АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
номер провадження 22-ц/791/3789/2014
Головуючий у першій інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року грудня місяця 10 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах Апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого: Базіль Л.В.

Суддів: Прокопчук Л.П.,

Полікарпової О.М

при секретарі: Мироненко І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на ухвалу Комсомольського
районного суду м. Херсона від 06
листопада 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до Публічного акціонерного
товариства «Мегабанк», третя особа -
ОСОБА_4 про застосування наслідків
недійсності правочину,-

В С Т А Н О В И Л А:

05.11.2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з
заявою про забезпечення позову у
зазначеній справі, шляхом зобов'язання
відділу державної виконавчої служби
Комсомольського районного управління
юстиції у м. Херсоні зупинити виконавче
провадження щодо виселення усіх осіб,
які зареєстровані за адресою АДРЕСА_1.

Оскільки невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду у разі задоволення позову, просив
забезпечити позов у обраний ним спосіб.

Ухвалою Комсомольського районного
суду м. Херсона від 06 листопада 2014 року
в задоволенні заяви про забезпечення
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, просив ухвалу
суду скасувати та постановити нову
ухвалу, якою задовольнити його заяву
про забезпечення позову.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення позивача ОСОБА_3, який
наполягав на задоволенні його скарги,
представника відповідача, ОСОБА_5, яка
заперечувала проти задоволення
апеляційної скарги, перевіривши
законність ухвали суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
слід відхилити, ухвалу суду залишити
без змін з таких підстав.

Судом встановлено, що 09.09.2014 року ОСОБА_3
звернувся до суду з позовом до ПАТ
"Мегабанк", третя особа, ОСОБА_4 про
застосування наслідків недійсності
іпотечного договору №300в/2007 р.,
укладеного між ВАТ «Мегабанк»
правонаступником якого є ПАТ
«Мегабанк» та ОСОБА_4, де предметом
іпотеки була трикімнатна квартира
АДРЕСА_1.

30.09.2014 року ухвалою судді
Комсомольського районного суду м.
Херсона за вказаним позовом відкрито
провадження.

05.11.2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із
заявою про забезпечення позову, шляхом
зобов'язання відділ державної
виконавчої служби Комсомольського
районного управління юстиції у м.
Херсоні зупинити виконавче
провадження щодо виселення усіх осіб
які зареєстровані за адресою АДРЕСА_1.

Як вбачається із матеріалів справи за
рішенням Комсомольського районного
суду м. Херсона від 16.06.2014 року ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 виселено з квартири АДРЕСА_1.

20.10.2014 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Комсомольського районного управління
юстиції у м. Херсоні на виконання
зазначеного рішення відкрито
виконавче провадження.

Відповідно до статті 151 ЦПК України суд
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити передбачені цим
Кодексом заходи забезпечення позову.
Частиною першою статті 152 ЦПК України
передбачені види забезпечення позову,
а частиною третьою цієї статті
визначено, що види забезпечення позову
мають бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами.

Згідно з пунктами 2, 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9
"Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову", суди повинні
виходити з того, що наведений у частині
першій статті 152 ЦПК перелік видів
такого забезпечення не є вичерпним,
тому за наявності відповідного
клопотання можуть бути застосовані й
інші його види, але з урахуванням
обмежень, установлених частиною
четвертою зазначеної статті.
Недопустимо забезпечувати позов
шляхом зупинення виконання судових
рішень, що набрали законної сили.

Розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів.

Таким чином, суд першої інстанції
постановляючи ухвалу від 06 листопада
2014 року про відмову у вжитті заходів
забезпечення позову, в обраний
позивачем спосіб, правильно виходив з
невідповідності виду забезпечення
позову який просить застосувати
позивач позовним вимогам, а також
недопустимості забезпечувати позов
шляхом зупинення виконання судового
рішення, що набрало законної сили.

Отже, оскаржувана ухвала суду
постановлена з додержанням вимог
закону, що відповідно до ст.312 ЦПК
України є підставою для відхилення
апеляційної скарги і залишення ухвали
суду без змін.

Доводи апеляційної скарги як такі, що
висновки суду не спростовують на увагу
не заслуговують і підлягають
відхиленню.

Безпідставним є посилання апелянта на
п.5,6 ст.152 ЦПК України, оскільки згідно
пунктів 5, 6 частини першої статті 152 ЦПК
України, передбачені ними заходи
забезпечення позову можуть бути
застосовані лише у визначених законом
випадках, а саме, якщо подано позов про
звільнення майна з-під арешту або у
разі оскарження боржником виконавчого
документу.

Доводи апелянта про те, що в
законодавстві відсутня норма яка б
забороняла забезпечувати позов шляхом
зупинення виконання судових рішень не
заслуговують на увагу, як такі, що
суперечать положенням статті 1 Закону
України «Про виконавче провадження»,
згідно якої виконавче провадження є
сукупністю дій, спрямованих на
виконання рішення судів та інших
органів.

При цьому забезпечення позову у даній
справі шляхом зупинення виконавчого
провадження суперечить змісту заходів
забезпечення позову та меті їх
застосування, яка полягає в захисті
інтересів учасника процесу, а не в
позбавленні (порушенні) прав інших
осіб.

Керуючись ст.ст.303,307,312, 315 ЦПК України
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Комсомольського районного суду
м. Херсона від 06.11.2014 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: