Номер провадження: 22-ц/785/7379/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

при секретарях: Феленко В.В., Желєзнові
В.В., Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
апеляційною скаргою заступника
прокурора Одеської області на рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 01 квітня 2014 року по цивільній
справі за позовом заступника прокурора
Приморського району м.Одеси в
інтересах держави в особі Одеської
міської ради, Обласного комунального
підприємства по обслуговуванню
іноземних представництв до ОСОБА_2 за
участю третьої особи ОСОБА_3 про
витребування майна з чужого
незаконного володіння, -

В С Т А Н О
В И Л А:

У жовтні 2011року заступник прокурора
Приморського району м. Одеси в
інтересах держави в особі Одеської
міської ради, Обласного комунального
підприємства по обслуговуванню
іноземних представництв звернувся до
суду з позовом, в якому просить
витребувати нежитлове приміщення, що
знаходиться в будинку АДРЕСА_1, площею
85,0 кв.м., з незаконного володіння ОСОБА_2
на користь Одеської міської ради.

На обґрунтування своїх вимог заступник
прокурора посилається на те, що
прокуратурою Приморського району м.
Одеси проведено перевірку законності
відчуження нерухомого майна,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, та
встановлено, що заочним рішенням
Приморського районного суду м. Одеси
від 27.06.2007 року за громадянином ОСОБА_5
визнано право власності на спірне
нежиле приміщення, що розташоване в
будинку АДРЕСА_1, площею 85,0 кв.м. В
подальшому ОСОБА_5 06.09.2007 року продав
спірне приміщення ОСОБА_3, а той, в свою
чергу, за договором купівлі-продажу від
09.11.2007 року продав це приміщення
відповідачеві - ОСОБА_2 Втім, 21.03.2011 року
рішення суду від 27.06.2007 року, на
підставі якого ОСОБА_5 набув право
власності на спірне приміщення,
скасовано за нововиявленими
обставинами. Крім того, посилання суду
в рішенні від 27.06.2007 року на той факт, що
між ОСОБА_5 та Обласним комунальним
підприємством по обслуговуванню
іноземних представництв укладений
договір оренди нежитлового приміщення,
який став підставою для подальшого
визнання за ОСОБА_5 права власності на
спірне приміщення, є спірним. В ході
проведення Управлінням СБУ в Одеській
області перевірки встановлено, що
фактично в оренду зазначене нежитлове
приміщення ОСОБА_5 не передавалось,
роботи по його ремонту ОСОБА_5 не
проводилися. За наслідками цієї
перевірки порушено кримінальні справи,
за результатами розслідування яких
ОСОБА_5 притягнуто до кримінальної
відповідальності. Таким чином,
прокурор вважає, що на підставі
зазначеного заочного судового рішення
з власності Одеської територіальної
громади незаконно вибуло спірне нежиле
приміщення, яке на підставі ст. 388 ЦК
України та зважаючи на скасування
вказаного заочного рішення, має бути
витребувано з незаконного володіння
останнього набувача - власника - ОСОБА_2

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 11.07.2012 року, залишеного без
змін ухвалою апеляційного суду
Одеської області від 01.11.2012 року у
задоволенні позову заступника
прокурора Приморського району м. Одеси
в інтересах держави в особі Одеської
міської ради, Обласного комунального
підприємства по обслуговуванню
іноземних представництв до ОСОБА_2 про
витребування майна, за участю третьої
особи - ОСОБА_3 - відмовлено у повному
обсязі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19.06.2013 року
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 11.07.2012 року та ухвала
апеляційного суду Одеської області від
01.11.2012 року - скасовані і справу
передано на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Рішенням Приморського районного суду
м.Одеси від 01 квітня 2014 року у
задоволенні позову заступника
прокурора Приморського району м.Одеси
в інтересах держави в особі Одеської
міської ради, Обласного комунального
підприємства по обслуговуванню
іноземних представництв до ОСОБА_2 про
витребування майна, за участю третьої
особи - ОСОБА_3 - відмовлено у повному
обсязі.

В апеляційній скарзі заступник
прокурора Одеської області просить
скасувати рішення Приморського
районного суду м.Одеси від 01 квітня 2014
року та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги
заступника прокурора Приморського
району м.Одеси у повному обсязі,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими;

3) невідповідність висновків
суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також
розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні рішення судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
що викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

Норми матеріального права
вважаються порушеними або
неправильно застосованими, якщо
застосовано закон, який не
поширюється на ці правовідносини, або
не застосовано закон, який підлягав
застосуванню.

Порушення норм процесуального
права можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення, якщо це
порушення призвело до неправильного
вирішення справи.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
Законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з`ясованих обставин, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
або заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.

За положеннями ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати; 7) чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8) чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Рішення суду першої інстанції
зазначеним вимогам не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову
заступника прокурора Приморського
району м. Одеси в інтересах держави в
особі Одеської міської ради, Обласного
комунального підприємства по
обслуговуванню іноземних
представництв до ОСОБА_2 про
витребування майна про витребування
майна з чужого незаконного володіння,
суд першої інстанції виходив з того, що

ОСОБА_2 набула спірне майно за
відплатним договором, є добросовісним
набувачем, спірне майно вибуло з
володіння власника та особи, якій він
передав це майно у володіння за їх
волею, що є безумовною підставою для
набуття ОСОБА_2 права власності на таке
майно у порядку та з підстави,
передбаченої у статті 330 ЦК України та
відсутні усі підстави для витребування
спірного приміщення від відповідачки.

Проте погодитися з такими
висновками суду першої інстанції не
можна.

З матеріалів справи вбачається, що
заочним рішенням Приморського
районного суду м. Одеси від 27.06.2007 року
за громадянином ОСОБА_5 визнано право
власності на нежиле приміщення,
розташоване в будинку по АДРЕСА_1,
площею 85,0 кв. м. Зазначене рішення й
права, визнані за особою в ньому,
зареєстровані в КП «ОМБТІ та РОН», про
що свідчить витяг з реєстру прав
власності на нерухоме майно від 30.08.2007
року № 15758069.

Згодом, після реєстрації визнаних за
ним прав ОСОБА_5 продав спірне
приміщення ОСОБА_3 за договором
купівлі-продажу від 06 вересня 2007 року,
який посвідчено приватним нотаріусом
ОСОБА_6, зареєстровано в реєстрі за №1734.

В подальшому, ОСОБА_3 за договором
купівлі-продажу від 09.11.2007 року продав
спірне приміщення відповідачці ОСОБА_2
Зазначений договір посвідчено
приватним нотаріусом ОСОБА_7,
зареєстровано в реєстрі за № 75. Право
власності відповідача на це приміщення
зареєстроване в КП «ОМБТІ та РОН» 10.12.2007
року, номер запису 2588 в книзі 72 неж-24.

Заочне рішення суду від 27.06.2007 року,
постановлене у справі за позовом
ОСОБА_5 до Обласного комунального
підприємства по обслуговуванню
іноземних представництв, яким визнано
право власності на спірне приміщення
за ОСОБА_5, на підставі якого в
подальшому був вчинений перепродаж
спірного нерухомого майна, 21.03.2011 року, -
було скасовано за нововиявленими
обставинами. На цей час позов ОСОБА_5 у
зазначеній справі - залишено без
розгляду ухвалою суду від 12.09.2011 року,
яка набрала законної сили.

Вироком Приморського районного суду м.
Одеси від 16.06.2011 року ОСОБА_5 визнано
винним у скоєнні злочину,
передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Постановою Приморського районного
суду м. Одеси від 25.12.2012 року ОСОБА_8
звільнено від кримінальної
відповідальності за скоєння злочину
передбаченого ст. 367 КК України на
підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.
Службова недбалість виразилася у
неналежному виконанні своїх посадових
обов`язків у неналежному контролі за
майном, що знаходилося у віданні
підприємства, що потягнуло можливість
переходу права власності на це майно
до інших осіб, які використали
підроблені документи, що спричинило
майнову шкоду в вигляді вартості даних
приміщень - 4250100 грн.

У якості доказу належності
Одеській міській раді спірного
нежилого приміщення площею 85 кв. м. в
будинку по АДРЕСА_1 прокурором до
позову додано свідоцтво про право
власності від 29.10.2004 року, згідно якого
виконавчим комітетом Одеської міської
ради посвідчено, що об`єкт в цілому який
розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить
територіальній громаді м. Одеси в особі
Одеської міської ради на праві
комунальної власності та в цілому
складається з нежилих приміщень
першого поверху загальною площею 298,0
кв. м. відображених у технічному
паспорті від 21.06.2004 року. Свідоцтво
видане на підставі рішення виконавчого
комітету Одеської міської ради від 30
вересня 2004 року за № 586.

Відповідно до ч.1 ст. 388 ЦК України
якщо майно за відплатним договором
придбане в особи, яка не мала права його
відчужувати, про що набувач не знав і не
міг знати (добросовісний набувач),
власник має право витребувати це майно
від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою,
якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи,
якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або
особи, якій він передав майно у
володіння, не з їхньої волі іншим
шляхом.

Таким чином право витребування
майна з чужого незаконного володіння
належить виключно його власнику або в
інтересах власника.

Усуваючи недоліки, на які
акцентовано увагу в ухвалі Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19.06.2013 року, суд апеляційної
інстанції після роз`яснення положення
ч.4 ст.10 ЦПК України, за заявленим у
судовому засіданні представником
прокуратури Одеської області
клопотанням, витребував в Департаменті
архівної справи та діловодства
Одеської міської ради завірені копії
документів, на підставі яких було
прийнято рішення виконавчого комітету
Одеської міської ради від 30 вересня 2004
року за № 586 та видано територіальній
громаді м. Одеси в особі Одеської
міської ради свідоцтво про право
власності.

Як вбачається з витребуваних
документів з Департаменту архівної
справи та діловодства Одеської міської
ради, за договором купівлі-продажу № 111
від 21 грудня 2005 року, посвідченого
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_9,
зареєстрованого в державному реєстрі
правочинів 21.12.2005 року, Територіальна
громада міста Одеси в особі Одеської
міської ради продала, а Приватне
підприємство «Антарес» купило за 1082361,60
грн. індивідуально визначене майно
комунальної власності у вигляді
нежилих приміщень першого поверху № 501,
що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та в
цілому складаються з приміщень першого
поверху загальною площею 298 кв.м.,
відображених у технічному паспорті, а
саме: тамбур-1; коридори 2, 6, 13; зал - 3, 12;
кабінети - 4, 5, 7, 11, 14, 15, 19; торг. Зал - 8;
каса -9: підсобне -10, 18; туалет -16; кладова
- 17.

Згідно із довідкою, підписаною
завідуючим фінвідділом про стан
розрахунків розрахунок за відчуження
за адресою: АДРЕСА_1 згідно договору
купівлі-продажу № 111 від 21.12.2005 року з
ПП «Антарес», покупцем здійснені в сумі
1082361,60 грн. за п/п № № 28 від 17.01.2006 року; 29
від 19.01.2006 року.

Згідно із актом
приймання-передачі від 20.01.2006 року
Територіальна громада міста Одеси в
особі Одеської міської ради передала, а
Приватне підприємство «Антарес»
прийняло куплене за договором
купівлі-продажу № 111 від 21 грудня 2005
року індивідуально визначене майно
комунальної власності у вигляді
нежилих приміщень першого поверху № 501,
що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та в
цілому складаються з приміщень першого
поверху загальною площею 298 кв. м.,
відображених у технічному паспорті, а
саме: тамбур-1; коридори 2, 6, 13; зал - 3, 12;
кабінети - 4, 5, 7, 11, 14, 15, 19; торг. Зал - 8;
каса -9: підсобне -10, 18; туалет -16; кладова
- 17.

Крім того, з матеріалів витребуваних з
Департаменту архівної справи та
діловодства Одеської міської ради
вбачається, що відчуженню об`єкту
комунальної власності за адресою:
АДРЕСА_1 передувало звернення ПП
«Антарес», яке орендувало дані
приміщення з листопаду 1997 року;
погодження контролюючих органів про
можливість відчуження об`єкту
нерухомості, проведення оцінки об`єкту,
рішення Одеської міської ради № 2933-ХХIV
від 26.08.2004 року про перелік об`єктів
комунальної власності територіальної
громади міста Одеси, що підлягають
приватизації у 2004 році тощо серед яких
зазначено і спірний об`єкт, на який
Одеською міською радою отримано
свідоцтво про право власності від
29.10.2004 року і в подальшому відчужено за
договором купівлі-продажу за № 111 від
21.12.2005 року.

При таких обставинах немає
підстав вважати, що індивідуально
визначене майно комунальної власності
у вигляді нежилих приміщень першого
поверху № 501, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, яке прокурором
ідентифіковане, як майно належне
Одеській міській раді на підставі
свідоцтва про право власності від
29.10.2004 року, дійсно належало на час
звернення з позовом у жовтні 2011 року та
належить на теперішній час
Територіальній громаді міста Одеси в
особі Одеської міської ради в
інтересах та на користь якої
прокурором заявлені вимоги про
витребування майна з чужого
незаконного володіння.

Виходячи із встановлених
апеляційним судом обставин, нежилі
приміщення першого поверху № 501, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та в
цілому складаються з приміщень першого
поверху загальною площею 298 кв. м.,
відображених у технічному паспорті, а
саме: тамбур-1; коридори 2, 6, 13; зал - 3, 12;
кабінети - 4, 5, 7, 11, 14, 15, 19; торг. Зал - 8;
каса -9: підсобне -10, 18; туалет -16; кладова
- 17 належать ПП «Антарес», яке у
передбаченому законом порядку набуло
даний об`єкт шляхом укладення договору
купівлі-продажу у Одеської міської
ради. При цьому ПП «Антарес» виконані
суттєві умови договору - проведено
розрахунок у повному обсязі та за актом
приймання-передачі прийнято куплене
нерухоме майно у Одеської міської ради
у володіння.

Проте районний суд виходив з того, що
спірне нерухоме майно вибуло із
власності (господарського відання)
осіб в інтересах яких прокурором
заявлений позов, шляхом передачі у
квітні 2006 року в оренду ОСОБА_5 за
волею власника (титульного власника),
помилково ототожнюючи Одеську міську
раду з власником та Обласне комунальне
підприємство по обслуговуванню
іноземних представництв в особі
директора ОСОБА_8 з титульним власником
спірного приміщення.

Між тим дійсний власник нерухомого
майна, яке до укладення договору
купівлі-продажу від 21.12.2005 року та
передачі за актом приймання-передачі
від 20.01.2006 року належало Одеській
міській раді - приватне підприємство
«Антарес», до участі у справі не
залучено.

При таких обставинах у районного суду
не було підстав вважати, що спірне
майно вибуло із власності власника - ПП
«Антарес» за волею засновника
підприємства або його посадових осіб
за наявності у них відповідних
повноважень наданих власником
підприємства.

Тому рішення суду першої інстанції не
може залишатися в силі і підлягає
скасуванню.

Як вже зазначалося, із
витребуваних документів власником
нерухомого майна, про витребування
якого заявив в інтересах Одеської
міської ради прокурор є приватне
підприємство «Антарес».

Доказів, які б спростовували
встановлені апеляційним судом
обставини щодо належності приміщень,
зазначених у свідоцтві про право
власності від 29.10.2004 року наданого у
якості підстави, що підтверджує право
власності особи в інтересах та на
користь якої заявлений позов про
витребування з чужого незаконного
володіння, прокурором не представлено.

Судова колегія звертає увагу, що
заявляючи вимоги про витребування з
чужого незаконного володіння ОСОБА_10
нежитлового приміщення площею 85 кв. м.
адресою: АДРЕСА_1 на користь Одеської
міської ради, прокурор у якості доказу
належності даного приміщення на праві
власності Одеській міській раді надав
свідоцтво про право власності від
29.10.2004 року, згідно якого нежилі
приміщення першого поверху № 501, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та в
цілому складаються з приміщень першого
поверху загальною площею 298 кв. м.,
відображених у технічному паспорті, а
саме: тамбур-1; коридори 2, 6, 13; зал - 3, 12;
кабінети - 4, 5, 7, 11, 14, 15, 19; торг. Зал - 8;
каса -9: підсобне -10, 18; туалет -16; кладова
- 17

При цьому будь-яких доказів про те, що
витребуване приміщення площею 85 кв. м.
входить до складу приміщень загальною
площею 248 кв. м., які належали Одеській
міській раді на підставі свідоцтва про
право власності від 29.10.2004 року,
прокурором не надано.

Крім того, прокурором не представлено
доказів про належність Одеській
міській раді або Обласному
комунальному підприємству по
обслуговуванню іноземних
представництв нежитлового приміщення
площею 85 кв. м. адресою: АДРЕСА_1, як
об`єкта нерухомості, що виділений в
самостійну окрему одиницю.

В будь-якому випадку витребування
майна з чужого незаконного володіння
можливо виключно на користь діючого
власника.

На користь колишнього власника, який у
встановленому Законом порядку
відчужив дане майно іншій особі,
отримав розрахунок та передав
приміщення покупцеві, не оспорює
договір щодо відчуження, таке майно не
може бути витребувано, виходячи з того,
що колишній власник не є належним
позивачем за вказаними вимогами.

При таких обставинах позов прокурора
не може бути задоволений, оскільки
вимоги про витребування майна з чужого
незаконного володіння заявлені в
інтересах особи, яка не є діючим
власником даного майна і доказів про
належність спірного майна особі в
інтересах якої заявлений позов про
його витребування, не надано.

Судова колегія доходить до висновку
про те, що апеляційна скарга
заступника прокурора Одеської області
підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду першої інстанції -
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні позову
заступника прокурора Приморського
району м.Одеси в інтересах держави в
особі Одеської міської ради, Обласного
комунального підприємства по
обслуговуванню іноземних
представництв до ОСОБА_2 за участю
третьої особи - ОСОБА_3 про витребування
майна з чужого незаконного володіння.

На підставі викладеного і керуючись
ст. ст. 303, 307, 309, 313, 317 ЦПК України, судова
колегія -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Одеської області -
задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 01 квітня 2014 року - скасувати
та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову
заступника прокурора Приморського
району м.Одеси в інтересах держави в
особі Одеської міської ради, Обласного
комунального підприємства по
обслуговуванню іноземних
представництв до ОСОБА_2 за участю
третьої особи - ОСОБА_3 про витребування
майна з чужого незаконного володіння.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20 днів з
дня набрання законної сили рішенням
суду.

Головуючий
О.М. Таварткіладзе

Судді:
О.Г. Журавльов

Ю.І. Кравець