АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 676/6450/14-ц
Провадження № 22-ц/792/2325/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року
м.
Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючої - судді
Спірідонової Т.В.,

суддів - Фанди В.П.,
Купельського А.В.,

при секретарі - Шевчук Ю.Г.,

за участю: представника апелянта -
ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача -
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду Хмельницької області від 28 жовтня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про стягнення коштів

встановила:

В серпні 2014 року позивач ОСОБА_4
звернувся до суду з позовом та після
уточнення позовних вимог просив
стягнути з відповідача на свою користь
суму боргу в розмірі 575434грн.77коп., яка
складається із суми боргу в розмірі 35000
доларів США, що еквівалентно 478079грн,
проценти за користування позикою в
розмірі 95682грн.50коп., 3% річних в розмірі
129,45 доларів США, що еквівалентно
1673грн.27коп. В обґрунтування позовних
вимог вказав, що 20.04.2010 року він надав
ОСОБА_2 в позику кошти в розмірі 35000
доларів США, що підтверджується
розпискою. Строк повернення позики в
розписці погоджено не було, а тому він
визначається моментом пред'явлення
вимоги. На вимогу позивача про
повернення боргу відповідач кошти не
повернув. Протягом всього часу
відповідачем не сплачувались і
проценти за користування коштами,
розмір яких становить 95682грн.50коп.
Несплата відповідачем суми боргу та
процентів є простроченням виконання
грошового зобов'язання, а тому три
відсотки річних від простроченої суми
становить 129,45 доларів США, що
еквівалентно 1673грн.27коп.

Рішенням Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 28 жовтня 2014 року відмовлено
в задоволенні позову ОСОБА_4. Скасовано
арешт, накладений ухвалою
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду від 01 вересня 2014 року, на комплекс,
який складається з будівлі ковбасного
цеху, складу ковбасного цеху,
металевого складу та туалету, що
знаходиться по АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
рішення скасувати та ухвалити нове,
яким

________________________________________________________________________
________

Головуюча в першій інстанції - Швець
О.Д.

Доповідач - Спірідонова Т.В.

Категорія: 19,27

позов задовольнити, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, недоведеність
обставин, що мають значення для справи.
Апелянт вказує, що суд першої інстанції
помилково дійшов до висновку, що між
сторонами виникли зобов'язання, які
випливають із укладеного між ними
попереднього договору купівлі-продажу
нежитлових будівель та обладнання, а не
зобов'язання із договору позики.

Апелянт ОСОБА_4 повідомлений належним
чином про час і місце слухання справи, у
судове засідання не з'явився, причини
неявки не повідомив.

Представник апелянта ОСОБА_4 - ОСОБА_1
апеляційну скаргу підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_3, заперечуючи проти апеляційної
скарги, зазначили, що рішення суду є
законним та обґрунтованим, а тому
відсутні підстави для його скасування.

Заслухавши учасників процесу,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні
обставини справи та дана їм належна
оцінка, а його висновки
підтверджуються матеріалами справи і
ґрунтуються на нормах діючого
законодавства.

Встановлено, що 20.04.2010 року ОСОБА_2
отримав від ОСОБА_4 35000 доларів США, що
підтверджується розпискою.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Згідно із ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір
позики є укладеним з моменту передання
грошей або інших речей, визначених
родовими ознаками. Договір позики
укладається у письмовій формі, якщо
його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми (ч. 1 ст. 1047 ЦК
України).

Частина 2 статті 1047 ЦК України допускає
пред'явлення на підтвердження
укладення договору позики та його умов
розписки позичальника або іншого
документа, який посвідчує передання
йому позикодавцем визначеної суми
грошей або кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Правовий аналіз ст. ст. 1046,1047 ЦК України
свідчить про отримання коштів в борг і
зобов'язання їх повернути, проте із
розписки від 20.04.2010 року ОСОБА_2 отримав
кошти у сумі 35000 доларів США, проте
обов'язок по їх поверненню у ній
відсутній. Зокрема, у розписці
зазначено, що ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_4
гроші в сумі 35000 доларів США.

Досліджуючи розписку, суд для
визначення факту укладення договору,
його умов та його юридичної природи з
метою правильного застосування ст. ст.
1046, 1047 ЦК України повинен виявити
справжню правову природу
правовідносин сторін незалежно від
найменування документа.

Саме такий правовий висновок про
застосування ст. ст. 1046, 1047 ЦК України
міститься в постановах Верховного Суду
України від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13,
від 2 липня 2014 року № 6-79цс14, які згідно
зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для
всіх судів України.

Відповідач визнав факт отримання
коштів від позивача, проте зазначав, що
вказані кошти він отримав на виконання
укладеного з ОСОБА_4 попереднього
договору купівлі-продажу нежитлових
будівель та обладнання.

15.03.2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був
укладений попередній договір
купівлі-продажу нежитлових будівель та
обладнання, за умовами якого ОСОБА_2
зобов'язався продати, а ОСОБА_4
зобов'язався придбати належні ОСОБА_2
на праві власності нежитлові будівлі
по АДРЕСА_1, а саме ковбасний цех,
матеріальний склад, металевий склад та
туалет, які належать йому на підставі
рішення Дунаєвецького районного суду
від 21 грудня 2007 року, та обладнання
згідно акту прийому-передачі. Ціна
договору становить 792000грн., що
еквівалентно 100000 доларів США.

Відповідно до п.3 вказаного договору
сторони договору домовились, що на
підтвердження зобов'язань покупця та
забезпечення виконання зобов'язань
продавцем покупець передав, а
продавець прийняв завдаток у рахунок
належних з нього за договором платежів
в сумі 277200грн., що еквівалентно 35000
доларів США.

Свідок ОСОБА_6 підтвердила, що на
виконання умов попереднього договору
ОСОБА_4 35000 доларів США віддавав
частинами та після їх отримання вона
власноруч написала розписку про
отримання цієї суми, яку підписав її
чоловік ОСОБА_2 Будь-яких коштів ОСОБА_2
від позивача не отримував.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції надав належну оцінку
змісту розписки та обґрунтовано
виходив з того, що позивачем не
доведено, що між ним та ОСОБА_2 виникли
зобов'язання саме з договору позики,
оскільки кошти у сумі 35000 доларів США
були отримані ОСОБА_2 на виконання умов
попереднього договору купівлі-продажу
нежитлових будівель та обладнання від
15.03.2010р.

Доводи апеляційної скарги не містять
посилань на докази, які б спростовували
висновки суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і
всебічно досліджених обставинах
справи та ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 28 жовтня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча:/підпис/
Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:суддя апеляційного
суду
Т.В.Спірідонова