Номер провадження: 22-ц/785/7454/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Гірняк Л.А., Доценко Л.І.,

за участю секретарів - Решетник М.С.,
Стадніченка А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5, третя особа - об'єднання
співвласників багатоквартирного
житлового будинку «АКАПУЛЬКО», про
відшкодування майнової шкоди, за
апеляційною скаргою фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 на рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 03 липня 2014 року,

встановила:

У березні 2014 р. ОСОБА_4 звернувся до
суду з вищезазначеним позовом, в якому
просив стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 на його
користь: 1) витрати, пов'язані з
відшкодуванням збитків завданих
належному йому автомобілю «Опель
Вектра», реєстраційний номер НОМЕР_1, в
результаті неналежного виконання
відповідачем своїх обов'язків, в сумі -
12 940 грн.; 2) витрати пов'язані з
проведенням експертного
авто-товарознавчого дослідження з
визначення вартості відновлювального
ремонту і матеріалів, збитку,
нанесеного власнику автомобілю «Опель
Вектра», реєстраційний номер НОМЕР_1, в
сумі - 450 грн..

В позові ОСОБА_4 посилався на те, що
він є членом ОСББ «Акапулько» (далі -
ОСББ). За укладеним 26.04.13 р. між ОСББ та
відповідачем договором про надання
охоронних послуг ФОП ОСОБА_5
зобов'язався надати охоронні послуги з
охорони території, прилеглої до
багатоквартирного житлового будинку
по АДРЕСА_1 в м. Одесі. Відповідач
порушив умови договору з надання
якісних, визначених договором послуг
(п. 4.1.1). 07.12.13 р. співробітник виконавця
(охоронець), з порушенням посадової
інструкції, пропустив на прибудинкову
територію сторонній автомобіль, не
записавши у журнал відповідні
відомості (номер автомобіля, прізвище
водія). У результаті виконання
розвороту водій вказаного невідомого
автомобіля допустив зіткнення з
належним йому автомобілем, завдавши
механічні ушкодження. Згідно висновку
експертного авто-товарознавчого
дослідження з визначення вартості
відновлювального ремонту і матеріалів,
розмір збитку, нанесеного належному
йому автомобілю «Опель Вектра»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, становить -
12 940 грн.. Він звернувся до керівництва
ОСББ з приводу відшкодування завданої
майнової шкоди. Керівництво ОСББ в свою
чергу звернулося до відповідача з
відповідною претензією. Однак,
врегулювати питання відшкодування
завданою йому майнової шкоди в
добровільному порядку не вдалося.

Рішенням Приморського районного
суду м. Одеси від 03.07.14. р. позов ОСОБА_4
задоволено. Стягнуто з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_4: 1) збитки в розмірі - 13 390 грн.; 2)
судовий збір у сумі - 243,60 грн..

ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить
рішення суду першої інстанції
скасувати, Ухвалити нове рішення про
повну відмову в задоволенні позову.
Посилається на те, що рішення ухвалено
при неповному з'ясуванні обставин, що
мають значення для справи,
невідповідності висновків суду
обставинам справи, з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

ОСОБА_5 в судовому засіданні
підтримав доводи та вимоги, які
викладені в апеляційній скарзі.

ОСОБА_4 в письмових запереченнях на
апеляційну скаргу вважав необхідним
скаргу відхилити, рішення суду
залишити без змін. Посилався на те, що
предметом охоронного договору є
надання послуг з охорони прибудинкової
території, а не місця зберігання
транспортних засобів (автостоянки). Він
не повинен укладати додаткового
договору з охоронною фірмою, оскільки є
членом ОСББ, яке від імені усіх членів
ОСББ уклало відповідний договір з
відповідачем. П. 5.2 охоронного договору
передбачено, що при неналежному
виконанні обов'язків за договором,
виконавець за власний рахунок усуває
недоліки в охоронних послугах чи
відшкодовує замовнику завдані збитки.
П. 5 договору передбачено обов'язок
виконавця приймати міри по запобіганню
нанесенню збитків майну, що
знаходиться на охоронюваній території.
Саме у результаті неналежного
виконання охоронцем умов договору йому
було завдано збитків.

В судовому засіданні ОСОБА_4
підтримав доводи та вимоги, які
викладені в письмових запереченнях на
апеляційну скаргу.

Побережний В.В., представник ОСББ, в
судовому засіданні вважав необхідним
апеляційну скаргу відхилити, як
безпідставну, рішення суду залишити
без змін, як законне та обґрунтоване.
Посилався на те, що майнова шкода була
завдана позивачу внаслідок порушення
відповідачем умов укладеного з ОСББ
договору з охорони прибудинкової
території.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України,
колегія суддів перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши пояснення осіб, які
з'явилися у судове засідання,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечень на неї, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при ухвалені
рішення, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню. Рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в позові за таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60 ЦПК
України кожна особа має право
звернутися до суду захистом своїх
порушених прав. Суд, здійснюючи
правосуддя, захищає порушені права цих
осіб у спосіб, визначений законами
України. Перелік можливих способів
захисту міститься в ст. 16 ЦК України.
Цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
мають рівні права щодо подання доказів,
їх дослідження та доведення перед
судом їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків
встановлених цим Кодексом. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Статтями 213, 214 ЦПК України
передбачено, що рішення суду повинно
бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилалися як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд
вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; 2) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 3) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову ОСОБА_4, суд першої інстанції
виходив з того, що позивач є членом
ОСББ. 26.04.13 р. між ОСББ та ФОП ОСОБА_5 було
укладено договір № 6 про надання
охоронних послуг. 07.12.13 р., з порушенням
умов договору щодо внесення відомостей
про гостей мешканців будинку до
журналу, співробітник виконавця
пропустив на прибудинкову територію
невідомий автомобіль. При виконанні у
дворі цим автомобілем розвороту
належному позивачу автомобілю було
завдано механічних ушкоджень. Після
чого невідомий автомобіль
безперешкодно покинув прибудинкову
територію. Таким чином, співробітник
виконавця ФОП ОСОБА_5 (охоронець)
повністю проігнорував посадову
інструкцію, договір та Закон України
«Про охоронну діяльність» (а. с. 54 - 56).

Колегія суддів вважає, що погодитися
з такими висновками суду першої
інстанції не можна, цих висновків суд
першої інстанції дійшов при
невідповідності висновків суду
обставинам справи, з порушенням норм
матеріального (ст. ст. 16, 509, 526, 626, 638, 1166
ЦК України) та процесуального (ст. ст. 10,
11, 60, 179, 212, 213 ЦПК України) права. Такими,
що не відповідають обставинам справи є
висновки суду першої інстанції про
можливість покладення на відповідача
обов'язку з відшкодування завданої
майнової шкоди за вимогами позивача.
Колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції необхідно скасувати,
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову. Доводи апелянта
про порушення судом норм матеріального
та процесуального права є.
обґрунтованими.

Судом встановлено наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

26.04.13 р. між ОСББ (Замовник) та ФОП
ОСОБА_5 (Виконавець) було укладено
Договір № 6 про надання охоронних
послуг (далі - Договір про надання
охоронних послуг) (а. с. 20 - 21 зворотна
сторона, 40 - 43). Предметом вказаного
договору є - надання послуг з охорони
території, прилеглої до
багатоквартирного житлового будинку,
розміщеного за адресою - м. Одеса,
АДРЕСА_1 (далі - Об'єкт), а саме охорона
об'єкту, підтримання необхідного
порядку на об'єкті (п. п. 1.1, 1.2).
Виконавець зобов'язаний: - надати
охоронні послуги якісно, в межах своєї
компетенції, визначеної цим договором,
діючим законодавством та інструкцією
(додаток № 1) (п. 4.1); - підтримувати на
об'єкті дотримання порядку, норм
поведінки громадян в межах норм
поведінки, прийнятих в суспільних
містах (п. 4.1.2); - забезпечити дотримання
встановлених норм протипожежної
безпеки, а у випадку необхідності
забезпечити негайне прийняття
відповідних невідкладних мір згідно
Інструкції з протипожежної безпеки (п.
4.1.2, 4.1.3); - забезпечити конфіденційність
відомостей Замовника; - при неналежному
виконанні умов договору виконавець за
свій рахунок усуває недоліки в
охоронних послугах або відшкодовує
Замовнику збитки, завдані таким
неналежним виконанням на підставі
виставленого рахунку (п. 5.2); - факти
пошкодження об'єкту з вини
співробітників виконавця
встановлюються уповноваженими
сторонами особами, а при необхідності -
органами дізнання, слідства або судом.
Жодного посилання щодо укладення цього
договору на користь третіх осіб (ст. 636
ЦК України), охорони належного на
прибудинковій території майна
фізичних осіб в Договорі про надання
охоронних послуг не міститься.

За правилами, передбаченими ст. 11 ЦК
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
атами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та
інші правочини; 2) завдання майнової
(матеріальної) шкоди.

Загальний перелік способів захисту
порушеного права передбачений ст. 16 ЦК
України, якою передбачено, що кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: 1) визнання
права; 2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право; 4)
відновлення становища, яке існувало; 5)
примусове виконання обов'язку в натурі;
6) зміна правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим,
способом, що встановлений договором
або законом.

Статтями 5, 8 Закону України «Про
охоронну діяльність» передбачено, що
суб'єктом охоронної діяльності можуть
бути надані такі охоронні послуги: 1)
охорона майна громадян; 2) охорона майна
юридичних осіб; 3) охорона громадян.
Послуги з охорони надаються на
підставі договору, укладеного
суб'єктом охоронної діяльності із
замовником у письмовій формі, в якому
визначаються умови відшкодування
суб'єктом охоронної діяльності шкоди,
заподіяної через неналежне виконання
ним своїх обов'язків.

ОСОБА_4 в позові серед фактичних
підстав позову посилався на укладання
між ОСББ та ФОП ОСОБА_5 договору про
надання охоронних послуг, а серед
правових підстав - на ст. ст. 525, 526, 610, 611,
614 ЦК України. Однак, встановлено, що між
сторонами по справі не існують
договірних правовідносин, оскільки
Договір про надання охоронних послуг
між сторонами по даній справі не
укладався. Відповідно до ст. 4 Закону
України «Про об'єднання співвласників
багатоквартирного житлового будинку»
ОСББ є юридичною особою, від свого
імені набуває майнові і немайнові прав
та обов'язки, виступає позивачем та
відповідачем в суді.

Для покладення на відповідача
відповідальності за деліктними
правовідносинами, відповідно до ст. 1166
ЦК України необхідна одночасна
наявність таких умов як: -
протиправність поведінки; - вина особи,
яка завдала шкоди; - завдання шкоди; -
причинно-наслідковий зв'язок між
шкодою та протиправною поведінкою. У
випадку по даній справі відсутні такі
умови, як: - вина відповідача саме в
завданні механічних пошкоджень
автомобілю; - причинно-наслідковий
зв'язок між шкодою та протиправною
поведінкою охоронця.

За вищевказаного позовні вимоги
ОСОБА_4 до ФОП ОСОБА_5 не підлягають
задоволенню.

Оскільки невідповідність висновків
суду обставинам справи, неправильне
застосування судом вищезазначених
норм матеріального та процесуального
права призвело до безпідставного
задоволення вимог позивача, колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про повну
відмову в задоволенні позову.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309
ЦПК України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог. Підставою для
скасування рішення суду і ухвалення
нового рішення по суті позовних вимог є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.
Норми матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
рішення, якщо це порушення призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 - задовольнити.

Рішення Приморського районного суду
м. Одеси від 03 липня 2014 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_5,
третя особа - об'єднання співвласників
багатоквартирного житлового будинку
«АКАПУЛЬКО», про відшкодування
майнової шкоди - повністю відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий суддя:
А. П. Заїкін

Судді:
Л. А. Гірняк

Л. І. Доценко