Справа № 310/8373/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

02 грудня 2014 року
м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

при секретарі Бевз О.А.,

за участю:

представника органу опіки та
піклування Малярчук І.О.,

представника служби у справах дітей
Георгінової Н.І.,

відповідача ОСОБА_3,

прокурора Мельник М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
органу опіки та піклування Бердянської
районної державної адміністрації
Запорізької області, в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, до
ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа - служба у
справах дітей Бердянської районної
державної адміністрації, про
позбавлення батьківських прав,
стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2014 року орган опіки та
піклування Бердянської
райдержадміністрації звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про
позбавлення їх батьківських прав на
малолітніх дітей ОСОБА_4 і ОСОБА_5,
стягнення аліментів на утримання дітей
у розмірі 30% прожиткового мінімуму для
дітей відповідного віку на кожну
дитину на користь державного закладу,
куди будуть влаштовані діти, або особи,
яка буде призначена опікуном.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що ОСОБА_3 перебуває у шлюбі з
ОСОБА_6, від шлюбу мають сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 має також ще одного
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відомості про
батька ОСОБА_4 записані зі слів матері.

Відповідачка ОСОБА_3 була засуджена
двічі у 2012 році за ч.2 ст.302 КК України і
ч.1 ст.185 КК України. У квітні 2014 року
повернулася з місць позбавлення волі,
ніде офіційно не працює. За місцем
мешкання характеризується
незадовільно: схильна до зловживання
спиртними напоями, веде аморальний
спосіб життя. У період з 2010 по 2014 рік
відносно неї було складено 14
адміністративних протоколів за ст. 181-1
КУпАП. За заявою ОСОБА_3 її старшого
сина 17.06.2014 року було влаштовано до
Пологівського обласного центру
соціально-психологічної реабілітації
дітей, де він і перебуває по цей час.
Мати жодного разу не провідала дитину.
Спілкувалася із сином тільки по
телефону.

Відповідач ОСОБА_6 ніде не працює. За
місцем мешкання характеризується
незадовільно, зловживає спиртними
напоями. Неодноразово притягувався до
кримінальної і адміністративної
відповідальності.

Сім'я ОСОБА_3 проживає в АДРЕСА_1. Під час
відвідування сім'ї в будинку
знаходилися сторонні особи, скрізь
було брудно, речі розкидані, повітря не
свіже, звареної їжі не було. Взагалі
санітарно-гігієнічний стан помешкання
незадовільний. Молодший син ОСОБА_5
лежав оголений на ліжку без постільної
білизни. Батьки часто залишали ОСОБА_5
без нагляду і батьківської опіки. У
дитини не має окремого спального місця,
відсутні іграшки і книжки. ОСОБА_5 є
інвалідом з дитинства, обмежений у
пересуванні, навиками
самообслуговування не володіє. До
березня 2014 року мав статус
дитини-інваліда. З березня соціальні
виплати на диину-інваліда припинені,
оскільки батьки так і не спромоглися
пройти медичну комісію і оформити
дитині інвалідність. Лікування дитина
ніякого не отримує через брак коштів. З
відповідачами неодноразово
проводилися бесіди щодо неналежного
виконання батьківських обов'язків,
необхідності створення належних умов
для проживання дітей. Обоє були
притягнуті до адміністративної
відповідальності за неналежне
виконання батьківських обов'язків.
Проте батьки жодних висновків для себе
не зробили.

Представник органу опіки та піклування
Малярчук І.О. позовні вимоги підтримала
повністю, просить їх задовольнити. Суду
додатково пояснила, що на час розгляду
справи у суді відповідачі в с.Трояни
вже не проживають. Будинок відімкнений
від електропостачання та
газопостачання. Зняті металеві ворота
і паркан, літня кухня розібрана на
будматеріали, вхід на подвір'я
перегороджено зламаним під час урагану
деревом. Старша дитина ОСОБА_4 до цього
часу перебуває в центрі
соціально-психологічної реабілітації.
Мати так жодного разу сина і не
відвідача, його здоров'ям, успіхами у
навчанні не цікавиться, до дирекції
центру жодного разу не зверталася.
19.10.2014р. ОСОБА_3 покинула свого хворого
молодшого сина на сторонніх осіб, які
вимушені були наступного дня відвезти
хлопця до бабусі по лінії батька
ОСОБА_10 До цього часу дитина
знаходиться у бабусі, яка здійснює за
ним догляд. Батьки дитиною не
цікавляться.

Відповідач ОСОБА_6 покинув перше судове
засідання і більше до суду не з'являвся.
Письмових заперечень щодо позову не
надав.

Відповідачка ОСОБА_3 проти позову
заперечує. Суду пояснила, що зараз
знімає кімнату в м. Бердянську, де
знаходиться чоловік не знає. Офіційної
роботи не має, на життя заробляє
проституцією, отримує за це щодня 200
грн. У травні 2014 року звільнилася з
місця позбавлення волі, стала
проживати разом з чоловіком і дітьми в
селі Трояни. У червні їй запропонували
відправити старшого сина до літнього
табору, вона написала заяву. З того часу
Толік живе в реабілітаційному центрі в
м. Пологи. До сина не їздила через брак
коштів, але дзвонить йому по телефону,
цікавиться його життям. Молодший син
ОСОБА_5 є інвалідом з дитинства. З
березня 2014 року була припинена виплата
соціальної допомоги на дитину,
необхідно було проходити медичну
комісію, з'їздити до обласної дитячої
лікарні в м. Запоріжжя для вирішення
цього питання, але через брак коштів до
цього часу ними нічого не зроблено.
Дійсно, за допомогою соціальної служби,
їм було виділено у вересні 2014 року
кошти у розмірі 300 грн. для поїздки до м.
Запоріжжя, але ці гроші чоловік пропив.
До обласної дитячої лікарні дитину так
і не відвезли. Спиртними напоями вона
не зловживає. Чоловік випиває. Було
таке, що у нетверезому стані піднімав
руку на дітей. Просить не позбавляти її
батьківських прав.

Представник служби у справах дітей
Георгінова Н.І. позовні вимоги
підтримала. Суду пояснила, що у липні 2014
року малолітні ОСОБА_4 і ОСОБА_5 були
взяті на облік, як діти, які опинилися в
складних життєвих обставинах. Батьки
дітей не піклуються про їх фізичний,
духовний, моральний розвиток, не
створили для дітей нормальних умов
проживання, матеріально їх не
утримують. ОСОБА_4 з червня 2014 року
перебуває в Пологівському
соціально-реабілітаційному центрі.
Мати дитиною не цікавиться, жодного
разу не провідала сина. Лікуванням
ОСОБА_5 батьки майже два роки не
займаються. За дев'ять місяців не
спромоглися навіть переоформити
дитині інвалідність. Батьки часто
залишали ОСОБА_5 на сторонніх осіб,
належного догляду за дитиною не
здійснювали. З 20.10.2014р. ОСОБА_5 живе у
бабусі ОСОБА_10 За цей час батьки
дитиною не переймають, свідомо
ухиляються від виконання своїх
батьківських обов'язків, просить позов
задовольнити.

Прокурор Мельник М.М., в інтересах
дітей, вважає доцільним позбавити
відповідачів батьківських прав,
оскільки вони свідомо ухиляються від
виконання своїх батьківських
обов'язків, не піклуються про здоров'я
дітей, їх фізичний, духовний та
моральний розвиток, ведуть асоціальний
спосіб життя, зловживають спиртними
напоями. Вважає, що є всі правові
підстави для позбавлення відповідачів
батьківських прав.

Допитані у якості свідків ОСОБА_12,
спеціаліст по роботі з молоддю
Андрівської сільської ради, і ОСОБА_13,
соціальний працівник Бердянського
районного центру соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоді, суду показали, що
після повернення ОСОБА_3 з місця
позбавлення волі, вона забрала
старшого сина додому. Спочатку начебто
все було нормально. Але потім батьки
стали кидати дітей на сторонніх осіб,
батько по 2-3 дні не бував дома, мати
майже щовечора кудись їхала. Обоє
вживали спиртні напої, в будинку часто
бували сторонні особи. В будинку завжди
було брудно, речі розкидані, посуд не
митий, на підлозі пусті пляшки з- під
горілки, недопалки. Молодший син ОСОБА_5
самостійно не може ні сидіти, ні ходити,
дитина не розмовляє. Він постійно
знаходиться в лежачому стані, але
окремого спального місця не має.
Лікуванням дитини батьки не
займаються. До сих пір навіть не
переоформили дитині інвалідність. У
вересні 2014 року матері була надана
матеріальна допомога для поїздки до
обласної дитячої лікарні і
запропоновано 17.09.2014р. поїхати до
Запоріжжя на автомобілі медичної
допомоги, але батьки відмовилися,
матеріальну допомогу витратили на
пияцтво.

Свідок ОСОБА_10, мати відповідача
ОСОБА_6, суду показала, що відповідачі
безвідповідально ставляться до своїх
дітей. ОСОБА_6 зловживає спиртними
напоями. В сім'ї постійні сварки,
скандали. Будинок, в якому вони
проживали в с. Трояни, привели у
непридатний до проживання стан, з
будинку все повиносили, почали його
розбирати, зняли металеві ворота, інший
метал, здали на металобрухт. ОСОБА_3
постійно кидає дітей, увечері може піти
і зникнути на тиждень. Старший син
завжди був наданий сам собі. Толік
доглядав молодшого брата, а не батьки.
Діти батькам не потрібні. Лікуванням
ОСОБА_5 ніхто не займався. 19.10.2014р.
ОСОБА_3 кинула ОСОБА_5 на свого кума та
його співмешканку, у дитини була
температура і вони наступного дня
привезли дитину до неї. З того часу
ОСОБА_5 знаходиться у неї. Батьки
дитиною навіть не цікавляться, жодної
матеріальної допомоги їй не надають.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, показання свідків, вивчивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.ч.1-5 ст.150 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
виховувати дитину в дусі поваги до прав
та свобод інших людей, любові до своєї
сім'ї та родини, свого народу, своєї
Батьківщини; зобов'язані піклуватися
про здоров'я дитини, її фізичний,
духовний та моральний розвиток;
зобов'язані забезпечити здобуття
дитиною повної загальної середньої
освіти, готувати її до самостійного
життя; зобов'язані поважати дитину;
передача дитини на виховання іншим
особам не звільняє батьків від
обов'язку батьківського піклування
щодо неї.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу
України батько, мати можуть бути
позбавлені судом батьківських прав,
якщо вони не забрали дитину з
пологового будинку або з іншого
закладу охорони здоров'я без поважної
причини і протягом шести місяців не
виявляли щодо неї батьківського
піклування; ухиляються від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини;
жорстоко поводяться з дитиною; є
хронічними алкоголіками або
наркоманами; вдаються до будь-яких
видів експлуатації дитини, примушують
її до жебракування та бродяжництва;
засуджені за вчинення умисного злочину
щодо дитини.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
відомості про батька дитини при
реєстрації народження записані зі слів
матері, на підставі ст. 135 СК України
(а.с.13).

Також ОСОБА_3 і ОСОБА_6 є батьками
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14).

З липня 2014 року діти були поставлені на
облік у службі у справах дітей
Бердянської РДА, як такі, що опинилися у
складних життєвих обставинах.

ОСОБА_6 тривалий час зловживає
спиртними напоями, за місцем
проживання характеризується
незадовільно, ніде не працює (а.с.12).

ОСОБА_6 неодноразово був засуджений.
Так 22.08.2013 року його було визнано винним
у вчинені кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125
КК України, а саме в тім, що 31.12.2012р.,
перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння вчинив сварку з ОСОБА_3 після
чого, діючи умисно, наніс малолітньому
ОСОБА_4, 2003 року народження, тілесні
ушкодження (а.с.84).

Крім того, ОСОБА_6 неодноразово
притягувався до адміністративної
відповідальності за дрібне
хуліганство та вчинення насильства в
сім'ї, а 30.10.2014р. його було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст. 184 КУпАП, за невиконання
батьківських обов'язків ( а.с.54-55, 88).

ОСОБА_3 також зловживає спиртними
напоями, веде аморальний спосіб життя,
займається проституцією, за місцем
проживання характеризується
незадовільно. Відповідачка
неодноразово була засуджена: 11.04.2012р. за
ч.2 ст.302 КК України; 16.08.2012р. за ч.1 ст. 185
КК України (а.с.78-81).

Протягом 2010 - 2014 років відносно ОСОБА_3
було складено 14 адміністративних
протоколів за ст. 181-1 КУпАП - зайняття
проституцією (а.с.15).

15.08.2014р. і 29.10.2014р. ОСОБА_3 притягувалася
до адміністративної відповідальності
за ч.1 ст. 184 і ч.2 ст. 184 КУпАП за неналежне
виконання батьківських обов'язків.

ОСОБА_4 з 17.04.2014р. перебуває у КЗ «
Пологівський обласний центр соціально
-психологічної реабілітації дітей».
Мати жодного разу дитину не відвідала,
спілкування між ними підтримується в
телефонному режимі, переважно з
ініціативи хлопчика (а.с.48).

З актів обстеження житлово-побутових
умов проживання сім'ї в АДРЕСА_1, де вони
проживали без реєстрації, вбачається,
що в будинку завжди панував безлад та
антисанітарія, запаси їжі обмежені.
Свого господарства відповідачі не
мали, город не обробляли. На час
розгляду справи у суді будинок
доведений відповідачами до стану,
непридатного до проживання в ньому. В
будинку відключено електро- та
газопостачання. Літню кухню розібрано,
знято на металобрухт ворота та інший
метал. У будинку ніхто не проживає.
Відповідачі постійно змінюють своє
місце проживання, з пояснень ОСОБА_6-
він зараз проживає в с. Андріївка, а
ОСОБА_3 зняла кімнату в м. Бердянську.

Молодша дитина ОСОБА_5 є інвалідом з
дитинства, перебуває на медичному
обліку з діагнозом: «Аномалия развития
молозистого тела, тетрапарез, задержка
психоречевого развития, частичная
атрофия дисков зрительных нервов»,
самостійно не може ні сидіти, ні ходити.
Лікуванням дитини більше двох років
батьки не займаються. У березні 2014 року
була припинена виплата соціальної
допомоги на дитину-інваліда. До сих пір
батьки не знайшли часу і коштів для
проходження консультації в
Запорізькій обласній дитячій лікарні.
У вересні 2014 року матері була надана
матеріальна допомога у розмірі 300 грн.
для поїздки до обласної дитячої
лікарні і запропоновано 17.09.2014р.
поїхати до Запоріжжя на автомобілі
медичної допомоги, але батьки
відмовилися. Отриману матеріальну
допомогу батько пропив.

Орган опіки та піклування надав суду
висновок від 10.10.2014р. ( а.с.35-37) про
доцільність позбавлення відповідачів
батьківських прав з тих підстав, що
вони свідомо ухиляються від виконання
своїх батьківських обов'язків, не
створили належні умови для проживання
та утримання неповнолітніх дітей,
своєю поведінкою не можуть благотворно
впливати на розвиток особистості та
характеру.

Враховуючи конкретні обставини справи,
суд приходить до висновку, що вимоги
позивача щодо позбавлення
відповідачів батьківських прав
ґрунтуються на законі, є всі правові
підстави для позбавлення їх
батьківських прав, а тому, в інтересах
дітей, позов в цій частині підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного
кодексу України особа, позбавлена
батьківських прав, не звільняється від
обов'язку щодо утримання дитини.
Одночасно з позбавленням батьківських
прав суд може на вимогу позивача або за
власною ініціативою вирішити питання
про стягнення аліментів на дитину.

Статтею 180 СК України передбачено, що
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст.181 СК України кошти на
утримання дитини ( аліменти) можуть
бути присуджені за рішенням суду у
частці від доходу особи, зобов'язаної
утримувати дитину або у твердій
грошовій сумі.

Згідно зі ст. 182 СК України мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Згідно з ч.1 ст. 184 СК України, аліменти
можуть бути присуджені судом у твердій
грошовій сумі якщо платник аліментів
має нерегулярний, мінливий дохід,
частину доходу одержує в натурі, а
також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України,
суд при визначенні розміру аліментів
враховує - стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, інші
обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідачі є
працездатними особами, але ніде не
працюють, а тому суд приходить до
висновку про необхідність стягнення з
кожного з них аліментів на утримання
кожної дитини у розмірі 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
на користь державного закладу, куди
будуть влаштовані діти, або законного
опікуна дітей, стягнення аліментів
проводити з часу передачі дітей цій
особі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідачів необхідно стягнути також
судовий збір на користь державного
бюджету у сумі 243,60 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 61, 208, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 150, 164, 180, 181, 182, 183, 191
Сімейного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов органу опіки та піклування
Бердянської районної державної
адміністрації Запорізької області
задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5,
батьківських прав на дітей ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позбавити ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6,
батьківських прав на дитину ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Передати малолітніх ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
органу опіки та піклування Бердянської
райдержадміністрації для подальшого
їх влаштування.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5,
уродженки м. Бердянська Запорізької
області (податковий номер НОМЕР_1) на
користь державного закладу, куди
будуть влаштовані діти, або законного
опікуна дітей аліменти на утримання
дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1., у розмірі 30 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
для дитини відповідного віку, на кожну
дитину, починаючи стягнення аліментів
з часу передачі дітей цим особам.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6,
уродженця м. Бердянська Запорізької
області (податковий номер НОМЕР_2) на
користь державного закладу, куди буде
влаштована дитина, або законного
опікуна дитини аліменти на утримання
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 30
відсотків прожиткового мінімуму,
встановленого для дитини відповідного
віку, починаючи стягнення аліментів з
часу передачі дитини цій особі.

Стягнути з з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5,
уродженки м. Бердянська Запорізької
області (податковий номер НОМЕР_1), на
користь державного бюджету м.
Бердянська судовий збір у розмірі 243,60
грн.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6,
уродженця м. Бердянська Запорізької
області (податковий номер НОМЕР_2), на
користь державного бюджету м.
Бердянська судовий збір у розмірі 243,60
грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Бердянський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які не були
присутні під час проголошення рішення,
- протягом 10 днів з дня його отримання.

Суддя І.П.
Прінь