Справа № 2-2477/10
Провадження № 2п/642/67/14
У Х В А Л А

Іменем України

12 грудня 2014 року
м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у
складі:

головуючого судді
Гримайло А.М.

при секретарі
Смородській М.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові заяву
відповідача ОСОБА_1 про перегляд
заочного рішення Ленінського
районного суду м. Харкова від 24 травня
2010 року в цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3,
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, суд -

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Харкова від 24 травня
2010 року, ухваленим у справі за вказаним
позовом, вимоги ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» задоволено, стягнуто солідарно
з ОСОБА_3, ОСОБА_1 заборгованість за
кредитним договором у розмірі 186 605.39
грн.

Відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду
із заявою про перегляд ухваленого у
справі заочного рішення, посилаючись
на те, що не отримувала позов та
рішення суду. Про існування рішення їй
стало відомо в жовтні 2014 року.

Крім того вказала, що не була
ознайомлена з умовами кредитного
договору, суд вийшов за межі позовних
вимог и стягнув 186605.39 грн., замість
23442.30 доларів США, судом не досліджена
законність укладеної між сторонами
угоди.

Представник позивача ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» в судове засідання не
з,явився. Подали заяву про розгляд
справи без їх участі. Проти
задоволення заяви заперечували.

Представник відповідача ОСОБА_1 в
судове засідання не з'явився. Про час
та дату судового слухання повідомлений
належним чином.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з»явився повідомлений судом
належним чином, причини не явки суду не
відомі.

Відповідно до ч.1 ст.231 ЦПК неявка осіб,
належним чином повідомлених про час і
місце засідання, не перешкоджає
розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заява не підлягає
задоволенню з наступних причин.

Відповідно до правила ст. 228 ЦПК України
заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Згідно із ч. 1 ст. 232
ЦПК України заочне рішення підлягає
скасуванню, якщо судом буде
встановлено, що відповідач не з'явився
в судове засідання та не повідомив про
причини неявки з поважних причин і
докази, на які він посилається, мають
істотне значення для правильного
вирішення справи.

Таким чином підставою для скасування
заочного рішення є дві одночасно
наявні умови поважність причин неявки
відповідача у судове засідання та
представлення доказів, що мають
істотне значення для правильного
вирішення справи. За змістом
наведеного правила ці докази повинні
мати таке істотне значення для
вирішення справи, аби їх врахування
мали б змінити рішення суду по суті.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач ОСОБА_1 про дату, час та
місце судового засідання належним
чином повідомлялась. Про причини
неявки суду не повідомляла, а
відповідно, не довела, що суд був
зобов'язаний відкладати розгляд
справи.

Крім того, доводі відповідача ОСОБА_1,
що о рішенні суду їй стало відомо в
жовтні 2014 року не відповідають
дійсності, оскільки ще 01.10.2013 року
ОСОБА_1 зверталась до регіонального
директора Харківської обласної
дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з
проханням відізвати виконавчий лист
по справі № 2-2477.

Отже, відповідачем не представлено
доказів, що могли бути істотними для
справи та не були відомі судові під час
розгляду справи та до постановлення
заочного рішення; у своїх аргументах
про скасування рішення відповідач
взагалі не посилається на докази, що є
істотними для вирішення справи.

Таким чином, у суду відсутні підстави
для задоволення заяви про перегляд
заочного рішення, оскільки відсутні
обидві підстави для задоволення такої
заяви, а саме судом не було встановлено,
що відповідач не з'явився в судове
засідання та не повідомив про причини
неявки з поважних причин та не надав
жодного нового доказу, що міг би
істотно вплинути на розгляд справи та
на рішення суду в цілому.

При цьому, слід зауважити, що
відсутність хоча б однієї з підстав для
скасування заочного рішення тягне за
собою безумовну відмову у задоволенні
такої заяви, оскільки, в іншому випадку,
суд порушуватиме вимоги ст. 232 ЦПК
України.

При цьому суд виходить з принципу
недопустимості скасування рішення
суду за відсутності достатніх та
законних підстав для того, а також з
формальних міркувань.

У відповідності із п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК
України у результаті розгляду заяви
про перегляд заочного рішення суд може
своєю ухвалою залишити заяву без
задоволення.

Керуючись ст. ст. 231, 232 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного
рішення Ленінського районного суду м.
Харкова від 24 травня 2010 року у
цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3,
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, залишити без
задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Рішення суду від 24 травня 2010 року,
постановлене у цій справі, може бути
оскаржене шляхом подання апеляційному
суду через суд першої інстанції
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дати постановлення ухвали про
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення.

Суддя
А.М. Гримайло