Провадження № 2/522/7519/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

09.12.2014 року, Приморський районний суд м.
Одеси, у складі:

головуючого судді - Турецького О.С.,

при секретарі - Гасуляк С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Приморського
районного суду м. Одеси цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості по аліментах,
пені, додаткових витрат на утримання
дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з
вказаним вище позовом про стягнення
заборгованості по аліментах, пені,
додаткових витрат на утримання дитини
з ОСОБА_2

Свої вимоги позивачка обґрунтувала
наступним.

09.04.2005 року сторони уклали шлюб, від
якого у них народилося три сини: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

06.02.2011 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
був розірваний судовим рішенням.

З відповідачем позивачка спільно не
проживає, коштів на утримання дітей він
не надає, вихованням не займається.

Посилаючись на викладене, позивачка
просила суд стягнути з ОСОБА_2
заборгованість по аліментам на
утримання їх сина ОСОБА_3 у розмірі 9.164,70
грн., пеню в розмірі 31.959,93 грн. та
додаткові витрати у розмірі 4.741,60 грн..

В судове засідання сторони не
з'явилися, позивачка до судового
засідання надала заяву про розгляд
справи за її відсутністю заочно, позов
підтримує в повному обсязі та просить
його задовольнити, відповідач про час,
дату та місце розгляду справи був
сповіщений належним чином, про причини
неявки суд не повідомив, заяви про
розгляд справи в його відсутність та
заперечень на позов до суду не надав.

Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка
бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Враховуючи викладене, суд ухвалив
розглядати справу заочно.

Частино 2 ст. 197 ЦПК України передбачено,
що у разі неявки в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, судом не проводилась
фіксація судового процесу
звукозаписувальним технічним засобом.

Суд, з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, вважає що
позов підлягає задоволенню частково, з
наступних підстав.

Як випливає з матеріалів справи, 09.04.2005
року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, про
що Першим відділом реєстрації актів
цивільного стану Приморського
районного управління юстиції м. Одеси
було зроблено актовий запис № 53.

Від шлюбу у сторін народилося три сини:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що
підтверджується свідоцтвами про
народження.

Рішенням суду від 06.02.2011 року шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний.

З відповідачем ОСОБА_1 спільно не
проживає.

Відповідно до рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 21.10.2005 року,
яке набрало законної сили 01.11.2005 року, з
ОСОБА_2 стягнуто на користь позивачки
на утримання сина ОСОБА_3 аліменти у
розмірі ? частини заробітку, але не
менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку з 24.06.2005 року
до ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Згідно розрахунку заборгованості по
аліментам, здійсненим державним
виконавцем Романовською О.Л.,
заборгованість відповідача за
вищевказаним рішенням суду складає
дев'ять місяців (з 01.02.2013 року по 01.10.2013
року).

Доказів про розмір заробітної плати
ОСОБА_2 сторони не надали.

Відповідач, являючись батьком
зобов'язаний нести рівні з позивачем
матеріальні витрати, відповідно до
ст.141 Сімейного кодексу України: «Мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини»

Згідно ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, згідно ч. 2 ст.
182 СК України.

Статтею 195 СК України визначено, що
заборгованість за аліментами,
присудженими у частці від заробітку
(доходу), визначається виходячи з
фактичного заробітку (доходу), який
платник аліментів одержував за час,
протягом якого не провадилося їх
стягнення.

Якщо платник аліментів не працював на
час виникнення заборгованості і не
працює на час визначення її розміру,
вона обчислюється виходячи із
середньої заробітної плати працівника
для даної місцевості.

Законом України «Про Державний бюджет
на 2013 рік» встановлено прожитковий
мінімум на дитину віком від 6 до 18 років
в розмірі 1.210,00 грн. (з 01.01.2013 року по
30.11.2013 року).

Враховуючи, що середня заробітна плата
працівника по Дніпропетровській
області (місце виконання рішення) менша
встановленого прожитого мінімуму на
дитину віком 10 років, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, заборгованість ОСОБА_2 по
сплаті аліментів по рішенню
Приморського районного суду м. Одеси
від 21.10.2005 року складає 10.890,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 196 СК України, при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Таким чином, розмір пені за 9 місяців
прострочення виконання зобов'язання
відповідача по сплаті аліментів на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
складає 29.403,00 грн.

Що стосується позовних вимог про
стягнення додаткових витрат на дитину,
слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 185 СК України, той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов'язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення.

Додаткові витрати на дитину можуть
фінансуватися наперед або покриватися
після їх фактичного понесення разово,
періодично або постійно.

Таким чином, виходячи із ст. 141 СК
України, участь кожного з батьків у
додаткових витратах на утримання
дитини має бути в рівних частках з
кожного.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування
(ч. 1 ст. 58 ЦПК України).

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України визначено,
що обставини справи, які за законом
мають бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, заявлені позивачем вимоги щодо
сплати аліментів за минулий час, а
також сума додаткових витрат на дитину
не підтверджені належними та
допустимими доказами.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 141, 180, 195-196 Сімейного кодексу
України, ст. ст. 4, 6, 8, 10-11, 15, 60, 88, 110, 209,
212-215, 218, 223-226, 231, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4
(ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5
(ідентифікаційний номер: НОМЕР_2)
заборгованість по аліментам на
утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 10.890,00 (десять тисяч вісімсот
дев'яносто) гривень, пеню за
несвоєчасне виконання зобов'язань у
розмірі 29.403,00 (двадцять девять тисяч
чотириста три) гривні, а всього: 40.293
(сорок тисяч двісті дев'яносто три)
гривні.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4
(ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5
(ідентифікаційний номер: НОМЕР_2)
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 229 (двісті двадцять дев'ять)
гривень 40 (сорок) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4
(ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) в
дохід держави судовий збір у розмірі 173
(сто сімдесят три) гривні 53 (п?ятдесят
три) копійки.

В задоволені іншої частини позовних
вимог відмовити.

Заява про перегляд заочного рішення
може бути подана відповідачем до
Приморського районного суду м. Одеси
протягом 10-ти днів, після отримання
копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
рішення суду може бути оскаржено в
Апеляційний суд Одеської області через
Приморський районний суд м. Одеси
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення ухвали про відмову в
задоволенні заяви про перегляд
заочного рішення.

Заочне рішення суду може бути
оскаржене позивачем в апеляційному
порядку до Апеляційного суду Одеської
області через Приморський районний суд
міста Одеси шляхом подачі скарги в
10-денний строк з дня отримання його
копії.

Суддя:

О.С.Турецький

09 грудня 2014 року