Справа №
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2014 року
Суддя Здолбунівського районного суду
Рівненської області Ємельянова Л.В. при
вирішенні питання про прийняття скарги
ОСОБА_1 про визнання протиправною
бездіяльність державної виконавчої
служби Здолбунівського районного
управління юстиції Рівненської
області,

в с т а н
о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою
відповідно до ст.ст.383-389 ЦПК України про
визнання протиправною бездіяльність
державної виконавчої служби
Здолбунівського районного управління
юстиції Рівненської області щодо
виконання рішення Здолбунівського
районного суду Рівненської області від
15 серпня 2000 року. Стверджує, що про
порушення її прав їй стало відомо 21
жовтня 2014 року, коли вона отримала від
відділу державної виконавчої служби
Здолбунівського районного управління
юстиції Рівненської області відповідь
про те, що виконавчі документи, згідно з
якими вона є стягувачем на примусовому
виконанні у відділі відсутні.

Статтею 383 ЦПК України встановлено, що
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Згідно роз’яснень, які містяться у п.5
постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ "Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах" № 6 від 07
лютого 2014 року, враховуючи положення
ст.383 ЦПК України, суб'єктом оскарження
може бути державний виконавець чи інша
посадова особа державної виконавчої
служби, які представляють орган
державної виконавчої служби,
зазначений у ст.3 Закону України "Про
державну виконавчу службу", оскільки
відповідно до ч.2 ст.4 цього Закону
державний виконавець є представником
влади і здійснює примусове виконання
судових рішень, постановлених іменем
України, та рішень інших органів
(посадових осіб), виконання яких
покладено на державну виконавчу
службу, у порядку, передбаченому
законом.

Відповідно до положень ч.1 ст.385 ЦПК
України скаргу може бути подано до
суду:

у десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод;

у триденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод, у разі
оскарження постанови про відкладення
провадження виконавчих дій.

Заявник підставою звернення до суду зі
скаргою зазначає довідку №8707, видану 21
жовтня 2014 року відділом ДВС
Здолбунівського районного управління
юстиції, про те, що станом на 21.10.2014р.
виконавчі документи, згідно з якими
ОСОБА_1 є стягувачем, на примусовому
виконанні у відділі ДВС відсутні.

Разом з тим, з матеріалів справи
вбачається, що до жовтня 2014 року ОСОБА_1
востаннє отримала відповідь від
відділу ДВС Здолбунівського районного
управління юстиції у вересні 2007 року.

Однак, ОСОБА_1 не зазначає з яких
підстав вона не зверталась до суду зі
скаргами на дії державного виконавця
протягом останніх семи років.

При цьому, ОСОБА_1 вказує на те, що їй
невідомо хто саме з державних
виконавців виконував рішення суду, у
зв’язку з чим вона зазначає суб’єктом
оскарження відділ ДВС Здолбунівського
районного управління юстиції вцілому.

Наведене свідчить про те, що заявник
протягом цього часу, тобто останніх
семи років, не цікавилась результатами
примусового виконання рішення суду.

Згідно роз’яснень, які містяться в
абз.1, 4 п.16 постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ "Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах" № 6 від 07
лютого 2014 року, відповідно до ст.385 ЦПК
України скаргу на рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби може бути подано до
суду у десятиденний строк, а при
оскарженні постанови про відкладення
провадження виконавчих дій - у
триденний строк, які обчислюються з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення її прав чи
свобод. Якщо скаргу подано з пропуском
строку, встановленого законом, та
відсутнє клопотання про його
поновлення, така скарга суддею
одноособово залишається без розгляду
при її прийнятті та повертається
заявникові. При цьому заявникові може
бути роз’яснено право на повторне
звернення до суду на загальних
підставах.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не зазначила і не
надала суду доказів на підтвердження
поважності причин пропуску строку
звернення до суду зі скаргою та не
заявила клопотання про поновлення
строку, скарга підлягає залишенню без
розгляду.

Керуючись ст.ст.383, 385 ЦПК України, -

у х в а
л и в :

Скаргу ОСОБА_1 про визнання
протиправною бездіяльність державної
виконавчої служби Здолбунівського
районного управління юстиції
Рівненської області – залишити без
розгляду та повернути заявникові.

Роз’яснити заявнику, що особа, заяву
якої залишено без розгляду, після
усунення умов, що були підставою для
залишення заяви без розгляду, має право
звернутися до суду повторно.

На ухвалу може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Рівненської області протягом п’яти
днів з дня отримання її копії через
Здолбунівський районний суд.

С у д д я