АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6867/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Гудим О.М. Доповідач - Гайдук
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Ремеза В.А.,
Єлізаренко І.А.,

при секретарі Чоха К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк»

на рішення Царичанського районного
суду Дніпропетровської області від 05
травня 2014 року

у цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року ПАТ «Брокбізнесбанк»
звернулось до суду з позовом про
стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за
кредитним договором. В обґрунтування
заявлених вимог позивач посилався на
те, що між ним та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір № 232/507Ц від 02 квітня
2007 року, за умовами якого, банк надав, а
відповідач отримав у кредит грошові
кошти в розмірі 14001,98 грн. зі сплатою 25%
річних за користування кредитом та
кінцевим строком погашення кредиту 01
квітня 2009 року. Свої зобов'язання за
кредитним договором ОСОБА_2 належним
чином не виконав, у зв'язку з чим у нього
виникла заборгованість, яку відповідач
добровільно не погашає, тому позивач
просив суд стягнути з ОСОБА_2
заборгованість за кредитним договором
№ 232/507Ц від 02 квітня 2007 року, яка станом
на 25 квітня 2013 року становила 9972,02 грн.,
а також покласти на відповідача судові
витрати по справі (а.с. 2).

Рішенням Царичанського районного суду
Дніпропетровської області від 05 травня
2014 року у задоволенні позовних вимог
було відмовлено (а.с. 60-62).

В апеляційній скарзі ПАТ
«Брокбізнесбанк» посилається на
неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права
при ухваленні судового рішення, у
зв'язку з чим ставить питання про його
скасування з прийняттям нового про
задоволення позовних вимог. (а.с. 68-71).

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційних скарг і
заявлених вимог колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Відмовляючи у задоволенні вказаних
позовних вимог, районний суд виходив з
того, що позивач не довів факт
укладення договору позики з
відповідачем, а надані ним докази є
неналежними та недостатніми.

Проте погодитись з такими висновками
суду не можна.

Як вбачається з кредитного договору №
232/507Ц від 02 квітня 2007 року, який був
укладений між АБ «Брокбізнесбанк»
(правонаступником кого є позивач) та
ОСОБА_2, а також, відповідно до заяв на
видачу готівки, останній отримав у
кредит грошові кошти в розмірі 14001,98
грн. зі сплатою 25% річних за
користування кредитом та кінцевим
строком погашення кредиту 01 квітня 2009
року (а.с. 3-5).

Згідно до наявного в матеріалах справи
розрахунку станом на 25 квітня 2013 року
заборгованість за кредитним договором
№ 232/507Ц від 02 квітня 2007 року складає -
9972,02 грн., з яких заборгованість за
кредитом - 3175,13 грн., заборгованість за
процентами - 3406,70 грн., нарахована пеня
3390,19 грн. (а.с. 9-11).

Крім того, з даного розрахунку
вбачається, що позичальником частково
виконувались умови укладеного
договору, про що, зокрема, свідчить сума
залишку по кредиту - 3175,13 грн.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені між ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір
є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнута згода. Договір укладається
шляхом пропозиції однієї сторони
укласти договір (оферти) і прийняття
пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 218
ЦК України, якщо правочин, для якого
законом встановлена його недійсність у
разі недодержання вимоги щодо
письмової форми, укладений усно і одна
із сторін вчинила дію, а друга сторона
підтвердила її вчинення, зокрема
шляхом прийняття виконання, такий
правочин у разі спору може бути
визнаний судом дійсним.

Таким чином, колегія суддів вважає факт
наявності між сторонами правовідносин
з приводу отримання ОСОБА_2 коштів за
кредитним договором № 232/507Ц від 02
квітня 2007 року таким, що
підтверджується матеріалами справи.

Доказів, які б спростували факт
укладення ОСОБА_2 кредитного договору
чи отримання грошових коштів, останнім
надано не було. Клопотань щодо
призначення судової почеркознавчої
експертизи від відповідача не
надходило, висновок експертизи
проведеної в межах розслідування
кримінальної справи суду також не
надавався.

Крім того, матеріали справи не містять
заперечень відповідача щодо фактів
укладення договору та отримання коштів
за ним, як зазначено у рішенні
місцевого суду.

У відповідності до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а при
відсутності таких умов і вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
застосовуються.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення
районного суду підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» - задовольнити.

Рішення Царичанського районного суду
Дніпропетровської області від 05 травня
2014 року - скасувати та ухвалити нове,
яким позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» задовольнити у
повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, іпн НОМЕР_1, на
користь Публічного акціонерного
товариства «Брокбізнесбанк»
заборгованість за кредитним договором
№ 232/507Ц від 02 квітня 2007 року, яка станом
на 25 квітня 2013 року складає 9972,02 грн., з
яких заборгованість за кредитом - 3175,13
грн., заборгованість за процентами -
3406,70 грн., нарахована пеня 3390,19 грн., а
також у рахунок відшкодування судового
збору - 229,40 грн., а всього - 10201,42 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту оголошення і протягом двадцяти
днів може бути оскаржено шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: