м. КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:
Горелкіної Н.А., Євтушенко О.І.,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Миколаївгаз» про
визнання незаконними та скасування
наказів, поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку за час
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 7 липня 2014 року та рішення
апеляційного суду Миколаївської
області від 7 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із позовом до Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Миколаївгаз» (далі - ПАТ
«Миколаївгаз») про визнання
незаконними та скасування наказів,
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що з 2012 року працював на
посаді начальника сервісного центру з
повірки лічильників та інших приладів
управління контролю та організації
обліку газу ПАТ «Миколаївгаз».
Наказами від 24 лютого 2014 року № 82-ОС та
від

25 лютого 2014 року № 89-ОС його притягнуто
до дисциплінарної відповідальності за
неналежне виконання трудових
обов'язків, а наказом від 6 березня 2014
року № 112-ОС звільнено з роботи за
систематичне порушення трудових
обов'язків за п. 3 ст. 40 КЗпП України.
Посилаючись на відсутність підстав для
притягнення до дисциплінарної
відповідальності та подальшого
звільнення з роботи, ОСОБА_4 просив
визнати незаконними та скасувати
накази про дисциплінарні стягнення та
звільнення, поновити на роботі та
стягнути середній заробіток за час
вимушеного прогулу.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 7 липня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_4 до ПАТ «Миколаївгаз» про
визнання незаконними та скасування
наказів, поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу задоволено
частково. Скасовано наказ від 25 лютого
2014 року № 89-ОС про винесення догани
ОСОБА_4 та наказ від 6 березня 2014 року

№ 112-ОС про звільнення ОСОБА_4 з посади
начальника сервісного центру з повірки
лічильників та інших приладів
управління контролю та організації
обліку газу на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40
КЗпП України за систематичне
невиконання обов'язків без поважних
причин, покладених на нього трудовим
договором. Поновлено ОСОБА_4 на посаді
начальника сервісного центру з повірки
лічильників та інших приладів
управління контролю та організації
обліку газу в ПАТ «Миколаївгаз» з

6 березня 2014 року. Стягнуто з ПАТ
«Миколаївгаз» на користь

ОСОБА_4 середній заробіток за час
вимушеного прогулу з подальшим
утриманням обов'язкових податків та
платежів в розмірі 17 550 рн 49 коп.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат. В задоволенні інших позовних
вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 7 серпня 2014
року рішення Ленінського районного
суду м. Миколаєва від

7 липня 2014 року в частині стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу змінено. Зменшено стягнення з
ПАТ «Миколаївгаз» на користь ОСОБА_4
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 17 550 грн 49 коп. до 15 848 грн з
подальшим утриманням обов'язкових
податків та платежів. В іншій частині
рішення суду першої інстанції залишено
без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій в частині відмови в
задоволенні його позовних вимог про
скасування п. 4 наказу від 24 лютого 2014
року № 82-ОС про оголошення догани та
ухвалити в цій частині нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі, мотивуючи свої вимоги
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

В іншій частині судові рішення не
оскаржуються, а тому судом касаційної
інстанції не перевіряються.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог в частині скасування

п. 4 наказу від 24 лютого 2014 року № 82-ОС
про оголошення догани, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
суд апеляційної інстанції виходив із
того, що даний наказ відповідає вимогам
трудового законодавства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у разі систематичного
невиконання працівником без поважних
причин обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
якщо до працівника раніше
застосовувалися заходи
дисциплінарного чи громадського
стягнення.

Саттею 147 КЗпП України передбачено, що
за порушення трудової дисципліни до
працівника може бути застосовано
тільки один з таких заходів стягнення:
догана; звільнення. Законодавством,
статутами і положеннями про дисципліну
можуть бути передбачені для окремих
категорій працівників й інші
дисциплінарні стягнення.

До юридичних фактів, які підлягають
встановленню судом відповідно до вимог
ст. 214 ЦПК України при вирішенні спору
про законність звільнення ОСОБА_4 є: чи
мав місце дисциплінарний проступок
(вина, протиправна поведінка), який став
безпосередньо підставою для
звільнення працівника; чи передувала
його звільненню система порушень, за
які до нього з додержанням вимог ст. ст.
147-149 КЗпП України були застосовані
дисциплінарні стягнення.

Отже, суд першої інстанції, з висновком
якого погодився суд апеляційної
інстанції, дійшов правильного висновку
про відмову в задоволенні позовних
вимог в частині скасування п. 4 наказу
від

24 лютого 2014 року № 82-ОС про оголошення
догани, оскільки встановили, що позивач
неналежно виконував свої посадові
обов'язки в частині здійснення
організації та контролю за виконанням
робіт підлеглими працівниками
сервісного центру з повірки
лічильників та інших приладів в
результаті чого останні допустили
грубі порушення трудової дисципліни та
внаслідок їх дій була спричинена шкода
репутації та економічним інтересам
товариства, тобто позивачем було
вчинено дисциплінарний проступок.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
суд касаційної інстанції дійшов до
висновку про відхилення касаційної
скарги та залишення без змін рішення
Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 7 липня

2014 року та рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 7 серпня 2014
року в частині відмови в задоволенні
позовних вимог про скасування п. 4
наказу від 24 лютого 2014 року № 82-ОС про
оголошення догани, тому що судові
рішення законні та обґрунтовані.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 7 липня

2014 року та рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 7 серпня 2014
року в частині відмови в задоволенні
позовних вимог про скасування п. 4
наказу від 24 лютого 2014 року № 82-ОС про
оголошення догани в справі за позовом
ОСОБА_4 до Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Миколаївгаз» про
визнання незаконними та скасування
наказів, поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Н.А. Горелкіна О.І. Євтушенко
В.І. Журавель