РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ
________________________________________________________________________
_____________________________________________________
Справа № 327/254/14-ц
Провадження № 2/327/82/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.08.2014 року
смт
Розівка

Розівський районний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді
Кущ Т.М.,

при секретарі судового засідання
Перишкіній Г.В.,

за відсутності осіб, які повинні
брати участь у справі,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Розівського районного
суду Запорізької області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу , -

В С Т А Н О В И В :

06 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогою про
розірвання шлюбу, який було
зареєстровано між сторонами 06 жовтня
2007 року відділом реєстрації актів
цивільного стану Розівського
районного управління юстиції
Запорізької області, актовий запис №26.
Позивачка вказала, що від шлюбу сторони
мають спільну неповнолітню дитину -
дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З 03 квітня 2014
року шлюбні відносини з відповідачем
ОСОБА_2 припинились, з вказаного часу
сторони проживають окремо. Позивачка
вважає одруження з відповідачем
невдалим через несумісність
характерів. За таких обставин ОСОБА_1
вимушена була звернутися до суду із
відповідним позовом, посилаючись на те,
що подальше спільне життя з
відповідачем і збереження шлюбу
суперечить їх інтересам та є
неможливим.

Позивач ОСОБА_1 у відповідній письмовій
заяві, поданій до суду, вказала про те,
що вона підтримує заявлені вимоги по
тих підставах, які нею були викладені в
позовній заяві, просила задовольнити
її позов. Разом з тим, позивач
заперечувала проти надання судом
строку для їх примирення та не виявила
бажання зберегти шлюб (а.с.16).

Відповідач ОСОБА_2 письмово повідомив
судові про те, що ним визнаються
обставини, зазначені у позовній заяві
ОСОБА_1, та він їх не оспорює. Відповідач
заперечував проти надання судом строку
для їх примирення, прохав позов ОСОБА_1
задовольнити (а.с.17).

Сторони у судове засідання не
з'явились, про час і місце слухання
справи були повідомлені належним чином
(а.с.14,15), до суду подали заяви з
проханням слухати справу без їх участі
(а.с.16,17).

Виходячи з наведеного, а також положень
ч.2 ст.158 Цивільного процесуального
кодексу України (далі - ЦПК України), суд
вважає, що рішення у справі можливо
постановити при проведенні судового
засідання за відсутності осіб, які
повинні брати участь у справі.

У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК
України фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось
через неявку у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Суд, з'ясувавши позицію сторін у справі,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, надавши їм оцінку, вважає, що
позов підлягає задоволенню.

Судом встановлені наступні обставини
у справі та відповідні їм
правовідносини.

Із свідоцтва про шлюб встановлено, що
сторони зареєстрували шлюб 06 жовтня 2007
року у відділі реєстрації актів
цивільного стану Розівського
районного управління юстиції
Запорізької області, про що зроблено
актовий запис № 26 (а.с.5).

Від даного шлюбу сторони мають спільну
неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією
свідоцтва про її народження (а.с.6).

З матеріалів справи вбачається, що з 03
квітня 2014 року сторони припинили
шлюбні відносини та проживають окремо,
спільне життя позивача з відповідачем
не склалося та виявилося невдалим
через несумісність характерів. Сторони
вважають подальше спільне життя та
збереження шлюбу між ними неможливим.
Спору про поділ спільного майна
подружжя між сторонами на час розгляду
даної справи немає.

Сторони зазначені обставини у справі
не оспорювали, фактично їх визнали,
тому у відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК
України такі обставини не підлягають
доказуванню.

У судовому засіданні сторони не
виявили бажання зберегти подружні
відносини, у письмових заявах
заперечували проти надання подружжю
строку для примирення (а.с.16,17).

За такої сукупності обставин у справі
суд дійшов висновку, що причини, які
спонукали позивача ОСОБА_1 на
розірвання шлюбу, є обґрунтованими,
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу між ними є неможливим,
воно суперечить інтересам одного з
подружжя.

Відповідно до ст.24 СК України, шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.2 ст.112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Визнання відповідачем пред'явленого
позову не суперечить закону, не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно положень ст.113 СК України особа,
яка змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

Позивач ОСОБА_1 як особа, яка змінила
своє прізвище у зв'язку з реєстрацією
шлюбу, у своєму позові просила
залишити їй після розірвання шлюбу
прізвище чоловіка, а саме, «ОСОБА_1».

Виходячи з наведеного, суд вважає за
необхідне після розірвання шлюбу
ОСОБА_1 залишити прізвище «ОСОБА_1».

Керуючись стст.24,110-112,113 СК України,
стст.10,11,60,88,174,209,212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, яка
народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року в смт
Розівка Розівського району
Запорізької області, та ОСОБА_2, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с.
Луганське Розівського району
Запорізької області, зареєстрований
відділом реєстрації актів цивільного
стану Розівського районного
управління юстиції Запорізької
області, актовий запис № 26 від 06 жовтня
2007 року, які мають одну неповнолітню
дитину.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 надалі
іменуватися цим самим прізвищем.

Рішення суду відповідно до частини 1
статті 223 ЦПК України набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляцій скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції - Розівський районний
суд Запорізької області шляхом подання
в 10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
10-денного строку з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя: Т.М.
Кущ

26.08.2014