Справа № 683/3090/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року
м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області

в складі: головуючої -
судді Сагайдак І.М.

секретаря
Матвіюк О.В.

з участю: позивача
ОСОБА_1;

представників
відповідача Нечепоренко О.Ю., Вольської
Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Старокостянтинів
справу за позовом ОСОБА_1 до
Старокостянтинівської районної ради
Хмельницької області, з участю третьої
особи без самостійних вимог -
Старокостянтинівської міської
виконавчої дирекції Хмельницького
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, про визнання
незаконною відмову провести
нарахування та оплату листків
непрацездатності та зобов»язання
провести нарахування та оплату листків
непрацездатності,

в с т а н
о в и в:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся
в суд з позовом до
Старокостянтинівської районної ради
Хмельницької області і просить визнати
незаконною відмову відповідача
провести йому нарахування та оплату
згідно листків непрацездатності від 06
березня 2014 року серії АГД №895321, від 07
березня 2014 року серії АГД №847881 та від 03
квітня 2014 року серії АГД №953033, а також
зобов»язати відповідача провести
нарахування та оплату відповідно до
зазначених листків непрацездатності.

В обґрунтування заявленого
позову посилається на те, що з 15 грудня
2012 року по 25 лютого 2014 року обіймав
посаду заступника голови
Старокостянтинівської районної ради
та мав 7 ранг посадової особи місцевого
самоврядування. Рішенням 23
позачергової сесії
Старокостянтинівської районної ради
від 25 лютого 2014 року достроково
припинено його повноваження як
заступника голови
Старокостянтинівської районної ради
та звільнено із зазначеної посади.
Однак, з 24 лютого 2014 року по 06 березня 2014
року він проходив лікування в
стаціонарному відділенні
Хмельницького обласного
кардіологічного диспансеру, що
підтверджується листком
непрацездатності серії АГД№895321. В
подальшому з 07 березня 2014 року по 08
травня 2014 року він лікувався
амбулаторно в Старокостянтинівській
ЦРЛ, про що свідчать листки
непрацездатності серії АГД№847881 та
АГД№953033.

По закінченні лікування 14 травня
2014 року зазначені листки
непрацездатності він подав за місцем
роботи для проведення нарахування та
виплати лікарняних. Однак, йому було
відмовлено, через те, що за 24-25 лютого 2014
року йому була виплачена заробітна
плата.

Вважає таку відмову незаконною,
оскільки відповідно до положень ч.4
Закону України «Про
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування у зв»язку з
тимчасової втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
право на матеріальне забезпечення у
зв»язку із тимчасовою втратою
працездатності виникає з настанням
страхового випадку в період роботи
(включаючи і час випробування і день
звільнення). Підстави відмови у наданні
допомоги по тимчасовій
непрацездатності визначені ст.36 цього
Закону і є вичерпними, а тому
нарахування і виплата заробітної плати
не є підставою для відмови у
нарахуванні та оплаті тимчасової
непрацездатності.

Крім того, незаконна відмова
відповідача нарахувати та оплатити
перші п»ять днів його тимчасової
непрацездатності стала причиною
неможливості здійснення Фондом
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності оплати
тимчасової непрацездатності з шостого
дня й по день відновлення
працездатності.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 підтримав позов у повному
обсязі, посилаючись на те, що 23 лютого
2014 року через погане самопочуття він
потрапив у Хмельницький
кардіодиспансер, де проходив
стаціонарне лікування. 24 лютого 2014 року
у другій половині дня йому повідомили
про необхідність з»явитись 25 лютого 2014
року на позачергову сесію. Зранку 25
лютого 2014 року він приїхав на роботу,
приймав участь у сесії й написав заяву
про дострокове припинення своїх
повноважень. Про те, що він на
лікарняному він повідомляв 23 лютого 2014
року по телефону голову
Старокостянтинівської районної ради
ОСОБА_4

Представники відповідача -
Старокостянтинівської районної ради
Хмельницької області Нечепоренко О.Ю.
та Вольська Н.Г. проти позову
заперечили, посилаючись на те, що 24 та 25
лютого 2014 року ОСОБА_1 був на роботі, ці
дні у табелі обліку робочого часу
значаться як робочі й за ці дні йому
нарахована і виплачена заробітна
плата, а тому двічі провести оплату за
ці дні не має підстав. Зазначають, що
ОСОБА_1 не повідомляв, що він перебуває
на лікарняному ні консультанта
організаційного відділу ОСОБА_5, яка
веде табель обліку робочого часу, ні
бухгалтера Вольську Н.Г., а тому на
підставі відомостей, зазначених у
табелі обліку робочого часу за лютий 2014
року, позивачу було виплачено за 24 та 25
лютого 2014 року заробітну плату. Щодо
оплати листків непрацездатності
починаючи з 26 лютого 2014 року, то таких
правових підстав не має, оскільки
підприємство оплачує лише перші п»ять
робочих днів, а з 26 лютого 2014 року
трудові відносини із позивачем
припинено.

Представник третьої особи -
Старокостянтинівської міської
виконавчої дирекції Хмельницького
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності Касприк О.В. при
вирішенні спору покладається на думку
суду.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши надані докази, суд вважає,
що позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Статтями 43 та 46 Конституції
України передбачено, що громадяни
мають право на своєчасне одержання
винагороди за працю, а також мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності.

Відповідно до ч.1 ст.94 КЗпП України
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Згідно положень ч.1 ст.1 Закону
України «Про загальнообов»язкове
державне соціальне страхування у
зв»язку з тимчасової втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням»
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування у зв»язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
передбачає, зокрема матеріальне
забезпечення громадян у зв»язку із
втратою заробітної плати (доходу)
внаслідок тимчасової втрати
працездатності, а також надання
соціальних послуг за рахунок бюджету
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, що
формується шляхом сплати страхових
внесків роботодавцем, громадянами, а
також за рахунок інших джерел,
передбачених цим Законом.

Судом встановлено, що на підставі
рішення 2 сесії Старокостянтинівської
районної ради Хмельницької області №3
від 15 грудня 2010 року ОСОБА_1 обрано на
посаду заступника голови
Старокостянтинівської районної ради й
присвоєно восьмий ранг посадової особи
місцевого самоврядування в межах ІV
категорії. 05 березня 2013 року позивачу
присвоєно сьомий ранг посадової особи
місцевого самоврядування в межах ІV
категорії.

На підставі рішення 23
(позачергової) сесії
Старокостянтинівської районної ради
Хмельницької області №2 від 25 лютого 2014
року повноваження ОСОБА_1, як
заступника голови
Старокостянтинівської районної ради,
достроково припинено без припинення
повноважень депутата районної ради та
звільнено його з посади заступника
голови Старокостянтинівської районної
ради з 25 лютого 2014 року.

В зв»язку із звільненням ОСОБА_1
було нараховану заробітну плату за
лютий 2014 року за 18 робочих днів (з 03
лютого по 25 лютого 2014 року включно) та
компенсацію за невикористану
відпустку 46 календарних днів.
Остаточний розрахунок із позивачем
проведено у квітні 2014 року.

Зазначені обставини підтверджуються
записами у трудовій книжці позивача
серії АХ№365761, відомостями про
нарахування заробітної плати
працівникам Старокостянтинівської
районної ради за лютий-квітень 2014 року.

Судом також встановлено, що підставою
для нарахування заробітної плати
позивачу за 24-25 лютого 2014 року став
табель обліку робочого часу
працівників Старокостянтинівської
районної ради за лютий 2014 року (а.с.28),
складений консультантом
організаційного відділу ОСОБА_5,
згідно якого 24 та 25 лютого 2014 року
зараховано ОСОБА_1 як відпрацьовані
дні.

14 травня 2014 року ОСОБА_1 пред»явив
відповідачу для оплати листки
непрацездатності: серії АГД№895321 від 06
березня 2014 року (а.с.11), з якого
вбачається, що він з 24 лютого 2014 року по
06 березня 2014 року перебував на
стаціонарному лікуванні у
Хмельницькому обласному
кардіологічному диспансері; серії
АГД№847881 від 07 березня 2014 року (а.с.11) та
серії АГД№953033 від 03 квітня 2014 року
(а.с.10), згідно яких ОСОБА_1 з 07 березня 2014
року по 02 квітня 2014 року включно та з 03
квітня 2014 року по 08 травня 2014 року
включно продовжував амбулаторне
лікування у Старокостянтинівській ЦРЛ.

Проте, відповідач відмовив у
проведенні нарахування та виплаті
коштів по цих листках в зв»язку із тим,
що за 24 та 25 лютого 2014 року ОСОБА_1
нарахована і виплачена заробітна плата
згідно табелю обліку робочого часу
(а.с.9).

Судом встановлено, і це не заперечує
позивач, що 25 лютого 2014 року він був на
робочому місці, приймав участь у роботі
23 (позачергової) сесії
Старокостянтинівської районної ради, у
цей же день він особисто писав заяву
про дострокове припинення своїх
повноважень, як заступника голови
Старокостянтинівської районної ради,
що підтверджується також протоколом 23
позачергової сесії
Старокостянтинівської районної ради
від 25 лютого 2014 року (а.с.26), а також
заявою позивача про складання
повноважень від 25 лютого 2014 року (а.с.27).

Що стосується 24 лютого 2014 року, то в
табелі обліку робочого часу за лютий 2014
року (а.с.28) цей день врахований
позивачу як відпрацьований, оскільки
про те, що він з 24 лютого 2014 року
знаходиться на лікарняному, він не
повідомляв ні консультанта
організаційного відділу ОСОБА_5, яка
веде табель обліку робочого часу, ні
головного бухгалтера Вольську Н.Г., що
позивач визнав у судовому засіданні.

Разом з тим, позивач пояснив, що 23
лютого 2014 року у нього погіршилось
самопочуття і він був госпіталізований
у Хмельницький обласний
кардіодиспансер. Ввечері того ж дня він
повідомив по телефону голову
Старокостянтинівської районної ради
ОСОБА_4, що на лікарняному.

Однак, допитаний судом в якості свідка
ОСОБА_4, не підтвердив ці пояснення та
показав, що напередодні перед 23 лютого
2014 року у четвер чи п»ятницю ОСОБА_1
повідомив йому, що має намір
пролікуватись у кардіодиспансері, на
що він дав йому дозвіл й у п»ятницю (21
лютого 2014 року) ОСОБА_1 поїхав у м.
Хмельницький. В понеділок 24 лютого 2014
року він спілкувався по телефону з
ОСОБА_1 і дізнався, що він на
лікарняному, про що повідомив на
нараді, де були присутні головний
бухгалтер і юрист. Більше нікого до
відома він не ставив, й одночасно
повідомив, що ОСОБА_1 буде на сесії 25
лютого 2014 року.

Головний бухгалтер Вольська Н.Г.
спростувала твердження ОСОБА_4,
вказавши, що він не повідомляв на
нараді 24 лютого 2014 року про перебування
позивача на лікарняному, інакше б вона
не нараховувала йому заробітну плату з
24 лютого 2014 року, а провела нарахування
по листках непрацездатності.

Заперечила проти показань свідка
ОСОБА_4 і завідувач юридичного відділу
Нечепоренко О.Ю., яка також вказала, що
на зазначеній нараді ОСОБА_4 не
повідомляв про перебування позивача на
лікарняному.

Крім того, зі змісту листка
непрацездатності АГД№895321, який
виданий Хмельницьким обласним
кардіологічним диспансером,
вбачається, що датою його видачі є 06
березня 2014 року, тоді як датою видачі
листка непрацездатності мало б бути
зазначено 24 лютого 2014 року - день
відкриття лікарняного. Це ставить під
сумнів твердження позивача, що він
перебував на лікарняному саме з 24
лютого 2014 року.

З огляду на викладене, суд вважає, що
відповідачем вірно враховано 24 та 25
лютого 2014 року як відпрацьовані
позивачем дні та правомірно нараховано
й виплачено за ці дні заробітну плату.
Тому, суд не вбачає правових підстав
для нарахування та оплати позивачу
тимчасової непрацездатності за ці ж
самі дні, оскільки допомога по
тимчасовій непрацездатності повністю
або частково компенсує втрату
заробітної плати, а така втрачена
позивачем не була.

Що стосується вимог позивача провести
нарахування та оплату по листках
непрацездатності за період з 26 лютого
2014 року по 08 травня 2014 року включно, то
ці вимоги задоволенню не підлягають з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України
«Про загальнообов»язкове державне
соціальне страхування у зв»язку з
тимчасової втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
право на матеріальне забезпечення та
соціальні послуги за
загальнообов»язковим державним
соціальним страхуванням у зв»язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
мають застраховані громадяни України,
іноземці, особи без громадянства та
члени їх сімей, які проживають в
Україні, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України, згода
на обов»язковість якого надана
Верховною Радою України.

Це право виникає з настанням
страхового випадку в період роботи
(включаючи і час випробування та день
звільнення), якщо інше не передбачено
законодавством.

Згідно ч.2 ст.35 вищезазначеного Закону
допомога по тимчасовій
непрацездатності внаслідок
захворювання або травми, не
пов»язаної з нещасним випадком на
виробництві та професійним
захворюванням, виплачується Фондом
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності застрахованим
особам починаючи з шостого дня
непрацездатності за весь період до
відновлення працездатності або до
встановлення медико-соціальною
експертною комісією інвалідності
(встановлення іншої групи,
підтвердження раніше встановленої
групи

інвалідності), незалежно від
звільнення застрахованої особи в
період втрати працездатності у
порядку та розмірах, встановлених
законодавством.

Оплата перших п»яти днів
тимчасової непрацездатності
внаслідок захворювання або травми,
не пов»язаної з нещасним випадком на
виробництві, здійснюється за
рахунок коштів роботодавця у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п.п.1-3 Порядку оплати
перших п»яти днів тимчасової
непрацездатності внаслідок
захворювання або травми, не пов»язаної
з нещасним випадком на виробництві, за
рахунок коштів підприємства, установи,
організації, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 06
травня 2001 року №439, цей Порядок
визначає умови та розмір оплати
власником або уповноваженим ним
органом перших п»яти днів
тимчасової непрацездатності внаслідок
захворювання або травми, не пов»язаної
з нещасним випадком на виробництві
(далі - дні тимчасової
непрацездатності), за рахунок коштів
підприємства, установи, організації
чи фізичної особи, яка використовує
працю найманих працівників. Оплата
днів тимчасової непрацездатності
застрахованій особі провадиться за
основним місцем роботи у формі
матеріального забезпечення, яке
повністю або частково компенсує
втрату заробітної плати за робочі дні
(години) згідно з графіком роботи, що
припадають на дні тимчасової
непрацездатності. Підставою для оплати
днів тимчасової непрацездатності є
виданий в установленому порядку
листок непрацездатності.

Системний аналіз вищезазначених норм
вказує на те, що у разі звільнення
працівника підприємство оплачує
листки непрацездатності тільки за ті
п»ять днів, які припадають на період
трудових відносин, а Фонд соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності - з шостого дня хвороби
за весь період до відновлення
працездатності незалежно від
звільнення особи.

Оскільки з 26 лютого 2014 року між
позивачем та відповідачем припинено
трудові відносини, тому у відповідача
не має підстав для нарахування та
оплати листків непрацездатності серії
АГД№895321 від 06 березня 2014 року, серії
АГД№847881 від 07 березня 2014 року та
АГД№953033 від 03 квітня 2014 року.

З огляду на викладене, в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити у
повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України,
суд

в и р і
ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Старокостянтинівської районної ради
Хмельницької області, з участю третьої
особи без самостійних вимог -
Старокостянтинівської міської
виконавчої дирекції Хмельницького
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, про визнання
незаконною відмову провести
нарахування та оплату листків
непрацездатності та зобов»язання
провести нарахування та оплату листків
непрацездатності відмовити у повному
обсязі.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Хмельницької області через
Старокостянтинівський районний суд
шляхом подання в десятиденний строк з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: