ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1213/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2014 р. Петриківський районний
суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Соловйова І.М., за
участю секретаря судового засідання
Столяренко Н.П., заявниці ОСОБА_1;
розглянувши в смт. Петриківка у
відкритому судовому засіданні в залі
суду цивільну справу №187/1213/14-ц за
заявою ОСОБА_1, зацікавлені особи
Петриківська державна нотаріальна
контора, Петриківська селищна рада
Дніпропетровської області про
встановлення факту проживання однією
сім'єю, -

Встановив:

23.10.2014 року до суду звернулася ОСОБА_1 із
заявою про встановлення фактів, що
мають юридичне значення, а саме про
встановлення факту проживання однією
сім'єю з ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2
року для можливості оформлення своїх
спадкових прав на земельну ділянку
розміром 2,858 га для ведення товарного
сільського господарського
виробництва, що розташована на
території Петриківської селищної ради.

Свої вимоги мотивує тим, що з ОСОБА_2
вона проживала однією сім'єю без
реєстрації шлюбу з 1995 року по день його
смерті. Від спільного проживання у них
1998 року народилася донька. Однак через
те, що шлюб не був зареєстрований
прізвище для доньки записано ОСОБА_3
(дівоче прізвище заявниці). Заповіту
ОСОБА_2 не залишив. За домовленістю з
рідним братом ОСОБА_2 вказана земельна
ділянка повинна відійти їй для
забезпечення інтересів спільної
дитини. 01.10.2014 року звернувшись до
державного нотаріуса, останній
відмовив у вчиненні нотаріальної дії
через відсутність підтвердження факту
проживання однією сім'єю з ОСОБА_2

Ухвалою суду від 27.10.2014 року до участі у
справі в якості зацікавленої особи
залучено Петриківську селищну раду
Дніпропетровської області.

Заявник в судовому засіданні доводи
заяви підтримала у повному обсязі та
просила їх задовольнити.

Зацікавлені особи в судове засідання
не з'явилися, надали заяву про розгляд
справи за їх відсутності.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення заявника та
свідків, суд дійшов висновку, що заява
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до Конституції України
засади регулювання шлюбу і сім'ї
визначаються виключно законами
України; шлюб ґрунтується на вільній
згоді жінки і чоловіка, кожен із
подружжя має рівні права і обов'язки у
шлюбі та сім'ї (частина перша статті 51,
пункт 6 частини першої статті 92). У
статті 3 Сімейного кодексу України
встановлено, що сім'я створюється на
підставі шлюбу та на інших підставах,
не заборонених законом і таких, що не
суперечать моральним засадам
суспільства, серед яких визначено
проживання жінки та чоловіка однією
сім'єю.

Пунктом 5 частини 1 статті 256 ЦПК України
передбачено встановлення судом факту
проживання однією сім'єю чоловіка та
жінки без шлюбу.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1
виданим відділом реєстрації актів
цивільного стану Петриківського
районного управління юстиції
Дніпропетровської області.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась
спадщина, до складу якої увійшли
земельна ділянка (пай) загальною площею
2,530 га для ведення товарного сільського
господарського виробництва, яка
розташована на території
Петриківської селищної ради, що
належала ОСОБА_4 на підставі Державного
акта на право приватної власності на
землю серії ДП№103800, що підтверджується
рішенням Петриківського районного
суду Дніпропетровської області від
18.09.2013 року у справі №187/233/13-ц та
земельна ділянка розміром 2,858 га для
ведення товарного сільського
господарського виробництва, що
розташована на території
Петриківської селищної ради та
належить ОСОБА_2 на підставі Державного
акта на право приватної власності на
землю серії ДП№052457.

За змістом статей 1216-1217 Цивільного
кодексу України спадкуванням є перехід
прав та обов'язків (спадщини) від
фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини.

За життя ОСОБА_2 заповіту не складав.

Згідно листа Петриківської Державної
нотаріальної контори на майно ОСОБА_2
заведена спадкова справа №241/2008. 17.07.2008
року надійшла заява про прийняття
спадщини за законом від імені ОСОБА_3.
що діє як законний представник
малолітньої дитини ОСОБА_5, яка не
підтвердила своїх родинних зв'язків з
померлим ОСОБА_2 Також звертався брат
померлого ОСОБА_6, якому 30.10.2012 року
відмовлено у вчинені нотаріальної дії
та за яким 18.09.2013 року рішенням
Петриківського районного суду
Дніпропетровської області було
визнано право власності на земельну
ділянку. Заяв від інших спадкоємців не
надходило.

Рішенням Петриківського районного
суду Дніпропетровської області від
18.09.2013 року у справі №187/233/13-ц за позовом
ОСОБА_6 до Петриківської селищної ради
Дніпропетровської області, треті особи
Петриківська державна нотаріальна
контора, ОСОБА_5 та орган опіки та
піклування Петриківської районної
державної адміністрації
Дніпропетровської області про
визнання права власності на спадщинну
задоволено позов та визнано за ОСОБА_6
право власності на земельну ділянку
(пай) загальною площею 2,530 га для
ведення товарного сільського
господарського виробництва, яка
розташована на території
Петриківської селищної ради, що
належала ОСОБА_4 на підставі Державного
акта на право приватної власності на
землю серії ДП№103800.

Під час розгляду вказаної справи судом
встановлено, що ОСОБА_3 як законний
представник ОСОБА_5 не заперечувала
проти задоволення позовних вимог
ОСОБА_6

Відповідно ч. 1 ст. 1258 та ст. 1264
Цивільного кодексу України спадкоємці
за законом одержують право на
спадкування почергово. У четверту
чергу право на спадкування за законом
мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

Заявник просила встановити факт
проживання однією сім'єю з ОСОБА_2, як
чоловіка та жінки з 1995 року по 2008 рік.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що у
вказаний період часу вони проживали
однією сім'єю, були пов'язані спільним
побутом, мали взаємні права та
обов'язки притаманні подружжю,
виховували спільну дитину ОСОБА_5, вели
спільне господарство, під час хвороби
доглядали та піклувались один про
одного.

Вказані обставини знайшли своє
підтвердження у судовому засіданні з
огляду на наступне.

Згідно паспорта громадянина України
серії НОМЕР_2 вказаний документ видано
на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Місце
проживання вказано АДРЕСА_1.

На підставі свідоцтва про шлюб серії
НОМЕР_3 укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_3
20.08.2010 року, прізвище останньої змінено
на ОСОБА_3.

Згідно довідок Петриківської селищної
ради №733, №734, 726, 620 ОСОБА_2 з 1995 року
проживав зі співмешканкою ОСОБА_1 до
дня своєї смерті за адресою АДРЕСА_1 без
реєстрації та вів з нею спільне
господарство. Поховання ОСОБА_2
здійснено за рахунок ОСОБА_3 ОСОБА_5 є
дійсно донькою ОСОБА_2 про, що свідчать
свідки ОСОБА_8 (хрещена мати) та ОСОБА_6
(хрещений батько).

У наданому заявницею свідоцтві про
хрещення ОСОБА_5 хрещеними батьками
останньої зазначено ОСОБА_8 та ОСОБА_6

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_8 та ОСОБА_6 факти викладені в
довідках селищної ради та доводи
заявниці не заперечували та
підтвердили, що вони є хрещеними
батьками ОСОБА_5, яка є біологічною
донькою померлого ОСОБА_2

ОСОБА_6 також пояснив, що спору між ним
та ОСОБА_1 щодо розподілу спадкового
майна не має, позаяк вони домовилися, що
земельна ділянка, яка належала його
братові має перейти до біологічної
доньки останнього - ОСОБА_5

Згідно копії свідоцтва серії АДРЕСА_2
про народження ОСОБА_5 батьком
останньої записано ОСОБА_9.

Як пояснила заявниця, оскільки шлюб між
нею та ОСОБА_2 не реєструвався, прізвище
для доньки було записано її, при цьому
"по батькові" взято за основу ім'я
ОСОБА_2

Вказане не заперечували і допитані
свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_6

Оцінюючи покази свідків, суд вважає їх
достовірними і такими, що не викликають
сумніву в їх правдивості, оскільки
свідки не заінтересовані в справі і
підстав для обмови заявника у них
немає, їх покази не суперечать іншим
матеріалам справи. Тому і підстав для
сумніву у правдивості пояснень
заявника про спільне проживання однією
сім'єю з ОСОБА_2, у суду немає.

Отже, в судовому засіданні достовірно
встановлено, що ОСОБА_1 проживала з
ОСОБА_2 однією сім'єю чоловіка та жінки
без реєстрації шлюбу з 1995 року до дня
смерті останнього.

Судові витрати сплачені в повному
обсязі.

Керуючись статтями 10, 11, 57, 60, 212, 214, 256, 259
ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту
проживання однією сім'єю -
задовольнити.

Встановити юридичний факт проживання
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період з 1995 року до 05
березня 2008 року однією сім'єю без
реєстрації шлюбу.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом. Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення буде виготовлено
та підписано 08.12.2014 року.

Суддя І. М. Соловйов