Справа №167/1351/14-ц
Провадження №2/167/424/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2014 року Рожищенський районний суд
Волинської області в складі:

головуючого - судді
Хитрика Р.І.,

при секретарі - Форсюк
Т.М.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглядаючи у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Рожище
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до
відповідача ОСОБА_3 про стягнення
боргу. Позов мотивує тим, що відповідач
за усною угодою позики в жовтні 2012 року
отримав від позивача гроші в сумі 40000.00
грн. з умовою на власний розсуд
позичальника вільно користуватися
вказаними коштами, за що сплачувати
позивачу відсотки в сумі 1 (одна) тисяча
гривень щомісячно за час користування
позикою та повернути всі позичені та
невиплачені кошти за користування
позикою у термін, який вкаже позивач.
Однак, на неодноразові вимоги позивача
відповідач всіляко ухиляється
повернути борг. Крім того, з червня 2013
року самовільно зупинив виплату
відсотків за користування позиченими
коштами. На підтвердження укладеного
договору був написаний акт про
уточнення розміру боргу. Відповідач
зобов'язаний сплатити позивачеві суму
позики в розмірі 40000,00 грн. та 20500 грн. за
користування позикою за період з
грудня 2013 року по вересень 2014 року.
Просить стягнути з відповідача в його
користь борг за договором позики в сумі
60500,00 грн..

Позивач в судовому засіданні заявлені
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, 07.11.2014 року подав до суду
заперечення з приводу заявлених
позовних вимог, позов не визнав, вважає,
що підстави для задоволення позову
відсутні.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав заперечення
відповідача щодо позовних вимог
позивача, позов не визнав, суду пояснив,
що позивачем не надано жодного доказу
на підтвердження факту передачі
грошових коштів, розписка не є такою, що
підтверджує факт передачі грошової
суми від позикодавця позичальнику та
повинна містити певні реквізити, тобто
обов'язкові вихідні дані, такі як
найменування сторін, факт передачі
грошових коштів, зазначення обов'язку
боржника про їх повернення, а також
підписи сторін. В акті про уточнення
розміру боргу не міститься жодного
посилання на передачу відповідачу
грошових коштів, як позики, а тільки
посилання на визнання боргу в сумі 44500
грн., у тому числі - 40000 грн. позички, 4500
грн. плати за користування позичкою,
при цьому договір позики та договір
позички є самостійними видами
правовідносин. Зі змісту акту про
уточнення розміру боргу вбачається, що
відсотки за користування позичкою
нараховуються у твердій грошовій сумі,
при цьому вказана тверда грошова сума
змінна, також незрозумілим є порядок
зміни розміру процентів та порядок їх
нарахування. Акт про уточнення розміру
боргу був підписаний відповідачем не
за результатами отриманих від позивача
грошових коштів, а у зв'язку з боргом,
який виник внаслідок гри в карти, який
сторони оформили у зазначений спосіб. В
задоволення позову просив відмовити.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підставний та підлягає до задоволення
з наступних підстав.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч.2 ст.1047 цього Кодексу на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ч.1, 2 ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Згідно ст.536 ЦК України за користування
чужими грошовими коштами боржник
зобов'язаний сплачувати проценти, якщо
інше не встановлено договором між
фізичними особами. Розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що 04
червня 2013 року між сторонами укладено
акт про уточнення розміру боргу, згідно
якого відповідач підтвердив факт
отримання позики в розмірі 40000 грн. та
4500 грн. заборгованості по сплаті
процентів за користування позикою.
(а.с.3).

На день звернення з позовом до суду
сума позики відповідачем ОСОБА_3 не
повернута.

Згідно розрахунку загальна сума
нарахованих процентів за користування
позикою за період з грудня 2013 року по
вересень 2014 року становить 20500,00 грн.
(а.с.2 ).

З повідомлення слідчого СВ
Рожищенського РВ УМВС України у
Волинській області Савчук Н.М.
вбачається, що 01 серпня 2014 року заява
ОСОБА_1 щодо вчинення відносно нього
шахрайських дій ОСОБА_3 була внесена в
ЄРДР під № 0000288 за ознаками
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на
даний час триває досудове
розслідування. (а.с. 16).

Доводи відповідача, що він не отримував
від позивача грошових коштів в сумі 40000
гривень з умовою на власний розсуд
позичальника вільно користуватися
вказаними коштами, за що сплачувати
відсотки в сумі 1000 грн. щомісячно за час
користування позикою, є безпідставними
та спростовуються показаннями ОСОБА_3
даними під час його допиту слідчим.(а.с.
26 )

На підставі наведеного, суд приходить
до висновку, що оскільки відповідач, як
позичальник, не виконав умови договору
щодо своєчасного повернення позики,
позов слід задовольнити і стягнути з
ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 борг в сумі
60500.00 грн. (40000.00 грн. - основний борг, 20500.00
грн. - проценти за користування позикою)
за порушення грошового зобов'язання.

Згідно довідки до акта огляду МСЕК ВЛН
№ 0154242 від 08.05.2008 року позивач ОСОБА_1 є
інвалідом ІІ групи довічно. (а.с.4).

Щодо стягнення з відповідача в користь
позивача понесених судових витрат.
Позивачем при поданні позовної заяви
до суду судовий збір сплачено не було,
так як останній звільнений від його
сплати відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону
України від 08.07.2011 року №3674-VI «Про
судовий збір», тому відповідно до ч.3
ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід
держави необхідно стягнути 605,00 грн.
судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК
України, ст.ст. 526, 530, 536, 1046, 1047, 1048 ЦК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1
заборгованість за договором позики в
сумі 60500 (шістдесят тисяч п'ятсот) грн. 00
коп..

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави
судовий збір в розмірі 605 (шістсот п'ять)
грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Рожищенський районний суд в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: /підпис/
Р.І.Хитрик

Оригіналу відповідає.

Суддя Рожищенського районного суду
Р.І.Хитрик