Провадження № 2/645/2854/14
УХВАЛА

Іменем України

21 листопада 2014 року          суддя
Фрунзенського районного суду м.
Харкова - Горпинич О.В., розглянувши
позовну заяву ОСОБА_1 до Страхової
компанії «АХА Страхування» про
стягнення грошових коштів за договором
страхування та захист прав споживачів,
-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду
із позовною заявою до Страхової
компанії «АХА Страхування» про
стягнення грошових коштів за договором
страхування та захист прав споживачів.

Зазначена позовна заява підлягає
залишенню без руху, оскільки подана з
порушенням вимог ст.119 ЦПК України.

Згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної
заяви додаються документи, що
підтверджують сплату судового збору.

Як вбачається із матеріалів позовної
заяви, позивач звернулася до
Фрунзенського районного суду м.
Харкова з даними позовними вимогами, не
надавши докази про сплату судового
збору, у зв'язку із тим, що відповідно до
положень Закону України«Про захист
прав споживачів» , згідно якого від
сплати судового збору звільняються
споживачі - за позовами, що пов'язані з
порушенням їхніх прав.

Разом з тим, посилання позивача на те,
що спірні правовідносини врегульовано
Законом України «Про захист прав
споживачів» є безпідставними,
оскільки остання просить вирішити спір
саме на підставі відповідних норм
Цивільного кодексу України та Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Так, слід зазначити, що згідно
преамбули Закону України «Про захист
прав споживачів» цей Закон регулює
відносини між споживачами товарів,
робіт і послуг та виробниками і
продавцями товарів, виконавцями робіт
і надавачами послуг різних форм
власності, встановлює права
споживачів, а також визначає механізм
їх захисту та основи реалізації
державної політики у сфері захисту
прав споживачів.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» відносини у сфері
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів регулюються Конституцією
України, Цивільним кодексом України,
Законом України «Про страхування», цим
та іншими законами України і
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них.

При цьому, згідно зі ст. 1 Закону
України «Про страхування»
страхування - це вид цивільно-правових
відносин щодо захисту майнових
інтересів фізичних осіб та юридичних
осіб у разі настання певних подій
(страхових випадків), визначених
договором страхування або чинним
законодавством, за рахунок грошових
фондів, що формуються шляхом сплати
фізичними особами та юридичними
особами страхових платежів (страхових
внесків, страхових премій) та доходів
від розміщення коштів цих фондів. У ст.
4 цього Закону зазначено, що предметом
договору страхування можуть бути
майнові інтереси, що не суперечать
закону, і пов'язані з володінням,
користуванням і розпорядженням майном
(майнове страхування).

Метою страхування при укладенні
договору майнового страхування є
погашення за рахунок страховика ризику
майнової відповідальності перед
іншими особами чи ризику виникнення
інших збитків у результаті страхового
випадку.

Таким чином, аналіз наведених норм
свідчить, що відносини, які виникають з
майнового страхування, не підпадають
під предмет регулювання Закону
України «Про захист прав

споживачів» і положення цього Закону
не застосовуються до відносин
майнового страхування. Відтак, Закон
України «Про захист прав споживачів»
може застосовуватися лише, коли
позивач прямо вказує на порушення норм,
гарантованих цим Законом.

Тобто в даному випадку правовідносини
між сторонами виникли з договірних
зобов'язань, які регулюються Закону
України «Про страхування» та Цивільним
кодексом України.

Відтак, до позовної заяви має бути
додано документ, що підтверджує сплату
судового збору у встановлених чинним
законодавством розмірах.

Разом з тим, згідно змісту позовних
вимог позивач просить, як стягнути з
відповідача на його користь грошові
кошти за договором страхування, так і
стягнути з відповідача на його користь
відшкодування моральної шкоди у
розмірі 8000 грн.. Таким чином, спір, який
виник між сторонами має одночасно
майновий та немайновий характер.

При цьому, згідно з вимогами ч. 3 ст. 6
Закону України «Про судовий збір» за
подання позовної заяви, що має
одночасно майновий і немайновий
характер, судовий збір сплачується за
ставками, встановленими для позовних
заяв майнового та немайнового
характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір» розмір ставки
судового збору із позовних заяв, які
подаються до суду, немайнового
характеру становить 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати, тобто, 243
грн. 60 коп., а із позовних заяв, які
подаються до суду, майнового характеру
становить 1 відсоток ціни позову, але не
менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати (243 грн. 60 коп.) та не
більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати (3 654 коп. 00 коп.).

Таким чином, позивачу слід надати до
суду документ, який би підтверджував
сплату судового збору, суму якого
необхідно сплатити за реквізитами:
Управління Державної казначейської
служби у Фрунзенському районі м.
Харкова, код отримувача: 37999669, банк:
ГУДК служби України у Харківській
області, МФО: 851011, код класифікації
доходів бюджету: 22030001, № доходного
рахунку: 0010, .

Також, відповідно до п.п. 5, 6, 7 ч. 2 ст. 119
ЦПК України позовна заява повинна
містити виклад обставин, якими позивач
обґрунтовує свої позовні вимоги з
зазначенням доказів, які підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування. Однак,
позивачем не обґрунтовано та не
наведено доказів, обумовлюючих
зазначений позивачем розмір моральної
шкоди 8000 грн.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна
заява, подана без додержання вимог,
викладених у ст. 120 ЦПК України,
підлягає залишенню без руху з наданням
строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК
України, суддя –

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до
Страхової компанії «АХА Страхування»
про стягнення грошових коштів за
договором страхування та захист прав
споживачів - залишити без руху, надавши
строк для усунення недоліків п’ять
днів з дня отримання позивачем ухвали.

У разі невиконання
ухвали суду в зазначений термін
позовну заяву вважати неподаною та
повернути позивачеві зі всіма доданими
до неї документами.

Ухвала оскарженню не
підлягає (за виключенням вимог щодо
сплати судових витрат).

Суддя
: