та
вихованням дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, ні усно, ні письмово з часу
поступлення, а саме з 14 липня 2014 року.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права
дитини, батьки несуть основну
відповідальність за виховання дитини.
Найкращі інтереси дитини є предметом
їх основного піклування.

Законом України «Про охорону
дитинства» передбачено, що кожна
дитина має право на рівень життя,
достатній для її фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку. Батьки або особи, які їх
замінюють, несуть відповідальність за
створення умов, необхідних для
всебічного розвитку дитини, відповідно
до законів України (ст.8).

У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 СК
України однією з правових підстав для
позбавлення батьківських прав є
ухилення батька від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Право на звернення до суду з позовом
про позбавлення батьківських прав
мають один з подружжя, опікун,
піклувальник, особа, в сім'ї якої
проживає дитина, заклад охорони
здоров'я або навчальний заклад, в якому
вона перебуває, орган опіки та
піклування, прокурор, а також сама
дитина, яка досягла 14 років (ст.165 СК
України).

Пунктами 15, 16 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 березня
2007 року №3 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» роз'яснено, що
позбавлення батьківських прав (тобто
прав на виховання дитини, захист її
інтересів, на відібрання дитини в інших
осіб, які незаконно їх утримують та
інше), що надані батькам до досягнення
дитиною повноліття і ґрунтуються на
факті спорідненості з нею, є крайнім
заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення, не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування своїми
батьківськими обов'язками.

Судом встановлено та визнається
сторонами, що відповідачі ОСОБА_1.,
ОСОБА_2 свідомо нехтують своїми
батьківськими обов'язками, останні
після народження сина ОСОБА_3
відмовились забрати дитину з полового
будинку та в подальшому не цікавилися
його життям, станом здоров'я, не
спілкувалися з дитиною, не відвідували
її. Відповідачі не виконують
батьківських обов'язків щодо виховання
та утримання сина ОСОБА_3, не створюють
умов для його фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку, у зв'язку з чим, враховуючи
інтереси малолітньої дитини, суд
вважає позов Служби у справах
неповнолітніх та дітей Тернопільської
міської ради в частині позбавлення
відповідачів ОСОБА_1. ОСОБА_2
батьківських прав відносно
малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, підставним та таким, що
підлягає до задоволення.

Водночас, позовні вимоги Служби у
справах неповнолітніх та дітей
Тернопільської міської ради в частині
стягнення аліментів слід задовольнити
частково, виходячи з наступного.

Як слідує із ч.2 ст.166 СК України
одночасно з позбавленням батьківських
прав суд може на вимогу позивача або за
власною ініціативою вирішити питання
про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дітей до
досягнення ними повноліття. Частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватись як аліменти на дитину,
визначається судом (ч.1 ст.183 СК України).

Змістом ст.184 СК України
визначено, якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі. Якщо розмір аліментів, визначений
судом у твердій грошовій сумі, менше
мінімального розміру, передбаченого ч.2
ст.182 цього Кодексу, то дитині
призначається відповідно до закону
державна допомога в розмірі різниці
між визначеним розміром аліментів і 30
відсотками прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку (ч.3 ст.184 СК
України).

Аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову (ч.1 ст.191 СК України).

Судом встановлено, що відповідачі
ОСОБА_1, ОСОБА_2 є працездатними, їх стан
здоров'я задовільний. Таким чином,
стягнення аліментів з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
утримання малолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, слід визначити
у твердій грошовій сумі в розмірі по 250
грн. з кожного щомісячно, починаючи з 12
серпня 2014 року до досягнення дитиною
повноліття.

Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення
суду в частині стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць слід
допустити до негайного виконання.

На підставі наведеного, керуючись ст.18
Конвенції про права дитини, Законом
України «Про охорону дитинства»,
Постановою Пленуму ВСУ від 30 березня 2007
року №3 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав», ст.ст.164, 165, 166, 180, 183,
184, 191 СК України, ст.ст.10, 60, 88, 213, 215, 218, 223,
224-226, 228, 232-233, 367 294, 367 ЦПК України, суд, -

в и р і
ш и в:

Позов задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_1, ОСОБА_2 батьківських
прав відносно малолітньої дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, зареєстрованого в с.Сорока
Гусятинського району Тернопільської
області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
народження, зареєстрованої в АДРЕСА_2
Теребовлянського району
Тернопільської області, аліменти на
утримання малолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, в твердій
грошовій сумі в розмірі 250 (двісті
п'ятдесят) грн. з кожного щомісячно,
починаючи з 12 серпня 2014 року до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнути солідарно із відповідачів
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,
зареєстрованого в с.Сорока
Гусятинського району Тернопільської
області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
народження, зареєстрованої в АДРЕСА_2
Теребовлянського району
Тернопільської області, в користь
держави судовий збір в розмірі 243
(двісті сорок три) грн. 60 (шістдесят) коп.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць допустити до негайного
виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Позивач має право оскаржити рішення
суду в загальному порядку. Рішення
суду набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення до апеляційного
суду Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Головуюча
О.Герчаківська