Справа № 727/5230/14-ц
Провадження № 2/727/1409/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2014 року
Шевченківський районний суд м.
Чернівці в складі:

головуючого судді:
Яреми Л.В.

при секретарі:
Скрипій А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Чернівці
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовною заявою до відповідача
ОСОБА_2, в якій просить стягнути з
відповідача на його користь
матеріальну шкоду у розмірі 21504 грн. та
моральну шкоду у розмірі 20000 грн.

Посилається на те, що 18 червня 2011 року
відповідач підїхав на своїй машині до
дачної ділянки АДРЕСА_1 та став ламати
бетонно-сітчату огорожу, з приводу чого
було складено протокол № 31/Т-10
працівниками Шевченківського РВ
міліції. Вина відповідача встановлена
актом огляду комісії від 18.06.2011 року.
15.03.2011 року відповідач вдерся на
ділянку АДРЕСА_1 та зруйнував віконну
коробку, зламав перегородки та побив
шибки, вина останнього підтверджується
актом огляду комісії від 15.03.2011 року.
15.04.2010 року відповідач вдерся на
ділянку АДРЕСА_1 та порубав і пошкодив
чотири плодових дерева, калітку та
сітчату огорожу, вина останнього
підтверджується актом огляду комісії
від 15.04.2010 року. 15.05.2010 року відповідач
вдерся на ділянку АДРЕСА_1 та пошкодив
кущі винограду у кількості шість штук,
вина підтверджується актом огляду
комісії від 15.05.2010 року. Позивач
стверджує, що вищевказаними діями йому
завдано збитків на суму 21504 грн.
Просять стягнути з відповідача на його
користь 21504 грн. матеріальної шкоди та
20000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав та пояснив, що відповідач на
протязі 2010-2011 років пошкодив його
огорожу, садовий будинок, плодові
дерева та кущі виноградника, в
результаті чого завдав йому
матеріальних збитків на суму 21504 грн. та
моральних збитків на суму 20000 грн.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не
визнав та пояснив, що 18.06.2011 року
позивач виніс огорожу своєї дачної
ділянки на один метр вперед і зайняв
частину дороги. Коли проїжджав
вантажний автомобіль, який не
поміщався, то зачепив встановлений
паркан. Акти оглядової комісії, які
додані до позову, з незмінним складом
комісії, до якої входять родичі
позивача, не доводять його вину. Ним не
було завдано позивачу шкоди, а тому в
позові просить відмовити.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні
пояснив, що чистка дерев проводиться по
всіх дачах, де проходить високовольтна
лінія електропередач. 18.06.2011 року
ОСОБА_1 робив огорожу від дороги та
виступив на один метр на дорогу
загального користування, чим заважав
проїзду транспорту. Він з ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 підходили до ОСОБА_1 і робили
зауваження з приводу захоплення
дороги, а ОСОБА_1 до них взяв сокиру і
вони пішли. В той день вантажним
автомобілем, який проїжджав на дачну
ділянку ОСОБА_2, було пошкоджено деякі
стовпи огорожі позивача.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні
пояснив, що позивач кожен рік постійно
виступає своєю огорожою на проїзджу
частину дороги, чим перешкоджає руху
транспорту. Також не обрізує гілля
дерев, які розростаються та заважають
проїзду на дорозі. 18 червня 2011 року він
перебував на дачній ділянці і бачив, як
ОСОБА_1 сіткою виступає на дорогу. Разом
із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підійшли і зробили
ОСОБА_1 зауваження. Він відповів
грубістю і пішов до хати за сокирою. Щоб
не було конфлікту вони звідти пішли.

Заслухавши доводи сторін, свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги позивача не
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК
України особа, яка завдала шкоди,
звільняється від її відшкодування,
якщо вона доведе, що шкоди завдано не з
її вини.

Судом встановлено, що земельна ділянка
АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі
державного акту на право власності від
14 вересня 2006 року(а.с. 32).

З пояснень сторін та свідків
вбачається, що між позивачем ОСОБА_1 та
відповідачем ОСОБА_2 на протязі
тривалого часу неприязні стосунки.

В позовній заяві ОСОБА_1 вказує на
протиправні дії ОСОБА_2 в період з 2010
року по 2011 рік, які підтверджуються
актами огляду комісії.

Згідно кошторисної документації на
ремонтно-відновлювальні роботи на
садовій ділянці по АДРЕСА_1, виконаної
Чернівецьким філіалом ДП ДНДПВ
інституту « НДІпроектреконструкція»,
вартість ремонтних робіт огорожі,
плодових дерев і виноградників
становить 21504 грн. (а.с.5-15).

Актом від 15.04.2010 року, в складі: ОСОБА_1,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, встановлено, що
нам садовій ділянці АДРЕСА_1 було
виявлено зрубані плодові дерева в
кількості 4 штук, пошкоджені 4 дерева,
пошкоджена огорожа та вхідна калітка (
а.с.17).

Актом від 15.05.2010 року, в складі: ОСОБА_1,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, встановлено, що
нам садовій ділянці АДРЕСА_1 було
виявлено, що порубані кущі
виноградника, пошкоджені плодові
дерева в кількості 6 штук ( а.с.18).

Актом від 15.03.2011 року, в складі: ОСОБА_1,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, встановлено, що
нам садовій ділянці АДРЕСА_1 було
виявлено, що в садовому будиночку
вибита віконна рама, розбите скло рами (
а.с.19).

Актом від 18.06.2011 року, в складі: ОСОБА_1,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, встановлено, що
о 15-30 годині ОСОБА_2 виламував бетонну
огорожу ділянки, була знищена бетонна
огорожа довжиною 44,2 метра. ( а.с.20).

З даних актів не вбачається, що всі
виявлені комісією пошкодження були
вчинені ОСОБА_2

Що стосується події 18.06.2011 року, то
свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили
суду, що відповідач ОСОБА_2 ніяких дій з
приводу знищення огорожі та стовпів
не вчиняв

Крім цього, дані акти складені самим
позивачем та особами, які перебувають з
ним у родинних відносинах, що
підтвердив сам позивач в судовому
засіданні.

З листа УМВС України в Чернівецькій
області від 15 липня 2013 року вбачається,
що в діях ОСОБА_2, ОСОБА_3 не було
встановлено ознак кримінального
правопорушення, у зв'язку з чим розгляд
заяви, щодо пошкодження бетонної
огорожі, іншого належного майна
ОСОБА_1, знищення дерев, було припинено (
а.с.21).

Також відсутність вини ОСОБА_2 у
вчиненні вказаних дій підтверджується
постановами про відмову в порушенні
кримінальної справи на підставі ст.6 п.2,
п.11 КПК України, а саме: постановою про
відмову в порушенні кримінальної
справи від 27.06.2011 року, постановою про
відмову в порушенні кримінальної
справи від 03.08.2011 року, постановою про
відмову в порушенні кримінальної
справи від 02.10.2010 року та висновком за
результатами матеріалів ЖЕО №6915.

Інших доказів, які б підтверджували
обставини пошкодження відповідачем
бетонної огорожі, дачного будинку ,
плодових дерев та виноградника,
позивачем не надано.

Суд вважає, що позивачем не доведено,
що саме неправомірними діями
відповідача ОСОБА_2 заподіяна майнова
шкода.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній особі
неправомірними діями, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної або юридичної особи

Відповідно до п. 5 Постанова Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» №4 від
31.03.1995р. суд повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Суд вважає, що позивач ОСОБА_1
належними та допустимими доказами не
довів факт заподіяння відповідачем
йому моральної (немайнової) шкоди.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди слід відмовити за
недоведеністю позовних вимог.

На підставі викладеного та ст.ст. 16 , 23,
1166, 1167 ЦК України, п. 5 Постанова Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» №4 від
31.03.1995р., керуючись ст.ст.3, 10,11,60, 209, 212,
214-215, 217, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позові ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
шкоди в розмірі 21504 гривні та моральної
шкоди в розмірі 20000 гривень відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернівецької
області через Шевченківський районний
суд м.Чернівці шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

СУДДЯ
Л.В.ЯРЕМА