Справа № 1319/7437/12
Головуючий у 1 інстанції: тімченко О.В.
Провадження № 22-ц/783/1353/14
Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

головуючого -
Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р.,
Ніткевича А.В.,

при секретарі Гацій
І.І.,

з участю: ОСОБА_2, її представника
ОСОБА_3, представника ОСОБА_4-ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення
Сихівського районного суду м.Львова
від 31 травня 2013 року в справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа -
ОСОБА_6, про відшкодування збитків,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 в
користь ОСОБА_4 25000 грн. та 250 грн.
судового збору.

Рішення суду оскаржила представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 В апеляційній скарзі
стверджує про порушення норм
матеріального та процесуального права.
Зазначає, що позивачем пропущено строк
позовної давності, який сплив 25 лютого
2012 року. Посилається на те, що судом не
взято до уваги заяву про застосування
позовної давності. Крім цього,
зазначає, що строк позовної давності
сплив ще до моменту звернення ОСОБА_4 з
позовною заявою у Личаківський
районний суд 23.04.2012 року. Просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення , яким відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3 на
підтримання апеляційної скарги, що
аналогічні її доводам, пояснення
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
слід відхилити у зв»язку з наступним.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Матеріалами справи встановлені
наступні обставини.

4 листопада 2008 року ОСОБА_6
(позикодавець) та ОСОБА_2 (позичальник)
уклали договір позики, відповідно до
якого позикодавець надав у власність, а
позичальник прийняла грошові кошти в
сумі 25 000 грн., без нарахування
відсотків, на строк до 24 лютого 2009 року.
(а.с.5)

Вказаний договір посвідчений
призваним нотаріусом ЛМНО ОСОБА_7 (а.с.5)

30 квітня 2009 року ОСОБА_6 (первісний
кредитор) та ОСОБА_4 (новий кредитор)
уклали договір про відступлення права
вимоги, відповідно до якого первісний
кредитор відступив новому кредитору
право вимоги погашення заборгованості
ОСОБА_2 за договором позики від 24.11.2008
року. (а.с.4)

Відповідно до ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі,
визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку,
що встановлені договором. Позика
вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

Згідно з положеннями ст. 545 ЦК України
прийнявши виконання зобов'язання,
кредитор повинен на вимогу боржника
видати йому розписку про одержання
виконання частково або в повному
обсязі. Якщо боржник видав
кредиторові борговий документ,
кредитор, приймаючи виконання
зобов'язання, повинен повернути його
боржникові. У разі неможливості
повернення боргового документа
кредитор повинен вказати про це у
розписці, яку він видає. Наявність
боргового документа у боржника
підтверджує виконання ним свого
обов'язку. У разі відмови кредитора
повернути борговий документ або видати
розписку боржник має право
затримати виконання зобов'язання. У
цьому разі настає прострочення
кредитора.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з того,
що зобов'язання має виконуватися
належним чином, а так як відповідачка
не виконала взяті на себе зобов'язання
повернути борг в строк визначений
договором, то підставною є вимога про
стягнення з неї суми боргу.

Висновок суду першої інстанції
відповідає обставинам справи та
доказам, що містяться в матеріалах
справи.

Посилання апелянта на пропуск строку
позовної давності, оскільки такий
сплив 25 лютого 2012 року, та не вирішення
її заяви про застосування позовної
давності, колегією суддів не
приймається до уваги у зв»язку з
наступним.

Згідно ст.ст.256, 257 ЦК України
позовною давністю є строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Позовна давність застосовується
судом лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч.ч 3, 4 ст. 267 ЦК України).

Даними ухвали Сихівського районного
суду м.Львова від 11 грудня 2013 року
підтверджується, що судом першої
інстанції було вирішено клопотання про
визнання причин пропуску строку
давності поважними та враховано заяву
відповідачки про застосування
позовної давності.

Твердження апелянта про процесуальні
порушення при заочному розгляді
справи, колегією суддів визнається
голослівним та таким, що не заслуговує
на увагу, оскільки до апеляційної
скарги і при апеляційному розгляді,
апелянтом не подано жодних доказів,
які б спростовували висновки суду
першої інстанції.

Оскільки суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального
закону, колегія суддів не вбачає
підстав для зміни або скасування
рішення суду .

Керуючись п.1 ч.1 ст.307 , ст.313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Сихівського районного суду
м.Львова від 31 травня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвалою апеляційного суду.

Головуючий :
Павлишин О.Ф.

Судді :
Мікуш
Ю.Р.

Ніткевич А.В.