Номер провадження №2/521/7102/14
УХВАЛА

« 02» грудня 2014 року
м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси
в складі:

головуючого судді –
Жуган Л.В.

при секретарі –
Іськовій В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву про забезпечення
позову по цивільній справі за позовною
заявою ОСОБА_1 до Одеської міської ради,
ОСОБА_2 про визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом,
усунення перешкод у користуванні
спадщиною, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м.
Одеси звернулась позивач ОСОБА_1 із
позовною заявою до Одеської міської
ради, ОСОБА_2 про визнання права
власності в порядку спадкування за
заповітом, усунення перешкод у
користуванні спадщиною, зазначаючи, що
05.12.2012 року ОСОБА_3 склала заповіт,
згідно якого заповіла все належне їй
майно ОСОБА_1

Позивач вказує, що за життя ОСОБА_3
належала 1/2 частина квартири АДРЕСА_1.
Лазарєва, у м. Одесі, на підставі
договору купівлі-продажу нерухомого
майна від 31.03.1998 року, зареєстрованого
на Центральній Одеській біржі за №4381
від 31.03.1998 року. Оригінал цього договору
у позивача відсутній. Право власності
ОСОБА_3 на вказану частину квартири
було зареєстровано КП «ОМБТІ та РОН» в
реєстраційній книзі 280 пр, стор. 22-р №600
від 16.04.1998 року.

30.11.2013 року ОСОБА_3 померла, після чого
ОСОБА_1 звернулась до приватного
нотаріуса Одеського МНО ОСОБА_4 із
заявою про прийняття спадщини, але не
може прийняти спадщину в нотаріальному
порядку через відсутність оригіналу
правовстановлюючого документу на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1. Лазарєва, у м.
Одесі.

ОСОБА_1 зазначає, що за життя ОСОБА_5
уклала шлюб із ОСОБА_6, який було
зареєстровано 29.07.2000 року. У зв'язку із
цим, придбана ОСОБА_5 31.03.1998 року
квартира АДРЕСА_1. Лазарєва, у м. Одесі,
не є спільним майном подружжя. Після
смерті ОСОБА_5 її чоловік ОСОБА_6
продовжував проживати у спадковій
квартирі, прийняв обов’язкову частку у
спадщині після смерті дружини, але
своїх спадкових прав не оформив. 30.04.2014
року ОСОБА_6 помер.

Позивач вказує, що донька ОСОБА_6 -
відповідач ОСОБА_2 перешкоджає їй у
користуванні 1/2 частиною квартири
АДРЕСА_1. Лазарєва, у м. Одесі,
посилаючись на наявність спадкових
прав на це нерухоме майно, при тому що
відповідач має право лише на
спадкування предметів, які особисто
належали померлому батькові та 1/2
частину від спільного майна, набутого
ним разом із дружиною ОСОБА_5

Посилаючись на вищевикладені
обставини, позивач просить суд: визнати
за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину
квартири №28 по вул. ОСОБА_4. Лазарєва, у
м. Одесі, в порядку спадкування за
заповітом; зобов'язати ОСОБА_2
звільнити 1/2 частину квартири №28 по
вул. ОСОБА_4. Лазарєва, у м. Одесі, що
належала ОСОБА_3, померлій 30.11.2013 року,
та вселити ОСОБА_1 як спадкоємицю в 1/2
частину квартири №28 по вул. ОСОБА_4.
Лазарєва, у м. Одесі.

ОСОБА_1 24.11.2014 року подано до суду
повторну заяву про забезпечення
позову, згідно якої вона просить суд до
вирішення справи по суті спору
передати 1/2 частину квартири №28 по вул.
ОСОБА_4. Лазарєва, у м. Одесі, та речі за
актом опису майна на зберігання
Другому Малиновському ВДВС ОМУЮ із
залученням до зберігання спадкоємиці
ОСОБА_1.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1
послалась на те, що невжиття заходів
забезпечення позову до вирішення
справи по суті, ускладнить або навіть
зробить неможливим виконання рішення
суду. ОСОБА_1 вказує, що вжиття заходів
забезпечення позову збереже житло, яке
у зимовий період може прийти у
незадовільний стан, у зв'язку із
відсутністю опалення, яке здійснюється
від АГВ, та встановлене у іншій 1/2
частині квартири №28, що потребує
догляду за системою та сплати коштів за
використаний природний газ.

Позивач також зазначила, що тимчасово
проживає з маленькою дитиною у
знайомих у м. Біляївка, Одеської
області, а житло, де вона зареєстрована
за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 – є
непридатним для проживання.
Посилаючись на зазначене, позивач
вважає, що Другий Малиновський ВДВС
ОМУЮ має право передати їй на
зберігання та охорону описане майно та
квартиру, і вона матиме житло, яке до
вирішення справи по суті буде
зберігати та сплачувати кошти за
спожитий газ.

Дослідивши заяву про забезпечення
позову, суд вважає, що підстави для її
задоволення відсутні.

За ст. 151 ЦПК України забезпечення
позову за заявою осіб, які беруть
участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України,
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
кодексом, заходи забезпечення позову. У
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено причини, у зв'язку з
якими потрібно забезпечити позов, вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності, а також інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.

На підставі ст. 152 ЦПК України позов
забезпечується: 1) накладенням арешту
на майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб; 2) забороною вчиняти
певні дії; 3) встановленням обов'язку
вчинити певні дії; 4) забороною іншим
особам здійснювати платежі або
передавати майно відповідачеві чи
виконувати щодо нього інші
зобов'язання; 5) зупиненням продажу
арештованого майна, якщо подано позов
про визнання права власності на це
майно і про зняття з нього арешту; 6)
зупиненням стягнення на підставі
виконавчого документа, який
оскаржується боржником у судовому
порядку; 7) передачею речі, яка є
предметом спору, на зберігання іншим
особам. У разі необхідності судом
можуть бути застосовані інші види
забезпечення позову. Суд може
застосувати кілька видів забезпечення
позову. Види забезпечення позову мають
бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості
заяви є наявність причинного зв'язку
між конкретним видом забезпечення
позову, про який йдеться у відповідній
заяві, та наслідком у формі потенційної
загрози виконанню рішення суду.

У п. 4 Постанови «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
№ 9 від 22.12.2006 року Пленум Верховного
Суду України роз'яснив, що розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має врахувати наскільки
конкретний захід, який пропонується
вжити, пов'язаний з предметом позову,
наскільки він співмірний позовній
вимозі, і яким чином цей захід фактично
реалізує мету його вжиття.

З матеріалів позовної заяви
вбачається, що предметом спору в даній
справі є право власності в порядку
спадкування на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1. Лазарєва, у м. Одесі, та майна,
що в ній знаходиться.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що вимоги позивача про
забезпечення позову шляхом передачі 1/2
частини квартири АДРЕСА_2. Лазарєва, у м.
Одесі, та речей за актом опису майна на
зберігання Другому Малиновському ВДВС
ОМУЮ із залученням до зберігання
спадкоємиці ОСОБА_1 не підлягають
задоволенню, з наступних підстав.

Позивачем не надано належних доказів в
підтвердження того, що 1/2 частина
квартири АДРЕСА_1. Лазарєва, у м. Одесі,
яка є предметом спору, фактично була
виділена в натурі та є окремою частиною
об’єкту нерухомого майна із
визначеними площею та переліком
приміщень, які входять до її складу.

Відсутні докази згоди Другого
Малиновського ВДВС ОМУЮ щодо набуття
статусу зберігача майна, що є предметом
спору.

При цьому суд враховує, що позивач
ОСОБА_1 вже зверталась при подачі
позову із заявою про забезпечення
позову шляхом передачі 1/2 частини
квартири АДРЕСА_1. Лазарєва, у м. Одесі,
та речей за актом опису майна на
зберігання Другому Малиновському ВДВС
ОМУЮ. Ухвалою суду від 30.10.2014 року в
задоволенні заяви позивача про
забезпечення позову в частині передачі
майна, що є предметом спору, на
зберігання було відмовлено.

З урахуванням вищевикладеного, заява
ОСОБА_1 про забезпечення позову не
підлягає задоволенню судом.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про
забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської
міської ради, ОСОБА_2 про визнання права
власності в порядку спадкування за
заповітом, усунення перешкод у
користуванні спадщиною – відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 5 днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя:

Л.В.
Жуган