РІШЕННЯ

Іменем України

03 грудня 2014 року Шевченківський
районний суд Харківської області в
складі:

гол-чого судді Стеганцова С.М.

при секретарі Реуцькій Н.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в селищі Шевченкове
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до Сільськогосподарського
фермерського господарства «Золотий
Колос» Шевченківського району
Харківської області про визнання
договору оренди землі недійсним та
усунення перешкод у здійсненні права
володіння і користування земельною
ділянкою, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з
вищезазначеною позовною заявою, в якій
просить визнати недійсним договір
оренди землі від 23.01.2008 року, укладений
між ОСОБА_1 та СФГ «Золотий Колос»,
зареєстрований в Шевченківському
районному відділі земельних ресурсів,
про що у Державному реєстрі земель
внесено запис від 19 вересня 2008 року за
№ 87, а також просить зобов'язати
СФГ «Золотий Колос» повернути
зазначену земельну ділянку, яка
належить позивачу згідно Державного
акту на право власності на землю.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказує, що вона має у своїй власності
земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
загальною площею 8,0546 га, розташовану на
території Волоськобалаклійської
сільської ради Шевченківського району
Харківської області на підставі
Державного акту на право власності на
землю. З 2008 року зазначена земельна
ділянка за усною домовленістю між
позивачем по справі та СФГ «Золотий
Колос» почала оброблятися останніми,
проте в 2013 році позивачка виявила
бажання повернути земельну ділянку,
однак отримала усну відмову, якою
відповідач пояснив, що існує Договір
оренди земельної ділянки, який є
належним чином зареєстрований 23 січня
2008 року в Шевченківському районному
відділі земельних ресурсів
Харківської області.

Позивач стверджує, що ніякого Договору
не підписувала і підпис у Договорі
оренди виконаний не нею, саме тому
позивач змушена звернутися до суду за
захистом своїх законних прав та
законних інтересів.

У судове засідання позивач після
проведення експертизи не зявилася
надала письмову заяву про слухання
справи в її відсутність.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечував, пояснивши, що
Договір оренди землі було укладено та
підписано за взаємною згодою сторін,
надавши документи про сплату орендної
плати за час користування землею
позивача.

Суд, перевіривши матеріали справи,
вивчивши докази в їх сукупності, дійшов
висновку про те, що в задоволенні
позовних вимог належно відмовити з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, як на підставі своїх
вимог або заперечень. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносин.

ОСОБА_1 на праві власності належить
земельна ділянка для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
загальною площею 8,0546 га, розташована на
території Волоськобалаклійської
сільської ради Шевченківського району
Харківської області на підставі
Державного акту на право власності на
землю серії ХР № 110861, виданого
Шевченківською райдержадміністрацією
Харківської області 03 липня 2004 року на
підставі Розпорядження від 23 березня
2004 року № 104 і зареєстрованого в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 114 (а.с.13).

23 січня 2008 року між ОСОБА_1 та СФГ
«Золотий Колос» було укладено Договір
оренди зазначеної земельної ділянки,
який було зареєстровано в Книзі
записів державної реєстрації
договорів оренди землі в
Шевченківському районному відділі
земельних ресурсів, про що в Державному
реєстрі внесено запис від 19 вересня 2008
року за № 87 (а.с.6-9).

Позивач стверджує, що ніякого Договору
не підписувала і підпис у Договорі
оренди виконаний не нею, саме тому
позивач змушена звернутися до суду за
захистом своїх законних прав та
законних інтересів.

Проте, всупереч твердженням позивача в
судовому засіданні, за заявою позивача
ухвалою Шевченківського районного
суду Харківської області від 19 серпня
2014 року була призначена почеркознавча
експертиза в ХНДІЕС імені Бокаріуса
(а.с.76,77), згідно висновку якої від 14.11.2014
року, підпис від імені ОСОБА_1 в
договорі оренди виконаний самою
ОСОБА_1.

Відповідачем по справі було подано
заперечення проти позову, в якому
зазначено, що заявлені вимоги ОСОБА_1 є
необґрунтованими, так як до тепер
позивач добросовісно виконувала свої
обов'язки за Договором оренди та не
скаржилася на порушення своїх прав з
боку відповідача, а відповідач в свою
чергу добросовісно та в повному обсязі
виконує свої обов'язки відповідно до
Договору.

Крім того, на підтвердження укладання
спірного Договору оренди та досягнення
згоди з усіх істотних умов свідчать
відомості в матеріалах справи, згідно
яких позивач з 2008 року отримує орендну
плату за користування земельною
ділянкою (а.с.30-47).

Відносини сторін, пов'язані з орендою
землі регулюються ЗК України, ЦК
України, Законом України «Про оренду
землі», законами України, іншими
нормативно - правовими актами,
прийнятими відповідно до них, а також
договором оренди землі (ст.2 Закону
України Про оренду землі»).

Згідно ч. 1, 2 ст. 386 ЦК України, держава
забезпечує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності. Власник,
який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Згідно ст. 626 ЦК України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямований на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України Договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет Договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї зі сторін має бути
досягнуто згоди.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду
землі» договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

У ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» вказано
істотні умови договору оренди землі.
Відповідно ч.1 цієї статті, яка діяла на
час укладання спірного Договору оренди
істотними умовами договору оренди
землі є: об'єкт оренди ( кадастровий
номер, місце розташування та розмір
земельної ділянки); строк дії договору
оренди; орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної
ділянки, яка передається в оренду;
умови збереження стану об'єкта оренди;
умови і строки передачі земельної
ділянки орендарю; умови повернення
земельної ділянки орендодавцеві;
існуючі обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін, умови
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Починаючи з моменту укладення
оспорюваного Договору, його умови
виконувалися сторонами по справі в
повному обсязі - як в частині цільового
призначення земельної ділянки, так і в
частині своєчасного внесення орендної
плати, тобто було досягнуто тих
юридичних наслідків, які
передбачаються Договором оренди.

Враховуючи вищезазначені обставини,
вбачається, що при підписанні
оспорюваного договору, підписанні акту
прийому-передачі та фактичної передачі
землі, а також при реєстрації договору
оренди землі, волевиявлення позивача
було вільним і відповідало його
внутрішньому переконанню, а отже в силу
ст. 15 ЗУ «Про оренду землі», підстав для
недійсності договору оренди землі -
немає.

При зверненні позивача до суду, у своїй
позовній заяві він не вказав в чому ж
полягає порушення його прав - як
орендодавця, в чому полягає значимість
цих умов.

Згідно правової позиції ВС України в
Постановах ВСУ від 25.12.2013 року № 6-94ц13,
№6-78цс13, договір оренди може бути
визнаний недійсним тільки у випадку
фактичного порушення прав однієї зі
сторін. У випадку відсутності
фактичного порушення прав, визнання
Договору оренди землі недійсним лише
на підставі формального застосування
закону являється не припустимим.

Зважаючи на вищевикладені обставини,
перевіривши всі наявні докази, суд
вважає, що позивачем не надано доказів
на підтвердження своїх вимог. Даний
Договір оренди земельної ділянки було
укладено без порушення вимог
законодавства України. Таким чином суд
вважає, що підстав визнавати
зазначений Договір оренди землі
недійсним - немає.

Керуючись ст.ст. 10,
11, 209, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 203, 215, 626, 638
ЦК України, ст. 15 Закону України «Про
оренду землі», суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні в судовому засіданні,
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
С.М.Стеганцов