печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І.
В.,

при секретарі - Іванові Г. Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України», третя особа Національний
банк України про розірвання договору
банківського вкладу та стягнення
коштів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом про розірвання договору
банківського вкладу та стягнення з
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України»
банківського вкладу та нарахованих
відсотків. Свої вимоги обґрунтовує тим,
що 21 травня 2011р. ним було укладено з
відповідачем договір строкового
банківського вкладу «Накопичувальний
ощадний», який був відкритий на ім'я
його доньки ОСОБА_3 на суму 500 грн. з
виплатою відсотків розмірі 13% річних на
строк до 21 травня 2013р. включно. З 21.05.2011р.
по 26.05.2014р. позивачем вносились грошові
кошти на депозитний рахунок і їх сума
складає 15001 грн. 78 коп. Оскільки договір
укладався та виконувався у
Керченському центральному відділенні
ВАТ «Ощадбанк», яке ліквідовано,
позивач звернувся з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» та
просив розірвати договір банківського
вкладу та стягнути вклад в розмірі 15001
грн. 78 коп. та нараховані відсотки в
розмірі 3549 грн. 34 коп.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав з підстав,
викладених у позовній заяві та просив
його задовольнити.

Представник відповідача Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в судовому
засіданні позов не визнав, зазначаючи,
що позивачем не дотримано порядку для
отримання грошових коштів за вкладним
(депозитним) рахунком, встановлений
Постановою Правління НБУ №492 від
12.11.2003р., що свідчить про відсутність
порушень його прав банком.

Представник третьої особи
Національного банку України позов не
підтримала, вважаючи, що відповідач в
даних правовідносинах діяв правомірно.

Суд, вислухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
письмові докази у справі, вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Як встановлено в судовому засіданні, 21
травня 2011р. ОСОБА_1 та Публічним
акціонерним товариством «Державний
ощадний банк України» було укладено
договір строкового банківського
вкладу «Накопичувальний ощадний», який
був відкритий на ім'я доньки позивача
ОСОБА_3 на суму 500 грн. з виплатою
відсотків розмірі 13% річних на строк до
21 травня 2013р. включно.

З 21.05.2011р. по 26.05.2014р. позивачем
вносились грошові кошти на депозитний
рахунок і сума вкладу станом на 29
травня 2014р.складає 15001 грн. 78 коп. та 3549
грн. 34 коп. відсотків, що
підтверджується випискою з рахунку
(а.с.6). В зв'язку з переїздом на
тимчасове проживання до м. Києва,
позивач звернувся 21.06.2014р. з вимогою
виплатити вклад та нараховані
відсотки, відповідно до п.п.4.1.1., 4.1.2.
договору, але грошові кошти виплачені
не були. Листом від 11.07.2014р. Публічне
акціонерне товариство «Державний
ощадний банк України» повідомив
позивача, що з 06.05.2014р. припинено
будь-які банківські операції у Криму,
філія Кримське Республіканське
управління закрита та про порядок
виплат позивача буде повідомлено
додатково на офіційному сайті банку.

Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України, за
договором банківського вкладу
незалежно від його виду банк
зобов'язаний видати вклад або його
частину на першу вимогу вкладника, крім
вкладів, зроблених юридичними особами
на інших умовах повернення, які
встановлені договором.

Крім того, згідно ч.3 ст.1066 ЦК України,
банк не має права визначати та
контролювати напрями використання
грошових коштів клієнта та
встановлювати інші, не передбачені
договором або законом, обмеження його
права розпоряджатися грошовими
коштами на власний розсуд.

В судовому засіданні представником
відповідача не заперечувався факт
наявності правовідносин з приводу
укладеного сторонами депозитного
договору, розміру депозитного вкладу
та розміру нарахованих відсотків, але
неповернення вкладу пояснювалось
недотриманням саме позивачем порядку
отримання грошових коштів за вкладним
рахунком.

Відповідно до п.7.1.укладеного сторонами
договору, він вважається розірваним з
ініціативи вкладника на підставі
поданої ним заяви про розірвання
договору.

Позивач звертався до банку з заявою про
розірвання договору та виплату коштів,
але відповідачем умови договору
виконані не були, що свідчить про
обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача в дохід держави необхідно
стягнути судовий збір в розмірі 185 грн.
51 коп.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст.ст. 16, 526, 1060, 1066 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України», третя особа
Національний банк України про
розірвання договору банківського
вкладу та стягнення коштів -
задовольнити.

Розірвати договір №320 на вклад у
національній валюті, який
відкривається на ім'я іншої особи від 21
травня 2011р., укладений ОСОБА_1 та
Публічним акціонерним товариством
«Державний ощадний банк України».

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» (ідентифікаційний код 00032129) на
користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) суму вкладу за договором № №320
в розмірі 15001 грн. 70 коп., відсотки у
розмірі 3549 грн. 34 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» (ідентифікаційний код 00032129) в
дохід держави судовий збір в розмірі 185
грн. 51 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
І. В.
Литвинова