АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/796/7023/2014
Головуючий у 1 інстанції - Пасинок В.С.
Доповідач - Борисова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Гаращенка Д.Р.

при секретарі: Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційними скаргами представника
відповідача Київської міської ради -
Палія Євгенія Вікторовича та
представника відповідача комунального
підприємства по утриманню зелених
насаджень Голосіївського району м.
Києва - Боженка Дмитра Євгеновича на
рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 03 квітня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_5 до комунального
підприємства по утриманню зелених
насаджень Голосіївського району м.
Києва, Київської міської ради про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2011 року позивач звернулася до
суду із позовом, в якому просила
стягнути солідарно з відповідачів 51128
грн. матеріальної шкоди, 20000 грн. на
відшкодування моральної шкоди та
відшкодувати понесені нею судові
витрати.

В мотивування вимог посилалася на те,
що 10 серпня 2011 року через халатність та
бездіяльність відповідачів сталася
ДТП за участю її автомобіля НОМЕР_1, в
результаті якої їй було заподіяну
матеріальну та моральну шкоду.

Справа розглядалася судами
неодноразово.

Останнім рішенням Голосіївського
районного суду м. Києва від 03 квітня 2014
року - позов задоволено частково.

Стягнуто з КП по утриманню зелених
насаджень Голосіївського району м.
Києва та Київської міської ради на
користь ОСОБА_5 на відшкодування
матеріальної шкоди по 25564 грн., на
відшкодування моральної шкоди по 2500
грн., на відшкодування понесених витрат
по 1236,43 грн. та судові витрати по 368,42
грн. з кожного відповідача.

Не погодившись з рішенням суду
представник відповідача КП по
утриманню зелених насаджень
Голосіївського району м. Києва -
Боженко Д.Є. подав апеляційну скаргу та
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального і
порушення норм процесуального права
просить змінити рішення та ухвалити
нове, яким відмовити у задоволенні
позову щодо стягнення з КП по
утриманню зелених насаджень
Голосіївського району м. Києва коштів.

На обґрунтування доводів апеляційної
скарги вказує, зокрема, що
індивідуальний будинок по АДРЕСА_1
простояв на вказаній земельній
ділянці, як встановлено у суді
щонайменше з 1946 року, тобто більш як 15
років, отже користувач цього
індивідуального будинку в силу ст. 119 ЗК
України за набувальною давністю набув
права власності на земельну ділянку за
давністю користування, але не оформив
це право документально.

Крім того, суд застосував правила ст.1173
ЦК України щодо обов'язку
відшкодування шкоди органами
місцевого самоврядування, однак при
цьому не обґрунтував застосування цієї
норми до апелянта, адже він не є органом
місцевого самоврядування, тому
застосовувати до нього норму цього
закону не можна.

Також, не погоджуючись з рішенням суду
представник відповідача Київської
міської ради - Палій Є.В. подав
апеляційну скаргу та посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права
просив рішення суду скасувати та
ухвалити нове про відмову позивачеві
у задоволенні позовних вимог до
Київської міської ради.

В свої скарзі вказує на те, що земельна
ділянка, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 не відноситься до об'єктів
благоустрою загального користування в
розумінні ч.1 ст.13 Закону України «Про
благоустрій населених пунктів»,
оскільки не є прибудинковою
територією, а є садибою. Більше того,
дана садиба не перебуває ні на обліку,
ні передана в комунальну власність як
безхазяйна.

Зазначив, що суд безпідставно не
застосував до даних правовідносин
норми ст.1 Закону України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку», ч.1 ст.381 ЦК
України та ч.2 ст.26 Закону України «Про
благоустрій населених пунктів».

Крім того, Київська міська рада не є і
не може бути балансоутрмувачем
об'єктів благоустрою м. Києва.
Натомість, Київрада є тим органом, який
уповноважений визначати такого
балансоутримувача, а, отже, не може бути
співвідповідачем у даному спорі з
огляду на наявність дійсного
балансоутримувача, відповідального за
збереження зелених насаджень та
належний догляд за ними в
Голосіївському районі м. Києва.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник відповідача Київської
міської ради доводи своєї апеляційної
скарги підтримала та просила її
задовольнити.

Представник відповідача комунального
підприємства по утриманню зелених
насаджень Голосіївського району м.
Києва доводи своєї скарги також
підтримав та просив її задовольнити з
вищевказаних підстав.

ОСОБА_5 проти задоволення апеляційних
скарг заперечувала, просила рішення
суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які брали участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційних
скарг колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга Київської міської
ради підлягає задоволенню в повному
обсязі, а апеляційна скарга КП по
утриманню зелених насаджень
Голосіївського району м. Києва
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Задовольняючи частково позов та
покладаючи на відповідачів обов'язок
по відшкодуванню завданої позивачу
шкоди, суд першої інстанції виходив з
того, що до спричинення шкоди призвела
бездіяльність відповідачів, якими не
здійснювався контроль відповідно до їх
повноважень за станом земельної
ділянки, не переданої у власність чи
користування іншим особам, та зелених
насаджень на цій ділянці.

Проте, в повній мірі з таким висновком
суду погодитись неможливо, оскільки
такого висновку суд дійшов, не
з'ясувавши дійсні обставини спору, не
перевіривши доводи і заперечення
сторін та без належної оцінки доказів.

Зазначені порушення норм
матеріального та процесуального права
є підставою відповідно до ст.309 ЦПК
України до скасування рішення суду та
ухвалення нового рішення по суті
заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок непереборної
сили, відшкодовується у випадках,
встановлених законом.

Судом встановлено, що 10 серпня 2011 року
на автомобіль ВАЗ -11194, який належить
позивачу, на АДРЕСА_1 впала
десятиметрова гілка каштана, який ріс
за бетонною огорожею, розташованою
вздовж проспекту на відстані трьох
метрів від проїжджої частини, через її
відлом від стовбуру в місці приєднання,
яке було пошкоджене, що могло
спричинити її відлом будь-якої миті (т.1
а.с. 9, 15,16).

Як вбачається з листа Українського
Гідрометеорологічного центру 10 серпня
2011 року вночі та вдень йшов дощ,
кількість опадів становила 9 мм, вітер
1-3 м/с (т. 1 a.c.10).

Сторонами по справі не заперечується,
що автомобіль отримав технічні
пошкодження, що також підтверджується
висновком експертного
автотоварознавчого дослідження з
визначення матеріального збитку № 02/09
від 23 вересня 2011 року, відповідно до
якого вартість збитку, завданого
власнику автомобіля внаслідок його
пошкодження становить 51128,81 грн. (т.1 а.с.
24-27).

Позивач, у свою чергу, отримала тілесні
ушкодження у вигляді закритої травми
хребта; забою поперекового відділу
хребта; цервіколгічного синдрому;
остеохондрозу шийного відділу хребта.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції дійшов
передчасного висновку про те, щов діях
Київської міської ради вбачається
бездіяльність та порушення вимог
законодавства, що призвело до завдання
шкоди позивачу, з огляду на таке.

Згідно з ст.83 ЗК України землі, які
належать на праві власності
територіальним громадам сіл, селищ,
міст, є комунальною власністю. У
комунальній власності перебувають: усі
землі в межах населених пунктів, крім
земельних ділянок приватної та
державної власності.

В силу вимог ст.5 Закону України «Про
благоустрій населених пунктів»
управління у сфері благоустрою
населених пунктів здійснюють Кабінет
Міністрів України, центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
житлово-комунального господарства,
Рада міністрів Автономної Республіки
Крим, місцеві державні адміністрації,
органи місцевого самоврядування та
інші органи влади в межах їх
повноважень.

До повноважень сільських, селищних і
міських рад у сфері благоустрою
населених пунктів належить:
затвердження місцевих програм та
заходів з благоустрою населених
пунктів; затвердження правил
благоустрою територій населених
пунктів; забезпечення їх виконання;
здійснення самоврядного контролю за
станом благоустрою та утриманням
територій населених пунктів,
інженерних споруд та об'єктів,
підприємств, установ та організацій,
майданчиків для паркування
транспортних засобів (у тому числі щодо
оплати послуг з користування
майданчиками для платного паркування
транспортних засобів), озелененням
таких територій, охороною зелених
насаджень, водних об'єктів тощо.

Відповідно до ст.20 Закону організацію
благоустрою населених пунктів
забезпечують місцеві органи
виконавчої влади та органи місцевого
самоврядування відповідно до
повноважень, установлених законом.

Стаття 28 Закону України «Про
благоустрій населених пунктів»
передбачає, що охороні та відновленню
підлягають усі зелені насадження в
межах населених пунктів під час
проведення будь-якої діяльності, крім
зелених насаджень, які висаджені або
виросли самосівом в охоронних зонах
повітряних і кабельних ліній,
трансформаторних підстанцій,
розподільних пунктів і пристроїв.
Видалення дерев, кущів, газонів і
квітників здійснюється в порядку,
затвердженому Кабінетом Міністрів
України.

Умовами п.3 Порядку видалення дерев,
кущів, газонів і квітників у населених
пунктах, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 1045 від 01
серпня 2006 року визначено, що видалення
зелених насаджень на території
населеного пункту здійснюється за
рішенням виконавчого органу міської,
селищної, сільської ради на підставі
ордера.

Відповідно до «Правил благоустрою м.
Києва», затверджених рішенням 11 сесії 7
скликання Київської міської ради від 25
грудня 2008 року № 1051/1051
відповідальність за незабезпечення
благоустрою покладається на власника
об'єкта благоустрою
(балансоутримувача) та виконавця робіт.

Пунктом 3.1.5 вказаних Правил
передбачено, що утримання та
благоустрій земель запасу міста
забезпечує виконавчий комітет
Київської міської ради (Київська
міська державна адміністрація).

Згідно з ч.4 ст.28 Закону України «Про
благоустрій населених пунктів»
негайному видаленню підлягають
пошкоджені дерева та кущі, якщо стан
таких пошкоджень зелених насаджень
загрожує життю, здоров'ю громадян, а
також майну громадян або юридичних
осіб.

Правилами утримання зелених насаджень
у населених пунктах України, які
затверджені Наказом Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України від 10 квітня 2006 року №105,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 27 липня 2006 року за
№880/12754, до об'єктів благоустрою у сфері
зеленого господарства населених
пунктів належать: зелені насадження
прибудинкової території.

Відповідно до п.5.5. «Правил утримання
зелених насаджень у населених пунктах
України» відповідальними за
збереження зелених насаджень і
належний догляд за ними є: на об'єктах
благоустрою державної чи комунальної
власності балансоутримувачі цих
об'єктів.

Пунктом 3.4 ст.3 статуту комунального
підприємства по утриманню зелених
насаджень Голосіївського району м.
Києва передбачено, що підприємство
входить до складу Київського
комунального об'єднання зеленого
будівництва та експлуатації зелених
насаджень міста «Київзеленбуд».

Пунктом 4.1.1 вищевказаного статуту
визначено, що метою діяльності
підприємства є утримання в належному
стані парків, скверів, зелених
насаджень вздовж бульварів, вулиць та
інших загальних насаджень загального
користування, здійснення всього
комплексу робіт по озелененню, догляду
за зеленими насадженнями та їх охорони
і захисту на закріпленій за
підприємством території, поліпшення їх
художньо-естетичного та санітарного
стану, а також забезпечення розвитку
об'єктів зовнішнього благоустрою
району.

Згідно з п.4.2. статуту предметом
діяльності підприємства є контроль за
станом утримання і відтворення зелених
насаджень на всій території району
незалежного від їх відомчої належності
та форм власності, видача їх власникам
приписів по усуненню виявлених
недоліків в утриманні зелених
насаджень.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про те, що дії Київської
міської ради не перебувають у
причинному зв'язку з ДТП та її
наслідками, що мали місце 10 серпня 2011
року, оскільки Київська міська рада
свої повноваження, які передбачені ст.5
Закону України «Про благоустрій
населених пунктів» та «Правил
благоустрою м. Києва»
делегувалакомунальному підприємству
по утриманню зелених насаджень
Голосіївського району м. Києва, яке в
свою чергу є балансоутримувачем
зеленого насадження (каштану), та яке в
силу «Правил утримання зелених
насаджень у населених пунктах України»
є комунальною власністю міста Києва, що
підтверджується відповіддю Київського
міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
від 27 лютого 2012 року, 27 серпня 2013 року та
14 березня 2014 року, про те, що приватний
будинок АДРЕСА_1 на праві власності не
зареєстрований (т.1 а.с.67, 207, т.2 а.с.17), а
згідно витягу з бази даних Державного
земельного кадастру від 02 вересня 2011
року земельна ділянка по АДРЕСА_1
обліковується, як землі не надані у
власність чи користування (т.1 а.с.7,8).

Отже, факт належності земельної
ділянки Київській міській раді не
можна ставити в залежність від події
ДТП, оскільки гілка, яка стала причиною
дорожньо-транспортної пригоди,
знаходилася безпосередньо над
тротуаром та проїжджою частиною, що
обслуговується КП по утриманню
зелених насаджень Голосіївського
району м. Києва, яке в силу положень
статуту та вимог законодавства повинно
було здійснювати контроль за станом
утримання і відтворення зелених
насаджень на всій території району
незалежного від їх відомчої належності
та форм власності.

Приписів щодо приведення в належний
стан дерева, падінням гілки якого була
завдана шкода позивачу, відповідач КП
по утриманню зелених насаджень
Голосіївського району м. Києва нікому
не видавав.

Крім того, апеляційна інстанція також
враховує і ту обставину, що мешканці
будинку АДРЕСА_2 у своїх зверненнях
заявляли вимоги до відповідних
інстанцій про знесення висотних
аварійних дерев по АДРЕСА_1 (т.2 а.с.71,72).

Так, відповідно до відповіді КП
«Голосіїво-житло» Голосіївського
району м. Києва від 29 липня 2003 року
питання знесення висотних аварійних
дерев у приватних садибах по АДРЕСА_1
розглянуто дільницею по утриманню
зелених насаджень КП
«Голосіїво-житло». При комісійному
обстеженні дійшли висновку, що
спеціалізованою технікою, яка є у них
на обслуговуванні, виконати
вищезазначені роботи немає можливості
(т.2 а.с.73).

Підсумовуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку про те, що лише в
діях комунального підприємства по
утриманню зелених насаджень
Голосіївського району м. Києва
вбачається бездіяльність, яка призвела
до падіння гілки каштану, яка була в
незадовільному стані та надломлена
раніше події, що мала місце 10 серпня 2011
року, що свідчить про неналежний догляд
за деревом для забезпечення безпеки, а
відповідальним органом за належний
догляд за зеленими насадженнями не
приймалось жодного рішення з даного
приводу, хоча звернення з цього питання
мали місце.

Судова колегія звертає увагу і на те, що
в даному випадку немає значення де
росте дерево каштану, оскільки його
гілка знаходилася над тротуаром та
проїжджою частиною, що в свою чергу, є
невиконанням Комунальним
підприємством по утриманню зелених
насаджень Голосіївського району м.
Києва покладених на нього обов'язків
щодо безпеки життя і здоров'я людей.

Варто вказати і на те, що в ході
виїзного засідання 14 січня 2014 року
судом першої інстанції встановлено, що
паркан, за яким росте дерево каштану,
був споруджений силами міської ради на
відстані 1-1,5 метра від старого паркану,
і дерево до спорудження нового паркану
росло поза межами садиби по АДРЕСА_1.

Посилання апелянта про те, що дерево
росте на території прилеглій до
житлового будинку АДРЕСА_1, в якому
зареєстрована ОСОБА_6 з 1946 року, яка
фактично набула право власності на
дане будинковолодіння за набувальною
давністю, і відповідальність по даній
дорожньо-транспортній пригоді має
нести саме вона є такими, що не
заслуговують на увагу, оскільки суд
вирішуючи питання про визначення кола
осіб, які несуть відповідальність за
шкоду завдану ДТП не може оговорювати
питання набуття ОСОБА_6 права власності
на будинковолодіння та земельну
ділянку в даному цивільному
провадженні.

Крім того, вказана особа не є власником
або користувачем, право якої
підтверджено відповідними
правовстановлюючими документами,
земельної ділянки, на території якої
знаходиться дерево, падіння гілки
якого призвело до завдання шкоди
позивачу. Та обставина, що ОСОБА_6
проживає у будинку і користується
земельною ділянкою тривалий час не
свідчить про те, що вона є власником
(користувачем) ділянки, оскільки
відповідно до ст.119 ЗК України передача
ділянки у власність або користування
здійснюється лише органами влади чи
місцевого самоврядування за
клопотанням громадянина.

З урахування всіх встановлених по
справі обставин, апеляційна інстанція
приходить до висновку про часткове
задоволення вимоги ОСОБА_5 про
відшкодування їй матеріальної шкоди у
розмірі 51128 грн. відповідачем -
комунальним підприємством по
утриманню зелених насаджень
Голосіївського району м. Києва.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої порушенням її прав.
Моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна. Моральна шкода
відшкодовується в грошовій або іншій
матеріальній формі за рішенням суду
незалежно від відшкодування майнової
шкоди.

Розмір відшкодування визначається
судом з урахуванням суті позовних
вимог, характеру діяння особи, яка
заподіяла шкоду, фізичних чи моральних
страждань потерпілого, а також інших
негативних наслідків.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму
Верховного суду України №4 від 31
березня 1995 року «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру, внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Відповідно до чинного
законодавства, моральна шкода може
полягати у моральних переживаннях у
зв'язку із знищенням чи пошкодженням
майна, у порушенні нормальних життєвих
зв'язків через неможливість
продовження активного громадського
життя, порушенні стосунків з
оточуючими людьми, при настанні інших
негативних наслідків.

Частиною1 ст.1167 ЦК України визначено, що
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Колегія суддів погоджується з
визначеним судом першої інстанції
розміром моральної шкоди у 5000 грн., який
підлягає стягненню лише з комунального
підприємства по утриманню зелених
насаджень Голосіївського району м.
Києва, оскільки через його
бездіяльність у ОСОБА_5 був порушений
звичний спосіб життя, спричинено
фізичні страждання внаслідок
ушкодження її здоров'я та моральні
переживання у зв'язку пошкодження
майна.

Також позивачем були понесені витрати:
108 грн. - по оплаті за довідку від
Українського Гідрометеорологічного
центру, 250 грн. - за обстеження дерева, 400
грн. - за надані послуги евакуатора, 1500
грн. - за проведення експертного
дослідження автомобіля, що також
підлягають стягненню з КП по утриманню
зелених насаджень Голосіївського
району м. Києва у зв'язку з доведеністю
таких витрат.

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України якщо
суд апеляційної або касаційної
інстанції, не передаючи справи на новий
розгляд, змінює рішення або ухвалює
нове, суд відповідно змінює розподіл
судових витрат.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на яківона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

На основі повно та всебічно з'ясованих
обставин, на які посилаються сторони,
як на підставу своїх вимог та
заперечень підтверджених доказами,
перевірених в судовому засіданні,
оцінивши їх належність, допустимість, а
також достатність, взаємозв'язок у їх
сукупності, встановивши
правовідносини, які випливають із
встановлених обставин та правові
норми, які підлягають застосуванню до
цих правовідносин, колегія суддів
приходить до висновку про скасування
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення про
стягнення з КП по утриманню зелених
насаджень Голосіївського району м.
Києва на користь позивача 51128 грн. на
відшкодування матеріальної шкоди, 5000
грн. на відшкодування моральної шкоди,
108 грн. витрат понесених по оплаті за
довідку від Українського
Гідрометеорологічного центру, 250 грн.
за послуги за обстеження дерева, 400 грн.
за послуги автоевакуатора, 1500 грн.
витрат за проведення експертного
дослідження автомобіля. В іншій
частині позовних вимог відмовити.

Згідно з ст.88 ЦПК України колегія
суддів вважає необхідним стягнути з
комунального підприємства по
утриманню зелених насаджень
Голосіївського району м. Києва на
користь позивача судовий збір у
розмірі 677,96 грн.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316,
317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника
відповідача комунального підприємства
по утриманню зелених насаджень
Голосіївського району м. Києва -
Боженка Дмитра Євгеновича -
задовольнити частково.

Апеляційну скаргу представника
відповідача Київської міської ради -
Палія Євгенія Вікторовича
задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 03 квітня 2014 скасувати та
ухвалити нове рішення наступного
змісту.

Позов ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства
по утриманню зелених насаджень
Голосіївського району м. Києва (03041, м.
Київ, просп. 40-річчя Жовтня, 87-г,
ідентифікаційний номер 03359799) на
користь ОСОБА_5 на відшкодування
матеріальної шкоди 51128 грн., 5000 грн. на
відшкодування моральної шкоди, 108 грн.
витрат понесених по оплаті за довідку
від Українського
Гідрометеорологічного центру, 250 грн.
за послуги за обстеження дерева, 400 грн.
за послуги автоевакуатора, 1500 грн.
витрат за проведення експертного
дослідження автомобіля, а всього 58 386
грн.

Стягнути з комунального підприємства
по утриманню зелених насаджень
Голосіївського району м. Києва (03041, м.
Київ, просп. 40-річчя Жовтня, 87-г,
ідентифікаційний номер 03359799) на
користь ОСОБА_5 судовий збір у розмірі
677 грн. 96 коп.

В задоволенні іншої частини позову -
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: