Провадження 4с/521/85/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 року
м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси, у
складі :

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря – Плєхової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії та
бездіяльність посадових осіб першого
Малиновського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, у
якої просить визнати неправомірними
дії та бездіяльність посадових осіб
першого Малиновського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції, а саме:
головного державного виконавця
першого Малиновського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції ОСОБА_2, що
виразилися у незаконному винесенні
постанови про накладення арешту в
межах суми до стягнення у розмірі 43 589,41
грн. на автотранспортні засоби та
нерухоме майно, що належить ОСОБА_1, а
саме на нерухоме майно, рухоме майно та
автотранспортні засобі, які
зареєстровані за боржником, заборони
здійснювати в межах суми до стягнення
відчуження будь-якого майна, що
належить ОСОБА_1, та не винесені
постанови про закриття
вищезазначеного виконавчого
провадження, неповідомлення боржника
про винесення процесуальних
документів; визнати неправомірною
бездіяльність начальника першого
Малиновського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції, що укладається у
відсутності контролю за діями
головного державного виконавця
першого Малиновського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції ОСОБА_2 по
виконавчому провадженню №В-5/417 від 25
лютого 2011 року, затвердженням
незаконних постанов державного
виконавця; зобов»язання скасувати
постанову головного державного
виконавця першого Малиновського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
ОСОБА_2 про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 02 серпня 2011 року №В-5/417.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_3
зазначила, що при оформлені подарунку
від її дядька, вона дізналася про
постанову головного державного
виконавця першого Малиновського
відділу державної служби Одеського
міського управління юстиції ОСОБА_2 про
накладення арешту на все майно ОСОБА_1.
Вона вперше довідалася про постанову
про накладення арешту тільки у той час,
тому негайно звернулася за правовою
допомогою до юриста.

Представник ОСОБА_1 15 вересня 2014 року
звернувся з відповідною заявою до
начальника першого Малиновського
відділу державної служби Одеського
міського управління юстиції про
ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження ВП №В-5/417 від 25
лютого 2011 року, де отримав копію
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 02 серпня 2011 року №В-5/47.

На думку заявника, в зв’язку з
порушенням вимог ч.1 ст.31 Закону України
«Про виконавче провадження», ОСОБА_1 не
була своєчасно повідомлена про
відкриття виконавчого провадження і
проведення виконавчих дій.

Після отримання постанови про
відкриття виконавчого провадження ВП
№В-5/417 від 25 лютого 2011 року звичайною
поштою, ОСОБА_1 21 квітня 2011 року
сплатила заборгованість перед ОСОБА_4 в
розмірі 43 589,41 грн. на розрахунковий
рахунок першого Малиновського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції.

Тому, ОСОБА_1 вважає, що головним
державним виконавцем першого
Малиновського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції ОСОБА_2 незаконно і
необґрунтовано була винесена
постанова про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 02 серпня 2011 року №В-5/417.

Також ОСОБА_1 посилається на
бездіяльність головного державного
виконавця першого Малиновського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
ОСОБА_2, що виразилася у незакінченні
виконавчого провадження після спливу
строку на повторне звернення ОСОБА_4 у
виконавчу службу для примусового
виконання виконавчого листа.

Начальник першого Малиновського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції,
якому безпосередньо підпорядкований
головний державний виконавець
Пономарьов В.В., при здійсненні
контролю за рішеннями, діями
державного виконавця не скасував
постанови державного виконавця, що
порушують права ОСОБА_1, належний
контроль не здійснював.

ОСОБА_1 посилається на порушення
посадовими особами першого
Малиновського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції ст.ст.25, 28, 31, 49, 50, 60,
82, 83 Закону України «Про виконавче
провадження».

Представник першого Малиновського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
надав письмові заперечення проти
скарги ОСОБА_1 посилаючись на те, що
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження від 25.02.2011р.
своєчасно була направлена ОСОБА_1
звичайною поштою, оскільки на той час
діяла інша редакція Закону України
«Про виконавче провадження», ніж у
теперішній час. У вказаній постанові
боржнику запропоновано добровільно
виконати вимоги виконавчого документу
в строк до 04 березня 2011 року та
попереджено, що в разі невиконання
рішення в наданий строк, його виконання
буде здійснено в примусовому порядку
зі стягненням виконавчого збору в
розмірі 10 % від стягнення та витрат,
пов»язаних з проведенням виконавчих
дій. Постановою державного виконавця
Першого Малиновського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції ОСОБА_2
04.03.2011р. стягнуто з боржника виконавчий
збір в розмірі 4358грн. 94коп. Перший
Малиновський відділ державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції не відповідає за
якість роботи пошти. До державного
виконавця Пономарьова В.В. надійшла
виписка про перерахування коштів
ОСОБА_1, які були розподілені
пропорційно сумі боргу а саме 39577,32грн.
– частково стягнутий борг на користь
ОСОБА_4, 3962,09грн. – частково стягнутий
виконавчий збір, 50грн. – витрати
виконавчого провадження.

В зв’язку з тим, що повністю виконавчий
лист №2-6081, який видав Малиновський
районний суд м.Одеси 21 лютого 2011 року
про стягнення грошової суми зі ОСОБА_1
на користь ОСОБА_4 виконаний не був,
головним державним виконавцем першого
Малиновського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції ОСОБА_2 02 серпня 2011
року була винесена постанова №В-5/417 про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, оскільки
ОСОБА_1 своєчасно не виконала постанову
про добровільне виконання виконавчого
документу.

З цих підстав, була зменшена сума
погашення заборгованості перед ОСОБА_4,
тому що частина грошей, що надійшла,
була спрямована на погашення
виконавчого збору.

Постановою головного державного
виконавця Пономарьова В.В. від 21 жовтня
2011 року виконавчий документ повернений
стягувачу, але виконавче провадження
не закінчено, оскільки згідно старої
редакції Закону України «Про виконавче
провадження», виконавчий документ може
бути пред’явлений до виконання на
протязі трьох років.

У теперішній час головний державний
виконавець першого Малиновського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
ОСОБА_2 не працює у органах державної
виконавчої служби.

ОСОБА_1 була повідомлена належним чином
про відкриття виконавчого провадження,
але своєчасно не оскаржила дії
державного виконавця відповідно до
вимог діючого законодавства.

На підставі цього представник першого
Малиновського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції просить відмовити у
задоволені скарги ОСОБА_1.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_1 вимоги скарги підтримав, просив
її задовольнити.

Представник першого Малиновського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
заперечував проти задоволення скарги.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши надані докази, суд
прийшов до висновку про часткове
задоволення вимог скарги з наступних
підстав.

Зі скарги ОСОБА_1 вбачається, що згідно
постанови головного державного
виконавця першого Малиновського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
ОСОБА_2 від 25 лютого 2011 року №В-5/417,
ОСОБА_1 зобов’язана була добровільно
виконати вимоги виконавчого документу
в строк до 04 березня 2011 року,
перерахувавши кошти на розрахунковий
рахунок першого Малиновського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції.

Також цією постановою головний
державний виконавець першого
Малиновського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції ОСОБА_2
попереджував ОСОБА_1 про те, що у
випадку невиконання постанови в
наданий строк, виконання буде
здійснено в примусовому порядку зі
стягненням з неї виконавчого збору у
розмірі 10% від суми стягнення та витрат,
пов’язаних з проведенням виконавчих
дій.

У постанові головного державного
виконавця першого Малиновського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
ОСОБА_2 зазначено, що постанова може
бути оскаржена начальнику першого
Малиновського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції або до
Малиновського районного суду м. Одеси в
10-денний строк з моменту її одержання.

ОСОБА_1 посилається на те, що постанова
про відкриття виконавчого провадження
головним державним виконавцем
Пономарьовим В.В. не виносилася 25
лютого 2011 року, оскільки відповідно до
ч.2 ст.25 Закону України «Про виконавче
провадження», що діяв на той час,
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження, однак доказів того, що
вказана постанова була винесена
пізніше ніж 25 лютого 2011 року суду
надано не було.

Згідно ч.5 ст.25 цього Закону
України, копія постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилається
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржнику.

П.4.1.1 Інструкції про проведення
виконавчих дій, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України №74/5 від
15.12.1999р. (в редакції, яка діяла станом на
25.02.2011р.), передбачено, що державний
виконавець, починаючи виконувати
рішення, повинен пересвідчитись, чи
отримана боржником копія постанови про
відкриття виконавчого провадження і чи
здійснені ним дії, спрямовані на
добровільне виконання рішення у
встановлений постановою строк.
Постанова про відкриття виконавчого
провадження вважається врученою
боржнику за адресою, зазначеною у
виконавчому документів, за умов,
передбачених для вручення судових
повісток.

На підтвердження того факту, що
постанова про відкриття виконавчого
провадження від 25 лютого 2011 року не
надсилалася боржнику на наступний день
після її винесення, ОСОБА_1 надала копію
конверту з відміткою про те, що конверт
надійшов на поштове відділення тільки
30 березня 2011 року. Тому, ОСОБА_1 виконала
вимоги постанови про добровільну
сплату грошей по виконавчому документу
коли фактично отримала копію
постанови.

Представник першого Малиновського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
не надав доказів своєчасного
направлення копії постанови про
відкриття виконавчого провадження від
25 лютого 2011 року №В-5/47, як не надав
доказів своєчасного відправлення
інших постанов зазначеного
виконавчого провадження боржнику, а
супровідні листи, які державний
виконавець першого Малиновського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
надав суду в якості доказів, не містять
дат відправлень та вихідних номерів.

З 08.03.2011р. набрала чинності нова
редакція Закону України «Про виконавче
провадження». Згідно ст.31 Закону
України «Про виконавче провадження»
(в новій редакції) копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження (далі -
документи виконавчого провадження), що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

На підставі цього, суд приходить до
висновку, що постанова про відкриття
виконавчого провадження від 25 лютого
2011 року №В-5/47 головним державним
виконавцем Пономарьовим В.В. повинна
бути надіслана ОСОБА_1 за правилами ст.31
Закону України «Про виконавче
провадження», тобто постанову про
відкриття виконавчого провадження
головний державний виконавець першого
Малиновського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції ОСОБА_2
зобов’язаний був надіслати ОСОБА_1
рекомендованим листом відповідно до
нової редакції ч.1 ст.31 Закону України
«Про виконавче провадження».

В зв’язку з чим, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_1 не була своєчасно
повідомлена про постанову про
відкриття виконавчого провадження, не
могла її виконати у строк, що
зазначений у цій постанові, тому ОСОБА_1
виконала її своєчасно. Щодо стягнення
зі ОСОБА_1 виконавчого збору суд
зазначає, що головний державний
виконавець Пономарьов В.В. не
пересвідчився, що ОСОБА_1 отримала
копію постанови про відкриття
виконавчого провадження від 25 лютого
2011 року і безпідставно виніс постанову
від 04 березня 2011 року про стягнення зі
ОСОБА_1 виконавчого збору.

ОСОБА_1 надала копію меморіального
ордеру від 21 квітня 2011 року, згідно якої
вона сплатила на рахунок першого
Малиновського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції кошти у розмірі 43
589,41 грн., тобто добровільно виконала
вимоги постанови головного державного
виконавця першого Малиновського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
ОСОБА_2 про відкриття виконавчого
провадження в наданий діючим
законодавством строк.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України
«Про виконавче провадження», у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру в установлений
Законом строк у самостійному порядку,
постановою державного виконавця з
боржника стягується виконавчий збір у
розмірі 10 відсотків від суми стягнення.

Згідно ч.3 цієї статті Закону України
«Про виконавче провадження», постанова
про стягнення виконавчого збору
виноситься при першому надходженні
виконавчого документа державному
виконавцю.

Постанову головного державного
виконавця першого Малиновського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
ОСОБА_2 про стягнення виконавчого збору
ОСОБА_1 не отримувала, представник
першого Малиновського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції не надав
до суду доказів того, що така постанова
була своєчасно направлена боржнику
ОСОБА_1.

Відповідно до ч.5 ст.28 Закону України
«Про виконавче провадження», у разі
якщо стягнутої з боржника суми
недостатньо для задоволення в повному
обсязі вимог стягувача, виконавчий
збір сплачується пропорційно до
стягнутої суми.

Згідно даних матеріалів виконавчого
провадження, головний державний
виконавець першого Малиновського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
ОСОБА_2 частково стягнув виконавчий
збір, тому недостає суми для погашення
заборгованості ОСОБА_1 перед ОСОБА_4.

У постанові про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження від 02 серпня 2011 року №В-5/47
зазначено, що арешт на все майно
накладений у зв’язку з ненадходженням
документальних підтверджень стосовно
сплати боргу. У матеріалах виконавчого
провадження, що були надані
представником першого Малиновського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції,
знаходяться документи, що
підтверджують сплату ОСОБА_1 боргових
зобов’язань по виконавчому листу у
повному обсязі в зазначений нею строк.

Але, постанова про
накладення арешту на майно боржника
винесена в зв’язку з несплатою
основного боргу, що не відповідає
дійсності.

Виходить, що дані матеріалів
виконавчого провадження суперечать
один іншому.

Тому, суд приходить до висновку про
задоволення скарги ОСОБА_1 про визнання
неправомірними дії головного
державного виконавця першого
Малиновського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції ОСОБА_2, що
укладаються у незаконному винесені
постанови від 02 серпня 2011 року №В-5/417
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження; у
неповідомленні боржника ОСОБА_1 про
винесення процесуальних документів по
виконавчому провадженню від 25 лютого
2011 року №В-5/47відповідно до вимог
діючого законодавства.

Суд критично відноситься до припущень
представника першого Малиновського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
про провину поштового відділення в
несвоєчасній доставці постанови про
відкриття виконавчого провадження від
25 лютого 2011 року №В-5/47 боржникові
ОСОБА_1, оскільки доказів цьому не
надано.

ОСОБА_1 на підтвердження своїх доводів
надала до суду копію відповіді
начальника першого Малиновського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
від 22 квітня 2014 року №В-5/06-42/11431 з копією
поштового конверту, на якому є відмітка
поштового відділення про надходження
цього листа на пошту тільки у вересні
2014 року. Цей факт підтверджує
відправлення першим Малиновським
відділом державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
копії листів, постанов значно пізніше,
ніж зазначено у цих документах.

Згідно постанови державного виконавця
від 21 жовтня 2011 року про повернення
виконавчого документа стягувачу,
виковий лист був повернутий стягувачу,
та був наданий строк до 21 жовтня 2012 року
повторно звернутися з цим виконавчим
документом для повторного примусового
виконання.

У матеріалах виконавчого провадження
відсутні відомості про те, що стягувач
ОСОБА_4 скористався цим правом. Тому,
минув річний строк для звернення з
виконавчим листом для примусового
виконання на підставі ч.1 ст.22 Закону
України «Про виконавче провадження».

Згідно п.6 ч.1 ст.49 Закону України «Про
виконавче провадження», виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
закінчення строку, передбаченого
законом для відповідного виду
стягнення.

В зв’язку з чим, у жовтні 2012 року
головний державний виконавець першого
Малиновського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції ОСОБА_2
зобов’язаний був винести постанову
про закінчення виконавчого
провадження.

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України
«Про виконавче провадження», у разі
закінчення виконавчого провадження
арешт, накладений на майно боржника
знімається, скасуються інші вжиті
державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а також
проводяться інші дії, необхідні у
зв’язку із завершенням виконавчого
провадження.

На підставі цього, суд приходить до
висновку про задоволення вимог скарги
про визнання неправомірною
бездіяльності головного державного
виконавця першого Малиновського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
ОСОБА_2, що виразилася у не винесені
постанови про закриття виконавчого
провадження, відкритого постановою
держвиконавця від 25 лютого 2011 року
№В-5/47.

У задоволенні вимог скарги про
визнання неправомірною бездіяльність
начальника першого Малиновського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції,
що виразилася у відсутності контролю
за виконанням обов’язків державним
виконавцем першого Малиновського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
ОСОБА_2 по виконавчому провадженню
№В-5/417 від 25 лютого 2011 року,
затвердженням незаконних постанов
державного виконавця, необхідно
відмовити, оскільки ОСОБА_1 не надала
доказів своїх припущень з цього
питання.

Керуючись ст.ст.386, 387 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та
бездіяльність посадових осіб першого
Малиновського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції задовольнити
частково.

Визнати неправомірними дії головного
державного виконавця першого
Малиновського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції ОСОБА_2, що
виразилися у незаконному винесені
постанови від 02 серпня 2011 року №В-5/417
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження; у
неповідомленні боржника ОСОБА_1 про
винесення процесуальних документів по
виконавчому провадженню від 25 лютого
2011 року №В-5/47.

Визнати неправомірною бездіяльність
головного державного виконавця
першого Малиновського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції ОСОБА_2, що
виразилася у не винесені постанови про
закриття виконавчого провадження від 25
лютого 2011 року №В-5/47.

Скасувати постанову державного
виконавця першого Малиновського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
ОСОБА_2 про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 02 серпня 2011 року №В-5/417.

В задоволенні іншої частини скарги
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п’яти днів з дня її проголошення через
Малиновський районний суд м. Одеси. У
разі якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

ГОЛОВУЮЧИЙ
І.А.МАЗУН