МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/3062/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Миколаївський районний суд
Миколаївської області

в складі: головуючого - судді
Стрєльнікова Д.В.

при секретарі Шилан Д.О.,

за участю прокурора Мірошиної О.А.,
представника позивача ОСОБА_1,
відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши 11 квітня 2014 року в місті
Миколаєві у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Миколаївської районної державної
адміністрації Миколаївської області в
інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про
позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

17.12.2013 року Миколаївська
райдержадміністрація в інтересах
малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про позбавлення
останньої батьківських прав по
відношенню до її дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4. Одночасно, діючи як орган
опіки і піклування, позивач просив
передати йому дітей для подальшого
влаштування. Свої вимоги позивач
обґрунтував тим, що відповідачка є
матір'ю одиначкою. При цьому вона не має
постійного місця проживання, в
останньому її житлі відсутні
санітарно-гігієнічні та інші необхідні
умови для проживання дітей. Також за
твердженням позивача відповідачка не
приділяє належної уваги дітям, не
піклується про їх виховання, здоров'я
та харчування. Посилаючись на
негативну соціальну характеристику
особи відповідачки, відсутність у неї
житла пристосованого для проживання
дітей, а також на те, що вона перебуває
на диспансерному обліку у
лікаря-нарколога, позивач просив
позбавити її батьківських прав.

Ухвалою суду від 16.01.2014 року в якості
третьої особи залучено Радсадівську
сільську раду Миколаївського району
Миколаївської області.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав і підтвердив
викладені в позовній заяві обставини.

Прокурор також вважав, що позов
підлягає задоволенню, оскільки
відповідачка перебуває на обліку у
лікаря-нарколога.

Відповідачка позов не визнала.
Пояснила, що дійсно не має змоги в
повній мірі опікуватися своїми дітьми,
але причиною цього є труднощі
матеріального характеру, відсутність
постійної роботи, а також бажання
відповідних посадових осіб будь-яким
чином позбавити її батьківських прав.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився. Письмово свою
позицію щодо позову суду також не
висловив.

Заслухавши пояснення сторін й інших
учасників цивільного процесу,
дослідивши письмові докази по справі,
суд дійшов наступного.

Позивач у відповідності до ст. 11 Закону
України "Про забезпечення
організаційно-правових умов
соціального захисту дітей-сиріт та
дітей, позбавлених батьківського
піклування" є органом опіки і
піклування, та наділений правом
подання заяв, клопотань, позовів про
захист прав дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування.

Судом також встановлено, що
відповідачка є матір'ю ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4. (а.с. 7-10)

У своєму висновку позивач, як орган
опіки і піклування вважає доцільним
позбавити відповідачку батьківських
прав по відношенню до її дітей. (а.с. 4)

Проаналізувавши встановлені по справі
обставини і визначені відповідно до
них правовідносини суд виходить з
такого.

В п.п. 15-18 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30.03.2007 р. № 3 "Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав"
зазначено, що батько чи мати можуть
бути позбавлені судом батьківських
прав щодо дитини, яка не досягла 18 років
і тільки з підстав, передбачених ст. 164
СК України.

При цьому суд бере до уваги те, що
позбавлення батьківських прав є
крайнім і виключним заходом впливу на
осіб, які не виконують батьківських
обов'язків. Отже заявлені позовні
вимоги мають бути обґрунтованими і
підтвердженими належними доказами.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що
позивачем фактично заявлено позов з
підстав передбачених ст. 164 ч. 1 п.п. 2, 4 СК
України, тобто через ухиляння
відповідачки від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини та через
те, що вона вона є хронічним
алкоголіком або наркоманом.

Згідно вище вказаної Постанови Пленуму
Верховного Суду України ухилення
батьків від виконання своїх обов'язків
має місце, коли вони не піклуються про
фізичний і духовний розвиток дитини, її
навчання, підготовку до самостійного
життя, зокрема: не забезпечують
необхідного харчування, медичного
догляду, лікування дитини, що негативно
впливає на її фізичний розвиток як
складову виховання; не спілкуються з
дитиною в обсязі, необхідному для її
нормального самоусвідомлення; не
надають дитині доступу до культурних
та інших духовних цінностей; не
сприяють засвоєнню нею
загальновизнаних норм моралі; не
виявляють інтересу до її внутрішнього
світу; не створюють умов для отримання
нею освіти. Зазначені фактори, як кожен
окремо, так і в сукупності, можна
розцінювати як ухилення від виховання
дитини лише за умови винної поведінки
батьків, свідомого нехтування ними
своїми обов'язками.

У відповідності до ст. ст. 10 ч. 3, 60 ч. 1 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень.

Так доказами невиконання
відповідачкою обов'язків щодо
виховання своїх дітей, наприклад, могли
б бути відповідні судові рішення про
притягнення останньої до юридичної
відповідальності внаслідок наявності
в її поведінці винних дій.

Однак в обґрунтування позову позивачем
лише надані документи службового
листування, які не є належними доказами
у даній цивільній справі. Наявність же
соціально-побутових проблем та
невлаштованості в житті відповідачки
само по собі не може окремо свідчити
про її ухилення від виконання
батьківських обов'язків.

Отже стверджуючи про ухилення
відповідачки від виконання своїх
обов'язків по вихованню дітей позивач
не надав суду належних і допустимих
доказів, які б підтверджували дану
обставину.

Що стосується підстав позбавлення
батьківських передбачених ст. 164 ч. 1 п. 4
СК України, то суд виходить з такого.
Дана норма закону передбачає, що мати
може бути позбавлена судом
батьківських прав, якщо вона є
хронічним алкоголіком або наркоманом.

На обґрунтування цього позивачем
надано копію вироку Заводського
районного суду м. Миколаєва від 19.12.2013
року, яким відповідачку засуджено за
ст. ст. 185 ч. 1, 70 ч. 4, 75, 76 КК України до 2-х
років позбавлення волі з іспитовим
строком 2 роки та покладенням низки
обов'язків. З цього вироку вбачається,
що 07.11.2013 року відповідачка цим же судом
також засуджувалася за ст. 309 ч. 1 КК
України, тобто за злочин пов'язаний із
незаконним обігом наркотичних засобів,
та з 06.03.2006 року перебуває на обліку в
наркологічному диспансері з діагнозом:
синдром залежності від опіатів,
ефедрона.

Згідно ст. 61 ч. 4 ЦПК України вирок у
кримінальному провадженні, що набрав
законної сили, обов'язковий для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок суду, з питань, чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою.

Надана ж позивачем копія вироку не
відноситься безпосередньо до предмету
розглядуваного судом позову, а тому не
є підставою для позбавлення
батьківських прав. При цьому належним
доказом того, що особа є хронічним
алкоголіком або наркоманом має
виступати відповідний медичний
висновок.

Що стосується даних наведених у вироку
від 19.12.2013 року, то вони свідчать лише
про те, що відповідачка перебуває на
обліку в наркологічному диспансері з
06.03.2006 року, але від того часу жодних
медичних обстежень відповідачки не
проводилося і чи є остання хронічним
наркоманом або алкоголіком на цей час -
дані відсутні.

Оцінюючи в сукупності всі обставини
справи досліджені в судовому засіданні
суд, у відповідності до ст. 19 ч. 6 СК
України, не погоджується з висновком
органу опіки та піклування, оскільки
він не є достатньо обґрунтованим.

Таким чином, оскільки доводи, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги не
підтверджені відповідними доказами у
суду відсутні підстави для задоволення
позову.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 215 ЦПК
України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов Миколаївської районної
державної адміністрації Миколаївської
області про позбавлення батьківських
прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки с.
Комсомольське Миколаївського району
Миколаївської області по відношенню до
дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с.
Весняне Миколаївського району
Миколаївської області, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Крива Балка
Миколаївського району Миколаївської
області, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця с. Крива Балка
Миколаївського району Миколаївської
області, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки
с. Крива Балка Миколаївського району
Миколаївської області та передачу цих
дітей Миколаївській районній
державній адміністрації Миколаївської
області - залишити без задоволення.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга протягом 10 днів до апеляційного
суду Миколаївської області через
Миколаївський районний суд
Миколаївської області.

Суддя
Д.В. Стрєльніков

11.04.2014