Справа № 680/1313/14-ц
№ 2/680/421/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" грудня 2014 р.
смт.Нова Ушиця

Новоушицький районний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого - судді Яцини О.І.,

при секретарі судового засідання
- Стандрійчук М.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на період навчання дитини,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася до суду із
позовом до відповідача мотивуючи тим,
що 26 лютого 1994 року сторони одружились,
від шлюбу у них народилось троє синів:
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

З грудня 2013 року сторони разом не
проживають. Позивачка не працює,
утримує себе та членів сім'ї за рахунок
ведення підсобного господарства.

Син ОСОБА_4, з 01 вересня 2014 року
навчається на першому курсі ДНЗ
«Подільський центр
професійно-технічної підготовки»
денної форми навчання. Його щомісячний
дохід (стипендія) становить 275 гривень.
У зв'язку з навчанням сина його
щомісячні мінімальні витрати
складають 1635 гривень (придбання
канцелярських товарів, виготовлення
копій, щоденна оплата проїзду з
с.Браїлівка до місця навчання,
придбання продуктів харчування, одягу,
взуття та засобів гігієни.

Просила стягнути на її користь
аліменти на утримання сина в сумі 550
гривень в місяць до закінчення
навчання, але не більше як до
досягнення ним 23 років.

В судовому засіданні позивачка та
її представник позовні вимоги
підтримала з підстав викладених у
заяві.

Відповідач у судовому засіданні позов
не визнав, пояснив, що він уже сплачує
аліменти на користь відповідачки на
утримання іншого сина в сумі 650 гривень,
сам не має змоги працювати, оскільки
здійснює догляд за матір'ю, яка є
інвалідом І-ої групи, просив у
задоволені позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивачки, її
представника, відповідача, дослідивши
зібрані по справі докази, суд вважає, що
позов не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження
НОМЕР_1 виданого Браїлівською
сільською радою 04 червня 1996 року,
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4.

Відповідно до довідки Браїлівської
сільської ради №714 від 07 жовтня 2014 року
діти ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
знаходяться на утриманні ОСОБА_1.

Довідкою Браїлівської сільської ради
№617 від 20 серпня 2014 року
підтверджується, що ОСОБА_1 ніде не
працює та не навчається.

Довідками Подільського центру
професійно-технічної освіти,
підтверджується, що ОСОБА_4 дійсно
навчається на І курсі денного
відділення ДНЗ «Подільський центр
професійно-технічної підготовки» та
отримує стипендію в сумі 275 гривень.
Термін навчання до 30 червня 2016 року.

Довідкою ТзОВ «Сворог-Дністер» № 152 від
01 вересня 2014 року підтверджується, що
за оренду земельного паю ОСОБА_2
отримав плату за рік в сумі 2969,68
гривень.

За змістом ст.180 Сімейного Кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Разом з тим, при визначенні
розміру аліментів суд враховує, що
відповідно до положень ст.180 СК України
вбачається, що обов'язок утримувати
дитину є рівною мірою індивідуальним
обов'язком як батька, так і матері
дитини.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України,
якщо повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Аналіз вказаної норми дає
підстави вважати, що для виникнення
вказаного зобов'язання є необхідна
сукупність юридичних фактів, а саме:
дитина досягла повноліття, але на
момент звернення до суду з позовом не
досягла 23-х років; дитина продовжує
навчання у вищому навчальному закладі
на денній формі; у зв'язку з навчанням
дитина потребує матеріальної допомоги;
батько дитини має можливість надавати
матеріальну допомогу.

Позивачка не подала доказів на
обґрунтування позовних вимог, зокрема
щодо витрат, які пов'язані з навчанням
сина і у зв'язку з чим останній потребує
матеріальної допомоги, окрім матері, ще
і від батька та доказів можливості
відповідачем надавати таку
матеріальну допомогу.

Крім цього, ОСОБА_4 вже у повнолітньому
віці вступив на навчання, а не
продовжував його.

Відповідач не працює, займається
домашнім господарством, доглядає за
матір'ю, яка є інвалідом І групи,
сплачує аліменти на іншого
неповнолітнього сина в сумі 650 гривень,
а тому, на думку суду, не має можливості
надавати на сина, що навчається,
матеріальну допомогу.

З огляду на викладене в задоволені
позову слід відмовити.

Відповідно до вимог ч.4 ст.88 ЦПК України,
суд вважає за необхідне судові витрати
по справі віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.10, 57, 60, 88, 209, 212-213 ЦПК
України, ст.ст.180, 199 Сімейного Кодексу
України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
період навчання дитини - відмовити.

Судові витрати по справі віднести
на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. І. Яцина