НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
№
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.2014 року

Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.

секретаря Кравченко О.О.

за участю

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Новомосковську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4,
ОСОБА_2 про встановлення факту, який має
юридичне значення, визнання права
власності на майно в порядку
спадкування за заповітом, визнання
права власності на майно в порядку
спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

29 жовтня 2010 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про
визнання права власності на майно в
порядку спадкування за заповітом,
визнання права власності на майно в
порядку спадкування за законом.

03 червня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з уточненими вимогами про
встановлення факту, який має юридичне
значення.

В обґрунтування своїх вимог позивач
ОСОБА_1 посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3
померла її бабуся - ОСОБА_5.

Після смерті ОСОБА_5 залишилося
спадкове майно:

-домоволодіння та земельна ділянка
площею 0,3371 га., розташовані за адресою:
АДРЕСА_1;

-грошові вклади в Знаменівській філії
Ощадного банку по рахункам № НОМЕР_3, №
НОМЕР_1, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5, № НОМЕР_6;

Позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що в
серпня 2012 року їй стало відомо, що
ОСОБА_5 склала на її ім'я заповіт.

11 серпня 2012 року вона отримала дублікат
заповіту, заповіт був складений на її
дівоче прізвище - ОСОБА_1, згідно
заповіту, бабуся заповідала їй
домоволодіння, розташоване за адресою:
АДРЕСА_1.

Позивач зазначила в заяві, що в вересня
2012 року вона звернулася до нотаріуса
для оформлення спадщини, але, їй було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, оскільки, після
укладенні договору купівлі-продажу
земельної ділянки, ОСОБА_5 не оформила
земельну ділянку на своє ім'я, їй
рекомендовано звернутися до суду.

Позивач також посилалася на те, що в
заповіті ОСОБА_5 її ім'я помилково
зазначене як ОСОБА_1, в той час, як її
правильне ім'я - ОСОБА_1.

В зв'язку з наведеним, в позовній заяві
ОСОБА_1 просила суд:

-встановити факт, який має юридичне
значення, а саме, що заповіт від 12
жовтня 2007 року, складений ОСОБА_5 на ім'я
ОСОБА_1, був складений на ім'я ОСОБА_1;

-визнати за нею право власності на
домоволодіння та земельну ділянку
площею 0,3371 га., розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
заповітом;

-визнати за нею право власності на
грошові вклади в Знаменівській філії
Ощадного банку по рахункам № НОМЕР_3, №
НОМЕР_1, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5, № НОМЕР_6, в
порядку спадкування за заповітом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримала свої позовні вимоги в
повному обсязі, посилалася на підстави
звернення до суду, викладені в заяві,
просила суд задовольнити вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов не визнав, заперечував проти
задоволенні позовних вимог, посилався
на те, що він є онуком ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3, у встановлений
законодавством шестимісячний строк
звернувся до нотаріуса з заявою про
прийняття спадщини, йому достовірно
відомо, що ОСОБА_5, за життя, не складала
заповіт.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні
позов не визнала, посилалася на те, що
вона є дочкою ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3, у встановлений
законодавством шестимісячний строк
звернулася до нотаріуса з заявою про
прийняття спадщини, їй відомо, що
ОСОБА_5, за життя, не складала заповіт.

Представник відповідача ОСОБА_4, в
судовому засіданні позов не визнав,
зазначив, що спадкодавець не складала
заповіту, тому, в задоволенні позову
належить відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши надані сторонами докази,
приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.
Дніпродзержинськ Дніпропетровської
області, що підтверджується свідоцтвом
про народження.

17 липня 1982 року ОСОБА_1 уклала шлюб з
ОСОБА_7, шлюб зареєстровано у Відділі
реєстрації актів цивільного стану по
місту Новомосковську Новомосковського
міськрайонного управління юстиції
Дніпропетровської області, актовий
запис № 500, після реєстрації шлюбу
ОСОБА_1 присвоєне прізвище - ОСОБА_1.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3
померла бабуся позивачки - ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про смерть.

Згідно до спадкової справи, яка
заведена приватним нотаріусом
Новомосковського районного
нотаріального округу ОСОБА_8, з заявами
про прийняття спадщини після ОСОБА_5,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, звернулися:
дочка спадкодавця - ОСОБА_4; онука
спадкодавця - ОСОБА_1; онук спадкодавця -
ОСОБА_2.

Судом встановлено, що 12 жовтня 2007 року
ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений
секретарем виконавчого комітету
Знаменівської сільської ради
Новомосковського району
Дніпропетровської області, відповідно
до якого, заповідала житловий будинок
та земельну ділянку площею 0,3371 га.,
розташовані за адресою: АДРЕСА_1 внучці
- ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1.

02 квітня 2014 року постановою приватного
нотаріуса Новомосковського районного
нотаріального округу ОСОБА_8 позивачці
ОСОБА_1 було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину після
смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, в
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів,
(відсутністю державного акту на
земельну ділянку.)

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд
розглядає справи про встановлення
фактів, які мають юридичне значення.

Враховуючи надані докази, суд вважає,
що в судовому засіданні знайшли
підтвердження факти, на які
посилається позивач, тому його вимоги в
частині встановлення факту, який має
юридичне значення підлягають
задоволенню, суд приходить до
переконання, що при складенні заповіту
ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 було
помилково зазначено, що майно
заповідається онучці ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1, в той час, як ім'я онуки -
ОСОБА_1.

На заперечення позову відповідачі
посилалися на те, що ОСОБА_5 не складала
заповіт.

У відповідності до ст. 10, 60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається на
обґрунтування своїх вимог або
заперечень.

Відповідачі не зверталися до суду з
позовом про визнання заповіту
недійсним, зазначений заповіт не
визнавався недійсним, тому, суд не
приймає зазначені заперечення.

У відповідності до ст. 328 ЦК України,
право власності набувається на
підставах, не заборонених законом.

У відповідності до ст. 346 ЦК України,
право власності припиняється у разі
смерті власника.

На підставі ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Згідно до ст. 1269 ЦК України,
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини.

У відповідності до ст. 1233 ЦК України,
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

На підставі ст. 1235 ЦК України, заповідач
може визначити своїми спадкоємцями
одну або кілька фізичних осіб,
незалежно від наявності у нього з цими
особами сімейних, родинних відносин, а
також інших учасників цивільних
відносин.

Оскільки позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем
за заповітом ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3, прийняла спадщину у
відповідності до вимог ст. 1269 ЦК
України, вона має право на спадкування
за заповітом.

Судом встановлено, що 15 квітня 2003 року
між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 був укладений
договір купівлі-продажу, відповідно до
якого ОСОБА_9 продав, а ОСОБА_5 купила
земельну ділянку площею 0,3371 га., яка
надана для будівництва та
обслуговування житлового будинку - 0,250
га., ведення особистого підсобного
господарства - 0,871 га., та розташована на
території АДРЕСА_1

Встановлено, що продавець ОСОБА_9 був
власником земельної ділянки на
підставі Державного акту на право
приватної власності на землю серія І-ДП
№ 000529, виданого 06 вересня 2000 року
Знаменівською сільською радою
Новомосковського району
Дніпропетровської області,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 16528.

Судом встановлено, що ОСОБА_5, за життя,
не оформила правовстановлюючі
документи на вищезазначену земельну
ділянку, не отримала Державний акт на
право приватної власності на землю.

Оскільки нотаріусом з зазначених
підстав відмовлено позивачці у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
земельну ділянку, іншим шляхом
неможливо поновити права позивача, суд
приходить до переконання. що позовні
вимоги ОСОБА_1 в частині визнання права
власності на спірну земельну ділянку в
порядку спадкування за заповітом
підлягають задоволенню.

В той же час, суд приходить до
переконання, що в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 в частині визнання права
власності на житловий будинок в
порядку спадкування за заповітом та
визнання права власності на грошові
вклади за законом належить відмовити,
наступного.

У відповідності до Закону України «Про
нотаріат», на нотаріусів покладені
повноваження щодо оформлення
спадкових справ.

Приватним нотаріусом Новомосковського
районного нотаріального округу ОСОБА_8
не виносилося постанов про відмову
позивачці ОСОБА_1 у видачі свідоцтв про
право на спадщину на спадкове майно - на
житловий будинок та на грошові вклади
за законом, в зв'язку з чим, спору між
сторонами з цього приводу не виникло,
позивачці ніщо не заважає отримати
свідоцтва у нотаріуса, тому. вимоги в
цій частині є необґрунтованим.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
10, 60, 88, 213-215, ЦПК України, ст.ст. 328, 346, 370,
372, 1216, 1218, 1225, 1258, 1261, 1269 ЦК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Встановити факт, який має юридичне
значення, а саме, що заповіт від 12
жовтня 2007 року, складений ОСОБА_5, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3, та посвідчений
секретарем виконавчого комітету
Знаменівської сільської ради
Новомосковського району
Дніпропетровської області, згідно
якого ОСОБА_5 заповідала житловий
будинок з надвірними побудовами та
присадибною земельною ділянкою, що
розташовані в АДРЕСА_1 внучці - ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1, був складений ОСОБА_5, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім'я ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_2 і.н. НОМЕР_2.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 і.н.
НОМЕР_2 право власності на земельну
ділянку площею 0,3371 га., розташовану на
території АДРЕСА_1, яка надана для
будівництва та обслуговування
житлового будинку - 0,250 га., ведення
особистого підсобного господарства -
0,0871 га., в порядку спадкування за
заповітом після ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3. (Державний акт на право
приватної власності на землю серія І-ДП
№ 000529, виданий 06 вересня 2000 року
Знаменівською сільською радою
Новомосковського району
Дніпропетровської області на ім'я
ОСОБА_9, зареєстрований в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 16528)

В задоволенні іншої частини позовних
вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ
Д.І. Городецький