Справа № 459/1939/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2014 року
Червоноградський міський суд
Львівської області

в складі : головуючого судді
Жураковського А.І.

при секретарі
Ганас К.В.

з участю позивача
ОСОБА_1

її представника
ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

третьої особи
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Червонограді
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_6, ФОП ОСОБА_7, ТзОВ
«Магнусбудторг» з участю третьої
особи ОСОБА_4 , ПП «Магнусбудторг» про
усунення перешкод в користуванні
приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із
зазначеним позовом посилаючись на те,
що відповідач є її колишнім чоловіком.
Їй та ОСОБА_5 на праві спільної
часткової власності належить 9/10 частин
приміщення по АДРЕСА_1 Львівської
області яке вони придбали під час
проживання у шлюбі. На ім'я останнього
також був укладений договір про
постачання електроенергії за
зазначеною адресою. Однак на даний час
ситуація змінилася, шлюб між ними був
розірваний , а відповідач чинить їй
перешкоди у користуванні придбаним
приміщенням, зокрема відключив
електроенергію та передав без її згоди
спірну будову у користування третім
особам, а саме ТзОВ «Магнусбудторг»,
ФОП ОСОБА_6, ФОПГ ОСОБА_7 Відтак з огляду
на наведене та з урахуванням поданих
під час розгляду справи уточнень
просить визнати договір оренди
укладений між ОСОБА_9 та ТзОВ
«Магнусбудторг» на користування
приміщеннями по АДРЕСА_2 Львівської
області недійсним; зобов'язати ОСОБА_5
усунути перешкоди в її користуванні
приміщеннями, що розташовані по
АДРЕСА_1 Львівської області, шляхом
звільнення цих приміщень від
торгівельного та іншого обладнання,
товарів, майна користувачів приміщення
ТзОВ «Магнусбудторг», ФОП ОСОБА_7, ФОП
ОСОБА_6; зобов'язати ТзОВ
«Магнусбудторг», ФОП ОСОБА_7, ФОП ОСОБА_6
усунути перешкоди в її користуванні
приміщеннями по АДРЕСА_1 в с.м.т.Гірник
Львівської області, шляхом негайного
звільнення цих приміщень від належного
їм торгівельного та іншого обладнання,
майна, товарів, призначених для заняття
підприємницькою діяльністю,
припинення будь-якої підприємницької
діяльності в ньому.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні
вимоги підтримала та пояснила, що
перебувала з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі, за час якого
ними була придбана частина нежитлового
приміщення по АДРЕСА_1 , в с.м.т.Гірник
Львівської області. На даний час вона
не має можливості користуватися
зазначеним майном, так як у ньому
неправомірно перебувають без її згоди
та згоди третього співвласника ОСОБА_4
треті особи, а саме ТзОВ
«Магнусбудторг», фізична особа
підприємець ОСОБА_6, фізична особа
підприємець ОСОБА_7, ПП
«Магнусбудторг», які використовують це
приміщення у своїй підприємницькій
діяльності.

Позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав у
судовому засіданні її представник
ОСОБА_2, який додав, що ТзОВ
«Магнусбудторг», фізична особа
підприємець ОСОБА_6, фізична особа
підприємець ОСОБА_7, ПП «Магнусбудторг»
використовують орендоване приміщення
для підприємницької діяльності та
пред'явив платіжні документи про
придбання в ТзОВ «Магнусбудторг» , що
знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 , в
с.м.т.Гірник Львівської області
відповідних продовольчих та
промислових товарів. Просить позовні
вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явився. Його інтереси в суді
представляв ОСОБА_3, який позовних
вимог не визнав та пояснив, що не
доведено факту користування ФОП
ОСОБА_7, ФОП ОСОБА_6, ПП «Магнусбудторг»
приміщенням по АДРЕСА_1 Львівської
області. Користування цим приміщенням
ТзОВ «Магнусбудторг» вважає
правомірним, оскільки реально частки у
ньому (цьому приміщенні) не розподілені
між співвласниками , тому передача
ОСОБА_5 в оренду частину цього
нежитлового приміщення не зачіпає прав
та законних інтересів інших
співвласників. Зважаючи на наведене
позовні вимоги вважає безпідставними
та просить у задоволенні таких
відмовити.

Представники відповідачів ТзОВ
«Магнусбудторг», ФОП ОСОБА_6, ФОП ОСОБА_7
в судове засідання не з'явилися, хоча
належним чином були повідомлені про
час і місце розгляду справи.

Представник третьої особи ПП
«Магнусбудторг» на виклик в суд не
з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про час і місце розгляду
справи.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
дав пояснення в якості свідка.

Вислухавши пояснення сторін , оцінивши
наявні у справі письмові документи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають до
часткового задоволення із наступних
підстав.

Судом встановлено , що сторони ОСОБА_1
та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому
шлюбі.

Як убачається із свідоцтва про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно -нежитлове приміщення за адресою
АДРЕСА_1 належить на праві спільної
часткової власності ОСОБА_4 відповідно
1/10 частина та ОСОБА_5 - 9/10 частин.

Як встановлено із резолютивної частини
рішення Червоноградського міського
суду Львівської області від 02 квітня 2013
року, яке набрало законної сили, 910
частина приміщення магазину по АДРЕСА_1
Львівської області визнана спільною
сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та
ОСОБА_5.

Відтак 910 частина зазначеного
приміщення є спільною сумісною
власністю колишнього подружжя ОСОБА_1
та ОСОБА_5

Згідно ч.1 ст.368 ЦК України спільна
власність двох або більше осіб без
визначення часток кожного із них у
праві власності є спільною сумісною
власністю.

Водночас норма ст.63 СК закріплює , що
дружина та чоловік мають рівні права на
володіння , користування та
розпорядження майном, що належить їм на
праві спільною сумісної власності ,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Як передбачено ч.2 ст.68 СК
України розпорядження майном , що є
об'єктом права спільної сумісної
власності , після розірвання шлюбу
здійснюється співвласниками виключно
за взаємною згодою , відповідно до
Цивільного Кодексу України.

Як повідомив свідок ОСОБА_4 у
судовому засіданні позивачка є його
рідною сестрою. Спірне приміщення
належить на праві часткової власності
йому , його сестрі та її колишньому
чоловіку, при цьому конкретного
розмежування ідеальних часток за
кожним із них не визначено. Відповідач
ОСОБА_5 без його дозволу надав дане
приміщення для користування
підприємством - ТзОВ «Магнусбудторг»,
фізичній особі підприємцю ОСОБА_6,
фізичній особі підприємцю ОСОБА_7, ПП
«Магнусбудторг», які використовують
його для торгівлі. Він неодноразово
бачив, що такі (підприємці) здійснюють
торгівлю будівельними матеріалами. На
вивісці у «кутку споживача» було
зазначено, що підприємці у цьому
приміщенні займаються підприємницькою
діяльністю, а саме реалізацією
будматеріалів.

Із представлених у судовому
засіданні квитанцій встановлено, що
ТзОВ «Магнусбудторг» займається
торгівельною діяльністю, зокрема в
магазині «Млинок» що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 , здійснює реалізацію
промислових та продовольчих товарів.

В той же час встановлено, що юридичною
адресою ПП «Магнусбудторг» є АДРЕСА_1
Львівської області, що підтверджується
випискою з єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців серії ААБ № 535282 .

Водночас повідомленням Державної
податкової інспекції у м.Червонограді
Головного управління мін доходів у
Львівській області від 23.05.2014 року №
1813/17-0022/2 стверджується , що місцем
провадження господарської діяльності
ФОП ОСОБА_6, ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_10 є
Львівська область, АДРЕСА_1. У цьому
повідомленні також вказано , що ТзОВ
«Магнусбудторг» станом на 13.05.2014 року
здійснює торгівельну діяльність за
адресою АДРЕСА_1

Матеріали справи також містять
договір оренди від 05.01.2014 року, згідно
якого ОСОБА_5 - орендодавець передав в
оренду частину нежитлового приміщення
площею 97,5 кв.м. по вул. Грушевського в
смт.Гірник Львівської області ТзОВ
«Магнусбудторг» - орендарю на строк по
15 січня 2015 року для використання його в
господарській діяльності без зміни
цільового призначення.

05 січня 2014 року на виконання умов
Договору оренди на пiдставi Акту
приймання-передачi вiд 05.01.2014 р., ОСОБА_5
передав, а ТзОВ «Магнусбудторг»
прийняв в строкове платне користування
орендоване примiщення загальною площею
- 97,5 кв. м..

Таким чином ТзОВ «Магнусбудторг»
користується зазначеним приміщенням
на підставі зазначеного договору, який
підписаний особисто ОСОБА_5 На час
укладення договору , 05 січня 2014 року,
приміщення , яке передавалося в оренду
належало 1/10 його частина на праві
власності ОСОБА_4, а 9/10 частин на праві
спільної сумісної власності ОСОБА_5 та
ОСОБА_1 без визначення та виділення
ідеальних часток у ньому.

Тому такі дії ОСОБА_5 щодо
розпорядження без згоди цих
співвласників - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 даним
приміщенням порушують їх права , та
останні у зв'язку із перебуванням у
даному приміщенні третіх осіб не мають
можливості в повній мірі реалізувати
своє право власності щодо нього.

За наведених обставин , суд приходить
до переконання , що ОСОБА_5 реалізовуючи
своє право власності на нежитлове
приміщення по.АДРЕСА_1, укладаючи
договір оренди на 97,5 кв.м. його площі
05.01.2014 року, згідно з умовами цього
договору передав не тільки своє право
користування ним (приміщенням), а і
право користування інших
співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_4, так як
дане приміщення реально не поділено
між його співвласниками та ані ОСОБА_4,
ані ОСОБА_1 не підписували такий
договір та відповідно не
уповноважували на це ОСОБА_5

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення
або оспорювання.

В той же час, відповідно до змісту ст. 215
ЦК України та роз'яснень, наданих
Пленумом Верховного Суду України в п. 8
постанови "Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" від 6 листопада
2009 року № 9, недійсним може бути визнано
лише укладений договір.

Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Як регламентує ч.4 ст.369 ЦК України
правочин щодо розпорядження спільним
майном, вчинений одним із
співвласників, може бути визнаний
судом недійсним за позовом іншого
співвласника у разі відсутності у
співвласника , який вчинив правочин,
необхідних повноважень.

З огляду на вищенаведене , суд
приходить до висновку, що договір був
укладений, моментом його укладення є
передача орендованого приміщення
згідно акту передачі орендарю, тобто
05.01.2014 року. Так як такий укладений без
відповідних на це повноважень та без
згоди інших співвласників , тому його
слід визнати недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). При
цьому відповідно до ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Перешкоджання ОСОБА_5, ТзОВ
«Магнусбудторг», ФОП ОСОБА_6, ФОП ОСОБА_7
у здійсненні позивачкою свого права
власності на спірне приміщення є
підставою для усунення цих перешкод,
зокрема припиненням дії , яка порушує
це право, що дасть можливість позивачці
використовувати приміщення для
власних цілей на свій розсуд.

За таких обставин , суд вважає, що
необхідно зобов'язати ОСОБА_5 не чинити
перешкоди ОСОБА_1 у користуванні
частиною приміщення, яке належить їм
нам праві спільної сумісної власності.

Оскільки ТзОВ «Магнусбудторг»
перебуває у приміщенні на підставі
договору оренди, який визнано
недійсним , тому орендаря слід
зобов'язати усунути перешкоди у
користуванні позивачкою спірним
приміщенням, шляхом його звільнення.

Щодо позовних вимог до ФОП ОСОБА_6, ФОП
ОСОБА_7, які, як встановлено на підставі
здобутих судом доказів, без законних
на те підстав займають приміщення по
АДРЕСА_1 Льваівської області , то суд
вважає, що між сторонами виникають
правовідносини внаслідок зайняття
примішення по АДРЕСА_1 без достатньої
на це правової підстави, тому таке
приміщення ними підлягає звільненню
із незаконного володіння та
користування. Відтак слід зобов'язати
ФОП ОСОБА_6, ФОП ОСОБА_7 усунути
перешкоди у користуванні позивачкою
зазначеним приміщенням, шляхом його
звільнення.

Що стосується вимог позивачки в
частині зобов'язати ОСОБА_5 усунути
перешкоди в її користуванні
приміщеннями, що розташовані по
АДРЕСА_1 Львівської області, шляхом
звільнення цих приміщень від
торгівельного та іншого обладнання,
товарів, майна користувачів приміщення
ТзОВ «Магнусбудторг», ФОП ОСОБА_7, ФОП
ОСОБА_6, суд приходить до висновку, що
суд не вправі делегувати повноваження
виконання рішення суду на відповідача,
оскільки звільнення приміщення від
майна, торгівельного обладнання
відповідачів - ТзОВ «Магнусбудторг»,
ФОП ОСОБА_7, ФОП ОСОБА_6 саме ОСОБА_5 ,
буде порушувати права та інтереси як
самого відповідача , так і покладати на
нього повноваження судового
виконавця, що неприпустимо.

Відповідно до ч. ст..88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення , суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог , а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

У матеріалах справи наявні платіжне
доручення із якого встановлено, що
позивач понесла судові витрати на
сплачений судовий збір, а також витрат
за надання правової допомоги. На
підставі аналізу зазначених доказів ,
суд вважає, що з відповідачів - ОСОБА_5,
ТзОВ «Магнусбудторг», фізичної особи
підприємця ОСОБА_6, фізичної особи
підприємця ОСОБА_7 в користь ОСОБА_1
слід стягнути по 330 грн. понесених
судових витрат.

Керуючись ст. ст.10,30,60,84,88,212,215 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати договір оренди від 5 січня
2014 року частини нежитлового приміщення
площею 97,5 кв.м. розташованого в
с.м.т.Гірник , АДРЕСА_1 , Львівської
області між ОСОБА_5 та ТзОВ
«Магнусбудторг» - недійсним.

Зобов'язати ОСОБА_5 не чинити перешкоди
ОСОБА_1. у користуванні приміщенням,
розташованого в с.м.т.Гірник , АДРЕСА_1 ,
Львівської області, що є їх спільною
сумісною власностю.

Зобов'язати ФОП ОСОБА_6, ФОП ОСОБА_7, ТзОВ
«Магнусбудторг» усунути перешкоди у
користуванні ОСОБА_1 приміщенням ,
розташованого в с.м.т.Гірник , АДРЕСА_1 ,
Львівської області, шляхом його
звільнення.

Стягнути з ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_6, ФОП
ОСОБА_7, ТзОВ «Магнусбудторг» в користь
ОСОБА_1 по 330 (триста тридцять) гривень
понесених судових витрат.

В решті вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до Апеляційного суду Львівської
області протягом 10-ти днів з дня його
проголошення , а особами які не брали
участь у справі з часу отримання копії
ріщення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги , якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя:
А. І. Жураковський