№ 336/9519/14-ц
пр. № 2-н/336/1311/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2014
року
м.
Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду
м. Запоріжжя Жупанова І.Б., розглянувши
заяву Відкритого акціонерного
товариства «Запоріжжяобленерго» в
особі Східного відділення по
обслуговуванню побутових споживачів
про видачу судового наказу про
стягнення боргу за спожиту
електроенергію з ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В :

04.12.2014 року ВАТ
«Запоріжжяобленерго» звернулося до
суду із заявою про видачу судового
наказу про стягнення боргу за спожиту
електроенергію з ОСОБА_1

Дослідивши дану заяву, суд приходить до
переконання, що заява не підлягає
розгляду в порядку наказного
провадження та в її прийнятті слід
відмовити у зв’язку з наступним.

Зі змісту заяви про видачу
судового наказу вбачається, що ВАТ
"Запоріжжяобленерго" просить видати
судовий наказ про стягнення
заборгованості з ОСОБА_1 за спожиту ним
електроенергію в сумі 3013,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 118 ЦПК
України, позовна заява щодо вимог,
визначених у ч. 1 ст. 96 цього Кодексу,
може бути подана тільки в разі відмови
у прийнятті заяви про видачу судового
наказу або скасування його судом.

П. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України
встановлено, що судовий наказ може бути
видано у разі, якщо, зокрема, заявлено
вимогу про стягнення заборгованості за
оплату житлово-комунальних послуг.

ЗУ «Про житлово-комунальні
послуги» визначає, що предметом його
регулювання є правовідносини, що
виникають між виробниками,
виконавцями, споживачами у процесі
створення, надання та споживання
житлово-комунальних послуг. Суб'єктами
цього Закону є органи виконавчої влади,
органи місцевого самоврядування,
власники, виробники, виконавці та
споживачі житлово-комунальних послуг
(ст. 3).

Згідно зі ст. 1 вказаного
Закону, житлово-комунальні послуги - це
результат господарської діяльності,
спрямованої на забезпечення умов
проживання та перебування осіб у
житлових і нежитлових приміщеннях,
будинках і спорудах, комплексах
будинків і споруд відповідно до
нормативів, норм, стандартів, порядків
і правил. Комунальні послуги - це
результат господарської діяльності,
спрямованої на задоволення потреби
фізичної чи юридичної особи у
забезпеченні холодною та гарячою
водою, водовідведенням, газо- та
електропостачанням, опаленням, а також
вивезення побутових відходів у
порядку, встановленому законодавством.

ЗУ «Про електроенергетику»
регулює відносини, що виникають у
зв'язку з виробництвом, передачею,
постачанням і використанням енергії,
державним наглядом за безпечним
виконанням робіт на об'єктах
електроенергетики незалежно від форм
власності, безпечною експлуатацією
енергетичного обладнання і державним
наглядом за режимами споживання
електричної і теплової енергії (ст. 2).

Відповідно до ст. 1 цього
Закону, постачання електричної енергії
- це надання електричної енергії
споживачу за допомогою технічних
засобів передачі та розподілу
електричної енергії на підставі
договору. Енергопостачальники - це
учасники оптового ринку електричної
енергії України, які купують
електричну енергію на цьому ринку з
метою продажу її споживачам або з метою
її експорту; постачання електричної
енергії - це надання електричної
енергії споживачу за допомогою
технічних засобів передачі та
розподілу електричної енергії на
підставі договору; споживачі енергії -
це суб'єкти господарської діяльності
та фізичні особи, що використовують
енергію для власних потреб на підставі
договору про її продаж та купівлю.

Пунктом 3 Правил
користування електричною енергією для
населення передбачено, що споживання
електричної енергії здійснюється на
підставі договору про користування
електричною енергією між споживачем і
енергопостачальником.

Предметом спору, що виник, є
стягнення заборгованості за спожиту
електроенергію, а не стягнення
заборгованості зі сплати за
житлово-комунальні послуги.

Таким чином, норми ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги» не
поширюються на правовідносини, що
склалися між сторонами, оскільки ВАТ
"Запоріжжяобленерго" не є
підприємством житлово-комунального
комплексу, є суб'єктом господарювання,
діяльність якого направлена на
отримання прибутку від продажу
електроенергії, а не на забезпечення
потреб населення, тобто заявлені
вимоги не підпадають під дію норми п. 3
ч. 1 ст. 96 ЦПК України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя
відмовляє у прийнятті заяви про видачу
судового наказу, у разі якщо: заявлено
вимогу, не передбачену статтею 96 цього
Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 96, 100, 208-210, 293 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви Відкритого
акціонерного товариства
«Запоріжжяобленерго» в особі Східного
відділення по обслуговуванню
побутових споживачів про видачу
судового наказу про стягнення боргу за
спожиту електроенергію з ОСОБА_1
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя шляхом подачі апеляційної
скарги протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя: