Справа № 2-952/11
Провадження № 2-і/477/81/14
У Х В А Л А

8 грудня 2014 року Жовтневий районний суд
Миколаївської області в складі:

головуючого – судді
Козаченка Р.В.,

секретаря судового засідання –
Бітюковій С.В.,

за участю: заявниці — ОСОБА_1, її
представника — ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
судових засідань Жовтневого районного
суду Миколаївської області заяву
ОСОБА_1 про відстрочку виконання
рішення суду у цивільній справі за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«Приватбанк» до неї про звернення
стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із
зазначеною заявою, в якій просила
відстрочити виконання рішення
Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 31 жовтня 2011
року про звернення стягнення на
предмет іпотеки – її житловий будинок
по вул. Маячній 27 в с. Лупареве
Жовтневого району Миколаївської
області для погашення заборгованості
перед публічним акціонерним
товариством комерційним банком
«Приватбанк» (далі – Банк).

Посилаючись на ст 373 ЦПК України, яка
надає право на відстрочку виконання
рішення суду, та на Закон України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого на забезпечення
кредитів в іноземній валюті», який
забороняє без згоди власника стягувати
житлове нерухоме майно, яке було
передано в іпотеку при отриманні
кредитних коштів в іноземній валюті,
просила відстрочити виконання рішення
суду до втрати чинності цього Закону.

В судовому
засіданні заявниця та її представник
заяву підтримали та просили
задовольнити.

Інші учасники
розгляду до судового засідання не
з'явилися, про його час та місце були
повідомлені належним чином, їх неявка
не є перешкодою в розгляді заяви.

Суд, розглянувши
заяву ОСОБА_1, заслухавши пояснення
заявниці та її представника,
перевіривши матеріали справи, прийшов
до наступного висновку.

1 серпня 2011 року
Банк звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_1 про звернення стягнення на
предмет іпотеки – її житловий будинок,
розташований по вул. Маячній, 27, в с.
Лупареве Жовтневого району
Миколаївської області, в рахунок
погашення боргу в сумі 45998,46 доларів
США, що було еквівалентно 366607,70 грн.,
який утворився через невиконання
договору кредиту, укладеного 5 червня
2008 року № KIPGA00000110 між нею та Банком.

Цей будинок був
наданий нею Банку в іпотеку за
договором від 5 червня 2008 року,
посвідченим того ж дня приватним
нотаріусом Жовтневого державного
нотаріального округу Миколаївської
області ОСОБА_3, на забезпечення
зазначеного кредитного договору про
надання кредиту в сумі 30630 доларів США.

31 жовтня 2011 року рішенням
Жовтневого районного суду
Миколаївської області позов був
задоволений.

Рішення не було оскаржено та
набрало законної сили.

Статтею 373 ЦПК України передбачено, що
за наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім’ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ,
розглядає питання про відстрочку або
розстрочку виконання рішення в
судовому засіданні з викликом сторін і
у виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Аналіз норм Закону України «Про
виконавче провадження» та ЦПК України,
в тому числі ст. 373, свідчить про те, що
відстрочка виконання рішення суду
носить винятковий характер, та може
бути застосована судом лише за
наявності обставин, що утруднюють або
роблять неможливим виконання рішення
суду.

Аналогічний за своїм змістом правовий
висновок викладений в пункті 10
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №14 від 26 грудня 2003 року «Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження» яким
роз'яснено, що при вирішенні заяв
державного виконавця чи сторони про
відстрочку або розстрочку виконання
рішення, встановлення або зміну
способу й порядку його виконання суду
потрібно мати на увазі, що їх
задоволення можливе лише у виняткових
випадках, які суд визначає виходячи з
особливого характеру обставин, що
ускладнюють або виключають виконання
рішення (хвороба боржника або членів
його сім'ї, відсутність у нього майна,
яке за рішенням суду має бути передане
стягувачу, стихійне лихо, інші
надзвичайні події тощо).

Разом з цим, згідно п. 1 ст. 1 Закону
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», протягом дії цього Закону не
може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) нерухоме
житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із статтею 4
Закону України «Про заставу» та/або
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України «Про іпотеку», якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно.

Тобто законодавець чітко врегулював
питання щодо виконання судового
рішення під час дії мораторію на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті, тому вказаний у заяві
ОСОБА_1 мораторій не є винятковою
обставиною в розумінні 373 ЦПК України.

Такий мораторій є самостійною
законодавчо закріпленою підставою, що
встановлює відстрочку на примусове
стягнення нерухомого житлового майна,
яке вважається предметом застави.

В даному випадку підстава такої
відстрочки встановлюється не
відповідним судовим рішенням, а
імперативними вимогами означеного
Закону, тому така законодавча
закріплена відстрочка у вигляді
мораторію не потребує свого
додаткового підтвердження відповідним
судовим рішенням і не може бути
підставою для відстрочення виконання
рішення суду в порядку ст. 373 ЦПК
України.

За таких обставин у суда відсутні
підстави для задоволення заяви ОСОБА_1
про відстрочку виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 373
ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1
про відстрочку виконання рішення
Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 31 жовтня 2011
року про звернення стягнення на
предмет іпотеки – житловий будинок
ОСОБА_1, розташований по вул. Маячній 27 в
с. Лупареве Жовтневого району
Миколаївської області.

Ухвала може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Жовтневий районний суд Миколаївської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 5-ти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя

Р.В. Козаченко