Справа № 177/1469/14-ц
Провадження № 2/177/749/14
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

03 листопада 2014 року Криворізький
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Приміч
Г. І.

за участі: секретаря
Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за позовом ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК „ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

В С Т А Н О В И В:

08.05.2014 року представник позивача
звернувся до суду з зазначеною
позовною заявою та в обґрунтування
своїх позовних вимог вказував на те, що
22.12.2006 року між сторонами був укладений
кредитно-заставний договір № №
КRНТRХ08830037, відповідно до умов якого
позивач надав відповідачу кредит у
розмірі 2662,00 грн., в обмін на
зобов'язання відповідача погашати
кредит в наступному порядку: щомісяця в
період сплати Позичальник повинен
надавати Банку грошові кошти
(щомісячний платіж) для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається із заборгованості за
кредитом, відсотків, комісії, а також
інших витрат згідно Умовами, зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Вказаний Договір складається із
Заяви Позичальника та Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
«Розстрочка» (Стандарт), згоду на
укладення якого відповідач
підтвердила своїм підписом у Заяві.

В порушення умов зазначеного
договору та ст.ст. 526, 530 ЦК України
відповідач належним чином не виконав
покладених на нього зобов'язань по
погашенню кредиту, у зв'язку з чим,
станом на 10.04.2014 року утворилася
кредитна заборгованість у розмірі 16
551,13 грн., яка складається із:

- заборгованості за кредитом - 832,51
грн.

- заборгованості по процентам за
користуванням кредитом - 5197,82 грн.

- заборгованості по комісії за
користуванням кредитом - 1054,08 грн.

- пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 8202,38 грн.

та штрафів відповідно до п. 5.3 Умов та
правил надання банківських послуг:
фіксованої частини - 500,00 грн. та
процентної складової - 764,34 грн.

Дану заборгованість представник
позивача просив стягнути з відповідача
на користь позивача, а також витрати по
оплаті судового збору в розмірі 243,60
грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, згідно
письмового клопотання просив справу
розглянути за його відсутності,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, проти ухвалення заочного
рішення не заперечує (а.с. 25,26).

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним
чином повідомленою про час та місце
розгляду справи, в судове засідання
повторно не з`явилася, про причини
неявки суду не повідомила, заяви про
розгляд справи за її відсутності на
адресу суду не надходило. На адресу
суду повернулися судові повістки про
виклики її на 02.09.2014 року, 02.10.2014 року,
які отримані 21.08.2014 року та 30.09.2014 року
відповідно( 20,23), поштовий конверт із
судовою повісткою, якою відповідач
викликалася на останнє судове
засідання - 03.11.2014 року повернувся з
відміткою «за закінченням терміну
зберігання», що свідчить про
неможливість вручення відповідачу
судового виклику на вказану дату, однак
вважається таким, що вручений їй
належним чином в силу п.5 ч.5 ст.74 ЦПК
України (а.с. 23,24).

Зі згоди представника позивача,
який не заперечує проти заочного
розгляду справи, суд на місці
постановив ухвалити по справі заочне
рішення, на підставі наявних у справі
доказів, що відповідає положенням ст. 224
ЦПК України.

В зв'язку з неявкою в судове
засіданні всіх осіб, які беруть участь
у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК
України, фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
законних підстав.

Судом встановлено, що 22.12.2006 року між
Закритим акціонерним товариством
Комерційний банк «ПриватБанк»,
правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ
АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК „ПРИВАТБАНК" (а.с.14) та
відповідачем ОСОБА_2 (далі, -
Позичальник) був укладений
кредитно-заставний договір № DNH4KР82930983
від 26.03.2006 року (далі, - Договір), що
складається із Заяви Позичальника та
Умов надання споживчого кредиту
фізичним особам «Розстрочка»
(Стандарт) (далі, - Умови) (а.с. 5,6-9), згоду
на укладення якого відповідач
підтвердила своїм підписом у Заяві
позичальника.

По суті вказаний Договір є
договором приєднання в розумінні ч.1 ст.
634 ЦК України, відповідно до якої
договором приєднання є договір, умови
якого встановлені однією із сторін у
формулярах або інших стандартних
формах, який може бути укладений лише
шляхом приєднання другої сторони до
запропонованого договору в цілому.
Друга сторона не може запропонувати
свої умови договору.

Відповідно до умов Договору
позивач надав відповідачу кредит у
сумі 2662,00 грн. строком на 24 місяці, з
22.12.2006 року по 21.12.2008 року включно, в
обмін на обов'язок відповідача по
поверненню суми кредиту, відсотків за
його користування у розмірі 1,0 % у
місяць на суму залишку заборгованості
за кредитом (12,0 % на рік), єдиноразової
винагороди за надання фінансового
інструменту у розмірі 242,00 грн.,
щомісячної винагороди за надання
фінансового інструменту у розмірі 58,56
грн., а також неустойки (штрафу, пені)
(п.3.2.7. Умов).

У Заяві зазначено, що погашення
заборгованості здійснюється у
наступному порядку: щомісяця в період
сплати, за який приймається період з
«22» по «26» число кожного місяця
Позичальник повинен надавати Банку
грошові кошти (щомісячний платіж) у
сумі 184,08 грн. для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається із: заборгованості за
кредитом, відсотків, винагороди,
комісії та інших витрат згідно з
Умовами.

Товар та/або інше майно позичальника
є предметом застави.

Відповідно до Заяви, згідно п. 4.2.
Умов при порушенні Позичальником
зобов'язань із погашення кредиту,
Позичальник сплачує Банку відсотки за
користування кредитом в розмірі 10,1 % в
місяць, розрахованих від суми залишку
непогашеної заборгованості за
кредитом.

При порушенні Позичальником
будь-якого із зобов'язань, передбачених
п.п. 3.2.2, 3.2.3 Умов Банк має право
нарахувати, а Позичальник
зобов'язується сплатити Банку пеню в
розмірі 0,15% від суми простроченого
платежу, але не менше 1 гривні за кожний
день прострочки платежу (п. 5.1. Умов).

А при порушенні Позичальником
строків платежів по будь-якому з
грошових зобов'язань, передбачених
Договором більш ніж на 30 днів,
Позичальник зобов'язується сплатити
Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми
заборгованості (п. 5.3. Умов).

Усупереч умовам спірного
кредитно-заставного Договору
відповідач свого обов'язку по
поверненню кредитних коштів зі сплатою
відсотків та інших передбачених
договором платежів, належним чином не
виконала, у зв'язку з чим, виникла
кредитна заборгованість.

Як вбачається з наявного у справі
розрахунку заборгованості (а.с.4),
станом на 10.04.2014 року позивачем
нараховано заборгованість у
загальному розмірі 16 551,13 грн., яка
складається із:

- заборгованості за кредитом - 832,51
грн.

- заборгованості по процентам за
користуванням кредитом - 5197,82 грн.

- заборгованості по комісії за
користуванням кредитом - 1054,08 грн.

- пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором - 8202,38 грн.

а також штрафів відповідно до п. 5.3.
Умов, а саме:

- штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн.

- штрафу (процентна складова) - 764,34
грн.

Однак, проаналізувавши наявні у
справі докази, умови спірного
кредитного договору, суд вважає, що
включення позивачем до розрахунку
заборгованості такого платежу як
заборгованість по «комісії» у сумі 1054,08
грн. не ґрунтується на умовах спірного
кредитно-заставного договору та
вимогах Закону, у зв'язку з чим, вважає,
що позовні вимоги в цій частині
задоволенню не підлягають, виходячи з
наступного.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 509 ЦК
України зобов'язання має ґрунтуватися
на засадах добросовісності, розумності
та справедливості.

За змістом ч. 1 ст. 14 ЦК України
цивільні обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ст. 626 ЦК
України).

Відповідно до статті 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства (ст. 628 ЦК
України).

Відповідно до ч. 2 ст. 14 ЦК України
особа не може бути примушена до дій,
вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Системний аналіз наведених вище
норм Закону, приводить суд до
переконання, що при здійсненні
будь-яких кредитних нарахувань,
включених до кредитної заборгованості,
банк повинен суворо дотримуватися
умов, встановлених договором, у тому
числі і в частині формулювання назв
таких нарахувань, що забезпечило б
прозорість і однозначність вимог
банку.

Але матеріали справи свідчать про
існування неузгодженості між умовами
спірного кредитного договору та
пред'явленими позивачем вимогами.

Так, побічно зміст Заяви позичальника
містить посилання на такий платіж як
«комісія» однак прямого обов'язку
відповідача по сплаті вказаного
платежу судом не встановлено. Крім
того, ні положеннями Заяви, ні Умовами
надання споживчого кредиту фізичним
особам «Розстрочка» (Стандарт) не
визначені розмір та строки сплати
такого платежу, в силу чого підстави
стверджувати, що ОСОБА_2 у повній мірі
погодила умову Договору щодо сплати
комісії, а відтак дана умова є
обов'язковою для неї та підлягає до
виконання, у суду відсутні.

Судом взято до уваги, що окремо від
комісії на відповідача покладається
обов'язок по сплаті щомісячної
«винагороди» за надання фінансового
інструменту у розмірі 58,56 грн. Але дану
винагороду позивач не просить стягнути
з відповідача на користь позивача,
будь-яких застережень стосовно
тотожності даного платежу з
«комісією», про яку представник
позивача зазначає у своєму позові та
розрахунку заборгованості - не надає,
а суд з власної ініціативи позбавлений
можливості вирішувати незаявлену
позивачем вимогу, зважаючи на
положення ч. 1 ст. 11 ЦПК України та п. 3
постанови Верховного суду України "Про
судове рішення у цивільній справі» від
18.12.2009 року №14, в силу чого можливість
задоволення позовних вимог у частині
стягнення з відповідача на користь
позивача винагороди за надання
фінансового інструменту -
виключається.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Рішення суду як найважливіший акт
правосуддя покликане забезпечити
захист гарантованих Конституцією
України прав і свобод людини та
здійснення проголошеного Основним
Законом України принципу верховенства
права (п.2 постанови Пленуму Верховного
суду України «Про судове рішення у
цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14).

Аналізуючи перелічені вище докази в
їх сукупності, суд приходить до
висновку, що відповідачем допущено
порушення умов кредитно-заставного
договору № КRНТRХ08830037 від 22.12.2006 року, у
зв'язку з чим, з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню
заборгованість за вищевказаним
Договором, станом на 10.04.2014 року у
загальному розмірі 15 497,05 грн., яка
складається із: заборгованості за
кредитом - 832,51 грн., заборгованості по
процентам за користуванням кредитом -
5197,82 грн., пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором - 8202,38 грн.,
штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн. та
штрафу (процентна складова) - 764,34 грн.

В частині стягнення з відповідача
на користь позивача заборгованості по
комісії у сумі 1054,08 грн. вимоги позивача
задоволенню не підлягають з тих
міркувань, що позивачем не доведено
обставини, на які він посилається як на
підставу своїх вимог.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи те, що позивачу частково
задоволено позовні вимоги у розмірі 15
497,05 грн. замість 16 551,13 грн., що
становить 94 % заявлених вимог (15 497,05
грн. х 100% / 16 551,13 грн. = 94%), тому з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню витрати по оплаті
судового збору в розмірі 228,98 грн. (243,60
грн. х 94% / 100% = 228,98 грн.).

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст. 14, 509, 524, 525, 526, 554, 611, 651 ч.2, 1048, 1049, 1050,
1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88 ч.1, 197 ч.2, 208
ч.1 п. 2, 213, 215, 224-226 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК „ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки с. Петропілля, Петрівського
району Кіровоградської області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПРИВАТБАНК", ідентифікаційний код
14360570, заборгованість за
кредитно-заставним договором №
КRНТRХ08830037 від 22.12.2006 року, станом на
10.04.2014 року, в розмірі 15 497 (п'ятнадцять
тисяч чотириста дев'яносто сім) гривень
05 копійок, у тому числі:

- заборгованість за кредитом - 832
(вісімсот тридцять дві) грн. 51 коп.;

- заборгованість по процентам за
користування кредитом - 5197 (п'ять тисяч
сто дев'яносто сім) грн. 82 коп.;

- пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 8202 (вісім
тисяч двісті дві) грн. 38 коп.;

- штраф (фіксована частина) - 500
(п'ятсот) гривень 00 копійок;

- штраф (процентна складова) - 764
(сімсот шістдесят чотири) грн. 34 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки с. Петропілля, Петрівського
району Кіровоградської області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПРИВАТБАНК", ідентифікаційний код
14360570, 228 (двісті двадцять вісім) гривень
98 коп. в рахунок сплати судового збору.

В задоволенні іншої частини
позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя: