Справа № 357/9390/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Сливка І. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі № 5 м. Біла Церква,
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа : ОСОБА_3 про
стягнення безпідставно одержаних
коштів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
вказаним позовом посилаючись на те, що
27.07.2013 року між ним та ОСОБА_2 в
присутності свідків було укладено в
простій письмовій формі договір
купівлі-продажу транспортного засобу
марки CHEVROLET AVEO SF 69Y , 2007 року випуск, тип-
легковий седан-В, д.н.з. НОМЕР_1.
Відповідач продав даний ТЗ, який
належав йому на підставі довіреності,
за грошову суму 4800 доларів США. За
умовами цього договору відповідач
зобов'язався у строк до 01.12.2013 року
укласти з позивачем договір
купівлі-продажу даного ТЗ в
нотаріальному порядку, або через
довідку-рахунок. Зазначений автомобіль
на момент придбання у відповідача було
деформовано, а на підтвердження
повноважень щодо належного володіння
(керування) автомобілем, відповідач
11.09.2011 року видав позивачу відповідну
довіреність. Позивач провів власним
коштом ремонт даного транспортного
засобу на загальну суму 12000 грн., а 02.06.2013
року, керуючи даним ТЗ позивача було
зупинено інспектором ДПС та
ознайомлено з постановою про арешт та
розшук транспортного засобу- CHEVROLET AVEO SF
69Y, д.н.з. НОМЕР_1. в зв'язку невиконаними
борговими зобов'язаннями власника ТЗ
ОСОБА_3 Таким чином, в зв'язку з тим, що
відповідач ОСОБА_2 не виконав умови
договору купівлі-продажу автомобіля,
не уклав цей договір купівлі-продажу ТЗ
в органах нотаріату або в порядку
переоформлення його по довідці-рахунку
у строк до 01.12.2013 року, позивач
направляв відповідачу заяву про
повернення безпідставно отриманих
коштів, але відповідач відмовився
повертати кошти, а тому позивач просить
суд стягнути з відповідача
безпідставно одержану грошову суму в
розмірі 56832 грн. та судові витрати по
справі.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача, за договором,
адвокат ОСОБА_4, збільшили позовні
вимоги в зв'язку із зростанням курсу
гривні до долару та просили суд
стягнути з відповідача на користь
позивача безпідставно одержану
грошову суму в розмірі 73 248 грн. і
судові витрати у справі на загальну
суму 8589,80 грн., з яких 7300 грн. - витрати на
правову допомогу адвоката.

Відповідач та представник
відповідача за довіреністю ОСОБА_5,
позов не визнали.

Третя особа в судове засідання
не з'явилася, про день та час розгляду
справи була повідомлена належно,
жодних клопотань чи заперечень суду не
направляла.

Заслухавши пояснення позивача,
представника позивача, представника
відповідача, покази свідків,
дослідивши матеріали даної справи, суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає до задоволення.

В судовому засіданні
встановлено, що автомобіль марки CHEVROLET
AVEO SF 69Y , 2007 року випуск, тип- легковий
седан-В, д.н.з. НОМЕР_1 за реєстровано за
гр.. ОСОБА_3. Дане підтверджується
інформаційною довідкою згідно
облікових даних центру надання послуг,
пов'язаних з використанням
автотранспортних засобів з
обслуговування м. Фастів та
Фастівського району, підпорядкованого
УДАІ ГУМВС України в Київській області
(а.с.104).

Судом встановлено, що 11 вересня
2011 року відповідач ОСОБА_2 , який діяв на
підставі довіреності від імені ОСОБА_3
уповноважив позивача ОСОБА_1, або
ОСОБА_6 експлуатувати та
розпоряджатися транспортним засобом
марки CHEVROLET AVEO SF 69Y , 2007 року випуск, тип-
легковий седан-В, д.н.з. НОМЕР_1. Наведене
підтверджується поясненнями сторін та
копією довіреності строком до 24.05.2014
року (а.с.19).

Судом встановлено, що
відповідач ОСОБА_2 керував та
розпоряджався зазначеним ТЗ на
підставі довіреності наданої ОСОБА_3,
третьою особою у справі. Довіреність
була видана з правом передоручення
терміном на три роки і чинна до 24.05.2014
року (а.с.17).

Встановленим є те, що 02.06.2013 року
інспектор ДПС взводу №1 роти ДПС ДАІ з
обслуговування стаціонарних постів
при УДАІ УМВС України в Київській
області у зв'язку з розшуком ВДВС
Фастівського РУЮ Київської області,
склав акт огляду та тимчасово
затримання транспортного засобу марки
CHEVROLET AVEO SF 69Y , 2007 року випуск, тип-
легковий седан-В, д.н.з. НОМЕР_1. Зі
змісту інформаційної довідки відділу
ДВС Фастівського МРУЮ, наданої на запит
суду, державним виконавцем винесено
постанову про проведення виконавчих
дій щодо проведення опису ТЗ CHEVROLET AVEO SF
69Y, д.н.з. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3 На
даний час зазначений автомобіль
передано представнику КФ ТОВ
«Укрспецторг Груп» на відповідальне
зберігання. Державним виконавцем
винесено постанову про призначення
експерта, суб'єкта оціночної
діяльності для участі у виконавчому
провадженні. Станом на 27.11.2014 року
процедура реалізації арештованого
майна, що належить ОСОБА_3 не
проводилася.

В судовому засіданні
встановлено, що відповідач ОСОБА_2
27.07.2013 року написав розписку про продаж
позивачу ОСОБА_7 за 4800 доларів США 11
вересня 2011 року транспортного засобу
марки CHEVROLET AVEO SF 69Y, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.20).

Допитані в судовому засіданні в
якості свідків ОСОБА_6, ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 дали суперечливі покази з
приводу укладення договору
купівлі-продажу ТЗ та періоду передачі
коштів. Зокрема, свідок ОСОБА_8
ствердив, що позивач передав ОСОБА_2
кошти в 2012 році, коли автомобіль
перебував у володінні позивача. Свідок
ОСОБА_10, суду показав, що позивач
передав відповідачу кошти в сумі 4800
доларів США вже після того, як
працівники ДАІ відібрали автомобіль і
відповідач зобов'язався вирішити всі
спірні питання та переоформити авто. А
свідок ОСОБА_9 ствердив, що кошти в сумі
4800 доларів США передавалися
відповідачу в день видачі позивачу
довіреності на керування та
розпорядження автомобілем і від ОСОБА_2
не вимагалося більше ніяких дій щодо
переоформлення спірного ТЗ, оскільки
ОСОБА_1 міг одноособово зняти з обліку
даний ТЗ та належно оформити свої права
на нього, жодних перешкод для цього не
було.

Відповідно до листа
відповідача направленого позивачу
ОСОБА_7 в грудні 2013 р., ОСОБА_2
заперечував набуття коштів поза
підставою, передбаченою законом. Крім
того, ОСОБА_2 чітко зазначає, що одержав
кошти за оформлення довіреності і
передачу в користування автомобіля
(а.с.60).

Відмовляючи в позові суд
виходив з наступного.

Відповідно до ч.1,3 ст. 237 ЦК
України представництвом є
правовідношення, в якому одна сторона
(представник) зобов'язана або має право
вчинити правочин від імені другої
сторони, яку вона представляє.
Представництво виникає на підставі
договору, закону, акта органу юридичної
особи та з інших підстав, встановлених
актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 ЦК
України представник зобов'язаний
вчиняти правочин за наданими йому
повноваженнями особисто. Він може
передати свої повноваження частково
або в повному обсязі іншій особі, якщо
це встановлено договором або законом
між особою, яку представляють, і
представником.

Відповідно до ст.1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Відповідно до п.п. 2,7,8 «Порядку
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів», затвердженого
постановою КМ України від 07 вересня 1998
року № 1388 із змінами, передбачено
ПОРЯДОК набуття права власності на
транспортний засіб з обов'язковою
реєстрацією власником придбаного
транспортного засобу на підставі
документів, що підтверджують право
власності.

Згідно до «Порядку державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів», юридичні та
фізичні особи або їх представники
зобов'язані зареєструвати їх протягом
10 діб після придбання або митного
оформлення, чи тимчасового ввезення на
територію України, або виникнення
обставин, що є підставою для внесення
змін до реєстраційних документів.

Реєстрація транспортних
засобів здійснюється на підставі заяви
власника і документів, що посвідчують
його особу, відповідність конструкції
транспортного засобу встановленим
вимогам безпеки дорожнього руху, а
також вимогам, які є підставою для
внесення змін до реєстраційних
документів та правомірність придбання
транспортного засобу.

Документами, що підтверджують
правомірність придбання транспортних
засобів є - довідка-рахунок, договори та
угоди, укладені на товарних біржах;
інші засвідчені в установленому
порядку документи, що встановлюють
право власності на транспортні засоби;
копія рішення суду, довідка органу
соціального захисту населення або
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування; акт
приймання-передачі транспортних
засобів; вантажна митна декларація або
видане митним органом посвідчення про
реєстрацію транспортних засобів;
договір фінансового лізингу.

Для реєстрації транспортних
засобів, що перебували в експлуатації і
зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім
названих документів, додається
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу (технічний
паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про
зняття транспортного засобу з обліку.
Перед відчуженням такий транспортний
засіб повинен бути знятий з обліку в
підрозділі ДАІ.

Відповідно до роз'яснень, що
містяться в листі № 24-150/0/4-13 від 28 січня
2013 року «Про практику застосування
судами законодавства під час розгляду
цивільних справ про захист права
власності та інших речових прав»
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, зокрема, зазначено, що невірним є
визнання дійсними договорів
купівлі-продажу та право власності на
автомобілі на підставі виданих їх
власниками довіреностей іншим особам з
правом користування та повного
розпорядження автомобілем або на
підставі розписок про отримання
власником грошової суми за проданий
автомобіль, оскільки п. 3 ч.1 ст. 208 ЦК
України передбачено вчинення
правочинів між фізичними особами у
письмовій формі на суму, що перевищує у
20 і більше разів розмір
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян, та постанови Кабінету
Міністрів України від 07 вересня 1998 року
№ 1388 «Про затвердження Порядку
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів», яка також
передбачає письмову форму договору
купівлі-продажу автомобілів.
Відповідно до вимог зазначеної
постанови перед відчуженням
транспортний засіб повинен бути знятий
з обліку в підрозділі ДАІ.

Отже, ніяким чином не можна
вважати договором купівлі-продажу
транспортного засобу домовленість між
ОСОБА_1 і ОСОБА_2, надання довіреності
на експлуатацію і розпорядження
автомобіля, чи складання розписки про
передачу коштів. Сторони по справі не
були і не є власниками зазначеного
транспортного засобу, не реєстрували
належним чином відповідно до
вищезазначеного порядку своє право
власності на ТЗ марки CHEVROLET AVEO SF 69Y.

Однак, не є предметом спору по
даній справі визнання права власності
на транспортний засіб чи визнання
дійсним договору купівлі-продажу
автомобіля. Суд з'ясовуючи характер
правовідносин між сторонами, звертає
увагу на правові підстави передачі
коштів ОСОБА_7 Встановленим є те, що
11.09.2011 року відповідач уповноважив
позивача експлуатувати та
розпоряджатися транспортним засобом
марки CHEVROLET AVEO SF 69Y, надавши відповідну
довіреність, посвідчену нотаріально.

Також, встановленим є, що кошти
були передані позивачем у вересні 2011
року при видачі зазначеної довіреності
на експлуатацію і розпорядження
автомобілем. Є недоведеним факт
передачі коштів в будь-який інший
період. Суд критично ставиться до
позиції позивача щодо передачі коштів
ОСОБА_2 в липні 2013 року під час
складання розписки. Оскільки дана
розписка складалася вже після того, як
позивач майже 2 роки експлуатував
транспортний засіб, і після того, як
даний ТЗ було вилучено, як майно, що
перебуває під арештом. Відсутні докази
того, що на момент складання сторонами
довіреності 11.09.2011 року автомобіль
перебував в розшуку чи під арештом.
Трактування представником позивача
розписки від 27.07.2013 року, складеної
ОСОБА_2 не узгоджується з встановленими
по справі обставинами. Та й зміст самої
розписки чітко підтверджує факт
укладення домовленості і передачу
коштів 11.09.2011 р., а не через два роки, і
вже після вилучення автомобіля.

Так, відповідач склав
розписку 27.07.2013 року де підтвердив
отримання 11.09.2011 року від позивача
коштів, підтвердив відсутність
претензій до позивача, але в даній
розписці не зазначено, що ОСОБА_2 брав
на себе ще будь-які зобов'язання щодо
переоформлення ТЗ.

Суд критично ставиться до
пояснень представника позивача та
показів свідка ОСОБА_6 про обов'язок
відповідача провести будь-які дії щодо
переоформлення спірного автомобіля в
строк до 01.12.2013 року. Відповідач ОСОБА_2
уповноважив саме позивача ОСОБА_1
провести такі дії, надавши довіреність
на експлуатацію та розпорядження
автомобілем.

Законодавцем не заборонена
оплатність договору про експлуатацію
майна. А отже, суд вважає, що мала місце
правова підстава у відповідача для
отримання коштів в замін передачі
позивачу 11.09.2011 року права на
експлуатацію і розпорядження
автомобілем марки CHEVROLET AVEO SF 69Y та
самого автомобіля.

Крім того, є безпідставним
посилання представника позивача у
даній справі на рішення судів різних
інстанцій по справах де предметом
спору було визнання права власності на
ТЗ чи визнання дійсними договорів
купівлі-продажу транспортних засобів з
різних підстав.

Отже, оцінюючи подані докази в
їх сукупності, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи, суд дійшов висновку,
що позов не підлягає до задоволення.
Позивачем не надано жодних безперечних
та допустимих доказів, надавши належну
правову оцінку яким, суд мав би
можливість дійти обґрунтованого
висновку про задоволення позову.
Позивач скористався своїм правом на
судовий захист, однак його позиція не
знайшла свого підтвердження в ході
судового розгляду справи.

Відповідно до положень ст. 88
ЦПК України судові витрати позивача по
справі не компенсуються оскільки в
задоволенні позову відмовлено.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 16, 237,240,244, 1212 ЦК
України, «Порядком державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів», затвердженого
постановою КМ України від 07 вересня 1998
року № 1388 із змінами, керуючись ст.ст.
10,60,88,212-215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа : ОСОБА_3 про стягнення
безпідставно одержаних грошових
коштів - відмовити.

Рішення суду може бути
оскаржене до Апеляційного суду
Київської області через
Білоцерківський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня його проголошення .

Суддя О. Я. Ярмола