Справа 431/1277/14-ц
Провадження № 2/431/609/2014 р.
22 вересня 2014 року
Старобільський районний суд
Луганської області
у складі: головуючого - судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Старобільську цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя
особа АКБ «Укрсиббанк», про звільнення
Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Приватбанк» (далі
Банк) звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа АКБ
«Укрсиббанк» про звільнення майна з
під арешту, у якому просить суд
звільнити з-під арешту, накладеного
05.08.2009 року ухвалою Старобільського
районного суду в забезпечення позову
АКБ «Укрсиббанк» до ОСОБА_2, майно,
належне на праві власності ОСОБА_1, а
саме автомобіль марки DAEWOO, модель: Nexia,
рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий сєдан,
№ кузова/шасі: НОМЕР_4, реєстраційний
номер НОМЕР_1, та стягнути з
відповідачів солідарно судові витрати.
В обґрунтування свого
позову Банк посилається на те, що 14.04.2006
року позивачем з ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № LGH1AN02004456, згідно з
яким позивач надав ОСОБА_1 кредит в
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором Банк та ОСОБА_1
уклали договір застави автотранспорту
№ LGH1AN02004456 від 14.04.2006 року. Відповідно до
умов договору застави відповідачка
ОСОБА_1 передала в заставу позивачу
автомобіль марки DAEWOO, модель: Nexia, рік
випуску: 2006, тип ТЗ: легковий сєдан, №
кузова/шасі: НОМЕР_4, реєстраційний
номер НОМЕР_1. 05.08.2009 року ухвалою
Старобільського районного суду в
забезпечення позову АКБ «Укрсиббанк»
до ОСОБА_2, поручитель ОСОБА_1 накладено
арешт на вищевказаний автомобіль,
належний на праві власності
відповідачці ОСОБА_1 03.04.2013 року заочним
рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська на користь
Банку було звернуто стягнення на
спірний автомобіль шляхом продажу
вказаного автомобілю Банком з
укладенням від імені ОСОБА_1 договору
купівлі-продажу з іншою особою
покупцем. Арешт майна - це накладення
заборони на право розпоряджатися
майном з метою його збереження до
визначення подальшої долі цього майна,
а суд, звернувши стягнення на майно,
фактично визначив подальшу долю
транспортного засобу та надав право
Банку розпорядитись ним. За таких
обставин наявність арешту перешкоджає
виконанню рішення суду, що суперечить
діючому законодавству. Відповідно до
ст. 16 Закону України «Про заставу»
право застави виникає з моменту
укладання договору застави. В даному
випадку, по перше: право застави у Банку
виникло, як зазначено вище, - 14.04.2006 року,
а ухвала суду винесена у 2009 році, тобто
пізніше ніж було укладено договір
застави; по-друге: станом на 02.04.2014 року
заборгованість відповідачки ОСОБА_1
перед Банком значно перевищує вартість
предмету застави. Крім того, згідно ст.
14 Закону України «Про забезпечення
вимог кредиторів та реєстрацію
обтяжень» пріоритет зареєстрованих
обтяжень визначається у черговості їх
реєстрації. Обтяжувач з вищим
пріоритетом має переважне право на
звернення стягнення на предмет
обтяження. Відповідно до витягу з
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна вищий пріоритет на заставлене
майно має Банк. Отже, суд, при винесенні
ухвали не мав правових підстав для
звернення стягнення на заставлене
майно на користь стягувачів, які не є
заставодержателями.

Представник позивача Маякова
І.В. в судове засідання не з'явилася.
Про час і місце слухання справи
повідомлена належним чином. Надала
суду заяву про підтримання позову і
розгляд справу у її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в
судове засідання 10.07.2014 року, 25.07.2014
року, 09.09.2014 року та 22.09.2014 року не
з'явилися. Про час і місце слухання
справи були повідомлені вчасно та
належним чином. Про причини неявки до
суду не повідомили. Своїх заперечень
суду не надали. Від них не надійшли
заяви про відкладення розгляду справи.

Представник третьої особи в судове
засідання 10.07.2014 року, 25.07.2014 року, 09.09.2014
року та 22.09.2014 року не з'явився. Про час і
місце слухання справи був повідомлений
вчасно та належним чином. Про причини
неявки до суду не повідомив. Своїх
заперечень суду не надав. Від нього не
надійшли заяви про відкладення
розгляду справи.

Справа розглянута у
відсутності сторін відповідно до ч.4
ст.169 ЦПК України на підставі наявних у
справі доказів.

За згоди представника
позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Дослідивши докази по справі, суд
вважає, що позов підлягає повному
задоволенню з таких підстав:

Відповідно до укладеного між Банком та
ОСОБА_1 договору № LGH1AN02004456 від 14.04.2006
року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі
10868,32 доларів США зі сплатою за
користування ним 10,56 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 15.04.2013
року (а.с. 5-8).

В забезпечення виконання зобов'язань
за вищевказаним договором, між ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений
договір застави рухомого майна №
LGH1AN02004456 від 14.04.2006 року, згідно якого в
заставу надано автомобіль марки DAEWOO,
модель: Nexia, рік випуску: 2006, тип ТЗ:
легковий сєдан, № кузова/шасі: НОМЕР_4,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить на праві влісності
відповідачу ОСОБА_1.(а.с.9-12).

05.08.2009 року ухвалою Старобільського
районного суду в забезпечення позову
АКБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, поручитель
ОСОБА_1 накладено арешт на вищевказаний
автомобіль марки DAEWOO, модель: Nexia, рік
випуску: 2006, тип ТЗ: легковий сєдан, №
кузова/шасі: НОМЕР_4, реєстраційний
номер НОМЕР_1, належний на праві
власності відповідачці ОСОБА_1.(а.с 13-14)

03.04.2013 року заочним рішенням
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська на користь Банку було
звернуто стягнення на спірний
автомобіль марки DAEWOO, модель: Nexia, рік
випуску: 2006, тип ТЗ: легковий сєдан, №
кузова/шасі: НОМЕР_4, реєстраційний
номер НОМЕР_1 шляхом продажу вказаного
автомобілю Банком з укладенням від
імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу
з іншою особою покупцем (а.с.15).

Арешт майна - це накладення заборони на
право розпоряджатися майном з метою
його збереження до визначення
подальшої долі цього майна, а суд,
звернувши стягнення на майно, фактично
визначив подальшу долю транспортного
засобу та надав право Банку
розпорядитись ним. За таких обставин
наявність арешту перешкоджає
виконанню рішення суду, що суперечить
діючому законодавству.

Згідно ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про
заставу» право застави виникає з
моменту укладання договору застави.

В даному випадку право застави у Банку
виникло, як зазначено вище, - 14.04.2006 року,
а ухвала суду винесена у 2009 році, тобто
пізніше ніж було укладено договір
застави.

Крім того, згідно ст. 14 Закону України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» пріоритет
зареєстрованих обтяжень визначається
у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з
вищим пріоритетом має переважне право
на звернення стягнення на предмет
обтяження. Відповідно до витягу з
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна вищий пріоритет на заставлене
майно має Банк. Отже, суд, при винесенні
ухвали не мав правових підстав для
звернення стягнення на заставлене
майно на користь стягувачів, які не є
заставодержателями.

З урахуванням вищевикладеного і
вимог закону суд позов задовольняє в
повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з
відповідачів слід стягнути на користь
позивача судові витрати, сплачені при
подачі позову у вигляді судового збору
у розмірі 243 грн. 60 коп. та витрат,
пов'язаних з публікацією в пресі
оголошення про виклик відповідачів, у
розмірі 630 грн. 00 коп., а всього 873 грн. 60
коп.

На підставі викладеного і ст. 16
Закону України «Про заставу», ст. 14
Закону України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень,
ст.526 ЦК України, керуючись ст.ст. 10-11,
88, 209, 212-215,224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя
особа АКБ «Укрсиббанк», про звільнення
майна з під арешту задовольнити в
повному обсязі.

Звільнити з-під арешту, накладеного
05.08.2009 року ухвалою Старобільського
районного суду в забезпечення позову
АКБ «Укрсиббанк» до ОСОБА_2, майно,
належне на праві власності ОСОБА_1, а
саме автомобіль марки DAEWOO, модель: Nexia,
рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий сєдан,
№ кузова/шасі: НОМЕР_4, реєстраційний
номер НОМЕР_1.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2), ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» (м.Дніпропетровськ,
вул.Набережна Перемоги, б.50, рр 0001,
МФО 305299, ) судові
витрати, сплачені при подачі позову у
вигляді судового збору у розмірі 243
грн. 60 коп. та витрати, пов'язані з
публікацією в пресі оголошення про
виклик відповідачів, у розмірі 630 грн. 00
коп., а всього 873 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення, відповідач може оскаржити
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Старобільський районний суд шляхом
подачі скарги протягом десяти днів з
дня отримання копії цього рішення.

Позивач може оскаржити
заочне рішення в апеляційному порядку
до апеляційного суду Харківської
області через Старобільський районний
суд шляхом подачі скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя
О.О. Пелих