21.11.2014 Справа № 756/8387/14-ц
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________
Справа №2- 756/3617/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року Оболонський
районний суд м. Києва, в складі:

Головуючого судді
О.В Диби.

За участю секретаря
І.В.Свинаренко

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в
особі Філії «Центральне регіональне
управління» Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»
до ОСОБА_2, який дії в своїх інтересах та
в інтересах малолітнього ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах малолітнього ОСОБА_3, третя
особа: Служба у справах дітей
Оболонської районної в м. Києві
державної адміністрації про визнання
осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням та
виселення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2, який дії в своїх
інтересах та в інтересах малолітнього
ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_4, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах
малолітнього ОСОБА_3 про визнання осіб
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням та виселення, в
якому вказав, що 03.08.2007 року між ВАТ
«Банк «Фінанси та Кредит»,
правонаступником якого є позивач та
відповідачем ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір №26-07-И/11, відповідно
до умов якого ОСОБА_2 було надано в
тимчасове користування на умовах
забезпеченості, поворотності,
строковості, платності кредит в сумі 113
430,00 доларів США строком до 02.08.2022 року з
оплатою по процентній ставці 10,6%
річних.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань відповідачем ОСОБА_2 за
кредитним договором, 03.08.2007 року між ВАТ
«Банк «Фінанси та Кредит»,
правонаступником якого є позивач та
відповідачем ОСОБА_2 було укладено
іпотечний договір, відповідно до умов
якого відповідачем ОСОБА_2 було
передано в іпотеку позивачу наступне
майно: квартиру АДРЕСА_1.

Крім того, з метою забезпечення
виконання зобов'язань відповідачем
ОСОБА_2 за кредитним договором, 03.08.2007
року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит»,
правонаступником якого є позивач та
відповідачем ОСОБА_4 було укладено
договір поруки №26-07-П1/11, відповідно до
умов якого ОСОБА_4 як поручитель
зобов'язувалась відповідати перед
позивачем за виконання взятих на себе
зобов'язань відповідачем ОСОБА_2
зобов'язань.

Посилаючись на те, що відповідачі взяті
на себе зобов'язання за кредитним
договором щодо своєчасного повернення
кредитних коштів та сплаті відсотків
за користування кредитним коштами
належним чином не виконували, позивач
просить суд визнати ОСОБА_2, ОСОБА_4 та
ОСОБА_3, законними представниками якого
є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 такими, що втратили
право користування житловим
приміщенням, яке знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1; виселити ОСОБА_2,
ОСОБА_4 та ОСОБА_3, законними
представниками якого є ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 з житлового приміщення, яке
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;
стягнути з відповідачів на користь
позивача судові витрати по справі.

Під час розгляду судом справи,
представником позивача в судовому
засіданні 07.07.2014 року було подано заяву
про уточнення позовних вимог,
відповідно до якої представник просить
суд зняти з реєстраційного обліку
ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, законними
представниками якого є ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 з житлового приміщення, яке
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
виселити їх з вказаної квартири.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
урахуванням уточнень до позову, просив
позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник
в судовому засіданні проти позову
заперечували та пояснили, що
відповідачі не отримували вимогу
позивача про виселення, а тому позов
вважає безпідставним та просила
відмовити в його задоволенні. Крім
цього посилаючись на Закон України
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» вказували на те, що неможна
звертати стягнення на заставне майно.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, причини неявки суду не
повідомив.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, причини неявки суду не
повідомив.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, повно та всебічно
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази у їх сукупності, суд вважає
встановленими наступні обставини та
відповідні їм правовідносини

Судом встановлено, що 03.08.2007 року між
ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит»,
правонаступником якого є позивач та
відповідачем ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір №26-07-И/11, відповідно
до умов якого ОСОБА_2 було надано в
тимчасове користування на умовах
забезпеченості, поворотності,
строковості, платності кредит в сумі 113
430,00 доларів США строком до 02.08.2022 року з
оплатою по процентній ставці 10,6% річних
(а.с.9-13).

Відповідно до п.3.2 кредитного договору
позичальник зобов'язався щомісяця, в
термі з « 26» по останнє число (включно)
кожного місяця, здійснювати погашення
заборгованості по кредитних ресурсах у
складі щомісячного ануїтетного
платежу, розмір якого за цим договором
становить 1 276,66 доларів США. У складі
ануїтетного платежу також сплачуються
проценти за користування кредитним
ресурсами.

Згідно п.4.7 кредитного договору,
позичальник зобов'язувався щомісячно,
в термі з « 26» по останнє число (включно)
кожного місяця, сплачувати комісійну
винагороду за надання кредитних
ресурсів у розмірі 1 088,36 грн. зазначена
в цьому пункті комісійна винагорода
банку сплачується позичальником
щомісяця, за весь період до моменту
повного виконання позичальником
зобов'язань по поверненню отриманих
кредитних ресурсів.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань відповідачем ОСОБА_2 за
кредитним договором, 03.08.2007 року між ВАТ
«Банк «Фінанси та Кредит»,
правонаступником якого є позивач та
відповідачем ОСОБА_2 було укладено
іпотечний договір, відповідно до умов
якого відповідачем ОСОБА_2 було
передано в іпотеку позивачу наступне
майно: квартиру АДРЕСА_1 (а.с.24-27).

10.10.2013 року рішенням Оболонського
районного суду м.Києва позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та кредит» в особі філії
«Центральне регіональне управління»
ПАТ «Банк Фінанси та кредит» до ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_3, треті особи: приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5,
Оболонський районний відділ Державної
міграційної служби України в м. Києві,
Реєстраційна служба Головного
управління юстиції у м. Києві, Служба у
справах дітей Оболонської в м. Києві
державної адміністрації про звернення
стягнення на предмет іпотеки було
задоволено, в рахунок погашення
заборгованості звернуто стягнення на
предмет іпотеки та виселено ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_3 з вказаної вище квартири
(а.с.30-33).

Рішенням Апеляційного суду м.Києва від
19.02.2014 року було скасовано вказане вище
рішення та ухвалено нове, яким позов
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та кредит» в особі філії
«Центральне регіональне управління»
ПАТ «Банк Фінанси та кредит»
задоволено частково, в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором №26-07-И/11 від 03.08.2007 року
укладеним між ТОВ «Банк «Фінанси та
кредит», правонаступником якого є ПАТ
«Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_2 в
сумі 1 838 573,01 грн., звернути стягнення на
предмет іпотеки за договором іпотеки
від 03.08.2007 року, укладеним між ВАТ «Банк
«Фінанси та кредит», правонаступником
якого є ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»
та ОСОБА_2, - квартиру АДРЕСА_1. Визначити
спосіб реалізації предмета іпотеки
шляхом застосування процедури продажу
предмета іпотеки в порядку,
встановленому ст.38 Закону України «Про
іпотеку». Початкову ціну продажу
визначити у сумі 579 000,00 грн. (а.с.34-39). В
задоволенні позовної вимоги в частині
виселення було відмовлено, у зв'язку із
передчасністю звернення.

На виконання норм чинного
законодавства, позивачем направлялись
відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_4 вимоги
про виселення, які були отримані
особисто ними 22.05.2014 року та 27.05.2014 року,
про що свідчать зворотні повідомлення,
які містяться в матеріалах справи
(а.с.42-45). Однак дані вимоги
відповідачами виконані не були.

Суд критично ставить до посилання
представника відповідача ОСОБА_4 про
те, що його довіритель не отримував
жодної вимоги про виселення, оскільки
такі посилання спростовуються
наявними в матеріалах справи доказами.

Крім цього суд не бере до уваги
посилання представника відповідача
ОСОБА_4 на те, що позивач не витримав
місячного строку з моменту
пред'явлення його вимоги для звернення
до суду із позовною заявою, оскільки
саме пред'явлення позовної заяви та
завчасне направлення вимог про
виселення відповідачам, свідчить про
їх обізнають з такими вимогами
іпотекодержателя, а суд повинен
вирішувати питання лише про
правомірність таких вимог та їх
підстави.

Відповідно до ст.109 ЖК України
звернення стягнення на передане в
іпотеку жиле приміщення є підставою
для виселення всіх громадян, що
мешкають у ньому, за винятками,
встановленими законом. Після
прийняття кредитором рішення про
звернення стягнення на передане в
іпотеку жиле приміщення всі
громадяни, що мешкають у ньому,
зобов'язані на письмову вимогу
кредитора або нового власника цього
жилого приміщення добровільно
звільнити його протягом одного місяця
з дня отримання цієї вимоги. Якщо
громадяни не звільняють жиле
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення
суду.

Частинами 1, 2 ст.40 закону України «Про
іпотеку» визначено, що звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
є підставою для виселення всіх
мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Виселення проводиться
у порядку, встановленому законом.

Таким чином суд вважає обґрунтованими
позовні вимоги в частині виселення
відповідачів зі спірної квартири.
Разом з тим, суд не вбачає підстав для
задоволення вимог щодо зняття
відповідачів з реєстраційного обліку,
оскільки саме по собі рішення про
виселення є підставою для вчинення
компетентним державним органом дій
щодо зняття осіб з реєстраційного
обліку.

Крім цього слід відмітити, що не
заслуговують на увагу посилання
представника відповідача ОСОБА_4 на
необхідність застосування положення
Закон України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» як на підставу для
відмови в задоволенні позовних вимог,
оскільки предметом позову не є
стягнення на предмет іпотеки.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково, у обсязі та на
підставах, що вказані вище.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідачів підлягає стягненню на
користь позивача сплачена сума
судового збору.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 15, 57-60, 61, 88, 169, 212-215, 218 ЦПК
України, ст.109 ЖК України, ст.40 Закону
України «Про іпотеку», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» в особі Філії
«Центральне регіональне управління»
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2,
який дії в своїх інтересах та в
інтересах малолітнього ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах малолітнього ОСОБА_3, третя
особа: Служба у справах дітей
Оболонської районної в м. Києві
державної адміністрації про визнання
осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням та
виселення - задовольнити частково;

Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_4 та
малолітнього ОСОБА_3, законними
представниками якого є: ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 з житлового приміщення, яке
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.;

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_6) та ОСОБА_4
(АДРЕСА_1) на користь Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» по 121 грн. 80 коп.
судового збору;

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити;

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду м.
Києва протягом 10 днів з дня його
проголошення через Оболонський
районний суд м. Києва. У разі якщо особи,
які беруть участь у справі не були
присутні під час ухвалення рішення,
апеляційна скарга на рішення може бути
подана протягом десяти днів з моменту
його отримання;

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його апеляційне
оскарження.

Суддя:
О.В.Диба