Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1102/13-ц
Провадження № 2/553/20/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.08.2014м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в
складі:

головуючої судді - Крючко
Н.І.,

при секретарі -
Довгенко І.О.,Моторній М.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_1 - адвоката - ОСОБА_2,

представника третьої особи на стороні
відповідача, яка заявляє самостійні
вимоги щодо предмета спору - позивача
за зустрічним позовом - Управління
майном комунальної власності міста
виконавчого комітету Полтавської
міської ради- Ткаченко В.І.,

представника відповідача
Територіальної громади виконавчого
комітету Полтавської міської ради -
Лобач Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за первинним позовом ОСОБА_1 до
Територіальної громади виконкому
Полтавської міської ради, третя особа
на стороні відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору:
Третя Полтавська державна
нотаріальна контора про визнання
факту прийняття спадщини за ОСОБА_3 на
будинок АДРЕСА_1 та будинок АДРЕСА_2, та
визнання за нею права власності на
будинок АДРЕСА_1 та будинок АДРЕСА_2, за
позовом ОСОБА_1 до Територіальної
громади м. Полтави, третя особа на
стороні відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору:
Третя Полтавська державна нотаріальна
контора про усунення від права на
спадкування ОСОБА_4, як такою, що
фактично не вступила в володіння
спадковим майном, та визнання її такою,
що не прийняла спадщину, яка відкрилась
після смерті її чоловіка ОСОБА_5,
зустрічним позовом третьої особи , яка
заявляє самостійні вимоги щодо
предмета спору Управління майном
комунальної власності міста
виконавчого комітету Полтавської
міської ради до ОСОБА_6, треті особа на
стороні відповідача, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору:
Територіальна громада в особі
Полтавської міської ради, Третя
Полтавська державна нотаріальна
контора, ОСОБА_1, Служба у справах дітей
Київської районної у м. Полтаві ради
про визнання спадщини ОСОБА_5,
відумерлою, зустрічним позовом
третьої особи , яка заявляє самостійні
вимоги щодо предмета спору Управління
майном комунальної власності міста
виконавчого комітету Полтавської
міської ради до ОСОБА_6, треті особа на
стороні відповідача, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору:
Територіальна громада в особі
Полтавської міської ради, Третя
Полтавська державна нотаріальна
контора, ОСОБА_1, Служба у справах дітей
Київської районної у м. Полтаві ради
про визнання спадщини ОСОБА_7 -
відумерлою ,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2013 року ОСОБА_6 в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_8 звернулась до
суду з позовом до Територіальної
громади виконкому Полтавської міської
ради, треті особи на стороні
відповідача, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору:
Третя Полтавська державна
нотаріальна контора, ОСОБА_1 про
встановлення додаткового строку для
прийняття спадщини після померлого
дідуся ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвалою суду від 02 квітня 2013 року
залучено до участі у справі в якості
третіх осіб на стороні позивача, які
не заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору: Служба у справах дітей
виконавчого комітету Київської
районної у м. Полтави ради, Орган опіки
та піклування виконавчого комітету
Київської районної у м. Полтаві ради.

Згідно ухвали Ленінського районного
суду м. Полтави від 16 травня 2013 року
цивільну справу № 553/1102/13-ц, провадження
3 2/553/582/2013 за позовом ОСОБА_6 в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_8 до
Територіальної громади виконкому
Полтавської міської ради, треті особи
на стороні відповідача, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору: Третя Полтавська
державна нотаріальна контора, ОСОБА_1
про встановлення додаткового строку
для прийняття спадщини після
померлого дідуся ОСОБА_7, померлого
04.09.1999року, та справу № 553/1554/13-ц,
провадження 3 2/553/720/2013 за позовом
ОСОБА_1 до Територіальної громади
виконкому Полтавської міської ради,
третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору: Третя Полтавська
державна нотаріальна контора про
визнання факту прийняття спадщини за
ОСОБА_3 на будинок АДРЕСА_1 та будинок
АДРЕСА_2, та визнання за нею права
власності на будинок АДРЕСА_1 та
будинок АДРЕСА_2 - об'єднано в одне
провадження. Присвоєно справі
№553/1102/13-ц, провадження № 2/553/582/2013.

У червні 2014 року позивачка ОСОБА_6 в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_8
звернулась до суду з уточненою
позовною заявою про встановлення
факту прийняття спадщини, визнання
права власності на спадкове майно, в
якій просила встановити, що ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, будучи неповнолітньою на
час смерті її дідуся ОСОБА_7, прийняла
спадщину після його смерті, визнання
за нею права власності на ? частину
будинку із господарськими спорудами,
що розташований у АДРЕСА_1 та належав
ОСОБА_7.

Ухвалою суду від 30 липня 2013 року
залучено до участі у справі в якості
третьої особи на стороні відповідача,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору: Управління житлово -
комунального господарства Виконавчого
комітету Полтавської міської ради.

У листопада 2013 року третя особа на
стороні відповідача, яка заявляє
самостійні вимоги щодо предмета спору:
Управління житлово - комунального
господарства Виконавчого комітету
Полтавської міської ради звернулось до
суду з зустрічним позовом до ОСОБА_6,
треті особи на стороні відповідача, які
не заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору: Територіальна громада
в особі Полтавської міської ради,
Третя Полтавська державна нотаріальна
контора, ОСОБА_1, Служба у справах дітей
Київської районної у м. Полтави ради
про визнання спадщини ОСОБА_7,
відумерлою.

Так, 13 листопада 2013 року третя особа на
стороні відповідача, яка заявляє
самостійні вимоги щодо предмета спору:
Управління житлово - комунального
господарства Виконавчого комітету
Полтавської міської ради звернулась до
суду з зустрічним позовом до ОСОБА_6,
треті особи на стороні відповідача, які
не заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору: Територіальна громада
в особі Полтавської міської ради,
Третя Полтавська державна нотаріальна
контора, ОСОБА_1, Служба у справах дітей
Київської районної у м. Полтави ради
про визнання спадщини ОСОБА_5 -
відумерлою.

Згідно ухвали суду від 13 листопада 2013
року зустрічний позов третьої особи,
яка заявляє самостійні вимоги щодо
предмета спору Управління
житлово-комунального господарства
виконавчого комітету Полтавської
міської ради до ОСОБА_6, треті особи на
стороні відповідача, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору:
Територіальна громада в особі
Полтавської міської ради, Третя
Полтавська державна нотаріальна
контора, ОСОБА_1, Служба у справах дітей
Київської районної у м. Полтави ради
про визнання спадщини ОСОБА_5 -
відумерлою та зустрічний позов
третьої особи, яка заявляє самостійні
вимоги щодо предмета спору Управління
житлово-комунального господарства
виконавчого комітету Полтавської
міської ради до ОСОБА_6, треті особи на
стороні відповідача, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору:
Територіальна громада в особі
Полтавської міської ради, Третя
Полтавська державна нотаріальна
контора, ОСОБА_1, Служба у справах дітей
Київської районної у м. Полтави ради
про визнання спадщини ОСОБА_7 -
відумерлою прийнято до спільного
розгляду з первісним позовом ОСОБА_8
в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6, за
участю третіх осіб на стороні
позивача, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмета спору: Служби у
справах дітей виконавчого комітету
Київської районної у м. Полтаві ради,
Органу опіки і піклування виконавчого
комітету Київської районної у м.
Полтави ради до Територіальної громади
виконавчого комітету Полтавської
міської ради, за участю третіх осіб на
стороні відповідача, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору:
Третя Полтавська державна
нотаріальна контора, ОСОБА_1 про
встановлення факту, що ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, будучи неповнолітньою на
час смерті її дідуся ОСОБА_7, прийняла
спадщину після його смерті та
визнання за нею права власності на ?
частину будинку з господарськими
спорудами, що розташований у АДРЕСА_1
та належав ОСОБА_7, та за позовом
ОСОБА_1 до Територіальної громади
виконкому Полтавської міської ради,
третя особа на стороні відповідача,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору: Третя Полтавська
державна нотаріальна контора про
визнання факту прийняття спадщини за
ОСОБА_3 на будинок АДРЕСА_1 та будинок
АДРЕСА_2, та визнання за нею права
власності на будинок АДРЕСА_1 та
будинок АДРЕСА_2.

Згідно ухвали Ленінського районного
суду м. Полтави від 26 листопада 2013 року
прийнято відмову представника
позивачки ОСОБА_6 за первісним позовом
ОСОБА_8 від позовних вимог до
Територіальної громади виконавчого
комітету Полтавської міської ради,
ОСОБА_1 про встановлення факту
прийняття спадщини, визнання права
власності на спадкове майно.

Провадження у справі за первісним
позовом ОСОБА_8 в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_6, за участю
третіх осіб на стороні позивача, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору: Служби у справах дітей
виконавчого комітету Київської
районної у м. Полтави ради, Органу
опіки та піклування виконавчого
комітету Київської районної у м.
Полтаві ради, Третьої Полтавської
державної нотаріальної контори до
Територаільної громади виконавчого
комітету Полтавської міської ради,
ОСОБА_1 про встановлення факту
прийняття спадщини, визнання права
власності на спадкове майно - закрито
в зв'язку з відмовою позивача від
позовних вимог ( т. 1 а.с. 178-181).

21 січня 2014 року позивачка ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до
Третьої Полтавської державної
нотаріальної контори про усунення від
права спадкування ОСОБА_4, як такої, що
ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві ОСОБА_5, який був у
безпорадному стані в силу постійного
споювання дружиною спиртними напоями.

Згідно ухвали суду від 22 січня 2014 року
цивільну справу № 553/1102/13-ц, провадження
№2/553/20/2014 за позовом ОСОБА_1 до
Територіальної громади виконкому
Полтавської міської ради, третя особа
на стороні відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору:
Третя Полтавська державна
нотаріальна контора про визнання
факту прийняття спадщини за ОСОБА_3 на
будинок АДРЕСА_1 та будинок АДРЕСА_2, та
визнання за нею права власності на
будинок АДРЕСА_1 та будинок АДРЕСА_2,
зустрічним позов третьої особи, яка
заявляє самостійні вимоги щодо
предмета спору Управління житлово -
комунального господарства виконавчого
комітету Полтавської міської ради до
ОСОБА_6, треті особи на стороні
відповідача, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору:
Територіальна громада в особі
Полтавської міської ради, Третя
Полтавська державна нотаріальна
контора, ОСОБА_1, Служба у справах дітей
Київської районної у м. Полтави ради
про визнання спадщини ОСОБА_5
відумерлою та зустрічним позов
третьої особи, яка заявляє самостійні
вимоги щодо предмета спору Управління
житлово-комунального господарства
виконавчого комітету Полтавської
міської ради до ОСОБА_6, треті особи на
стороні відповідача, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета
спору: Територіальна громада в особі
Полтавської міської ради, Третя
Полтавська державна нотаріальна
контора, ОСОБА_1, Служба у справах дітей
Київської районної у м. Полтави ради
про визнання спадщини ОСОБА_7
відумерлою та цивільну справу №
553/158/14-ц, провадження № 2/553/369/2014, за
позовом ОСОБА_1 до Третьої Полтавської
державної нотаріальної контори про
усунення від права спадкування -
об'єднано в одне провадження.

Присвоєно справі № 553/1102/13-ц,
провадження № 2/553/20/2014.

Ухвалою суду від 24 лютого 2014 року
замінено первісного позивача за
зустрічними позовами Управління
житлово-комунального господарства
виконавчого комітету Полтавської
міської ради на належного позивача за
зустрічними позовами на
правонаступника - Управління майном
комунальної власності міста
виконавчого комітету Полтавської
міської ради.

Згідно ухвали суду від 17 квітня 2014 року
залучено до участі у справі в якості
третьої особи на стороні відповідача
Полтавське міське управління юстиції.

У травні 2014 року позивачка ОСОБА_1
звернулась до суду з уточненою
позовною заявою до Територіальної
громади, третя особа на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору:
Третя Полтавська державна нотаріальна
контора м. Полтави про усунення від
права на спадкування ОСОБА_4, як такої,
що фактично не вступила в володіння
спадковим майном, та визнання її такою,
що не прийняла спадщину, яка
відкрилась після смерті її чоловіка
ОСОБА_5.

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 та її представник - адвокат
ОСОБА_2 підтримали заявлена та уточнені
позовні вимоги в повному обсязі та
наполягали на їх задоволенні, проти
задоволення зустрічних позовів
третьої особи , яка заявляє самостійні
вимоги щодо предмета спору Управління
житлово - комунального господарства
виконавчого комітету Полтавської
міської ради - заперечували в повному
обсязі, посилаючись на їх
безпідставність.

Представник відповідача
Територіальної громади виконавчого
комітету Полтавської міської ради -
Лобач Ю.О. позовні вимоги ОСОБА_1 не
визнала в повному обсязі посилаючись
на їх безпідставність та
необгрунтованість, проти задоволення
позовних вимог за зустрічними
позовними вимогами третьої особи , яка
заявляє самостійні вимоги щодо
предмета спору Управління житлово -
комунального господарства виконавчого
комітету Полтавської міської ради - не
заперечувала.

В судовому засіданні представник
третьої особи на стороні відповідача,
яка заявляє самостійні вимоги щодо
предмета спору - позивача за зустрічним
позовом - Управління майном
комунальної власності міста
виконавчого комітету Полтавської
міської ради - Ткаченко В.І. первісний
позов ОСОБА_1 та об'єднаний з ним
уточнений позов не визнала в повному
обсязі, посилаючись на його
безпідставність, позовні вимоги за
зустрічними позовами підтримала а в
повному обсязі та наполягала на їх
задоволенні.

Відповідачка за зустрічними
позовами ОСОБА_6 в судове засідання не
з'явилась, про причини своєї неявки
суду не повідомила, хоча завчасно та
належним чином була повідомлена про
день та час слухання справи.

Представник третьої особи на
стороні відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
за первісним та зустрічними позовами:
Третьої Полтавської державної
нотаріальної контори, в судове
засідання не з'явився, про причини
своєї неявки суд не повідомив, хоча
завчасно та належним чином був
повідомлений про день та час слухання
справи.

В судове засідання представник
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
за зустрічними позовами: Служби у
справах дітей Київської районної у м.
Полтаві ради - не з'явився, але надав на
адресу суду заяву, в якій прохав
проводити судовий розгляд справи у
відсутність їх представника, проти
задоволення первісного та зустрічних
позовів заперечував в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін
по справі та учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, вважає
позовні вимоги Калінченко Л.В. такими,
що підлягають до задоволення та
зустрічні позови третьої особи , яка
заявляє самостійні вимоги щодо
предмета спору Управління житлово -
комунального господарства виконавчого
комітету Полтавської міської ради
такими, що до задоволення не підлягають
за наступних обставин.

Статтею 11 ЦПК України визначено
принцип диспозитивності цивільного
судочинства, відповідно до якого суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до
Цивільного процесуального кодексу
України, в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України
під час ухвалення рішення суд вирішує
зокрема: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовуються вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; які правовідносини
випливають зі встановлених обставин;
яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Отже суд розглядає справу за
наявними у справі доказами, які надані
сторонами.

Судом встановлені факти та
відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1 від 28 січня 2011 року, виданого
Центральним відділом реєстрації актів
цивільного стану Полтавського
міського управління юстиції
Полтавської області, ІНФОРМАЦІЯ_3
померла ОСОБА_3 ( т.2 а.с.10).

Згідно заповіту від 22 січня 2011 року,
посвідченого Приватним нотаріусом
Полтавського міського нотаріального
округу Полтавської області ОСОБА_9.,
ОСОБА_3 на випадок своєї смерті все
своє майно заповідала ОСОБА_1 ( т. 2 а.с.
15).

Відповідно до рішення Ленінського
районного суду м. Полтави від 31 травня
2012 року відмовлено в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_8 до
ОСОБА_1 про визнання вказаного
заповіту недійсним (т. 1.с. 16).

Згідно ухвали Апеляційного суду
Полтавської області від 17 липня 2012
року, рішення Ленінського районного
суду м. Полтави від 31 травня 2012 року про
відмову в позові ОСОБА_6, ОСОБА_8 про
визнання заповіту недійсним - залишено
в силі ( т. 1 а.с.17).

Так, ухвалою Вищого спеціалізованого
суду з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 26 листопада 2012
року, рішення Ленінського районного
суду м. Полтави від 31 травня 2012 року та
ухвалу Апеляційного суду Полтавської
області від 17 липня 2012 року - залишено
без змін ( т. 1 а.с.19).

Так, законодавцем визначено, що
спадкове право можна вважати
інститутом цивільного права України,
оскільки воно має всі його ознаки, а
саме - це система пов'язаних між собою
цивільно-правових норм, що регулюють
певну групу однорідних суспільних
відносин (встановлюють порядок
переходу прав та обов'язків померлої
особи за правом спадкування).

На законодавчому рівні
питання спадкування урегульоване
Цивільним кодексом України (далі - ЦК
України) (Книга шоста), також Законом
України "Про нотаріат" , крім того, у
судовій практиці застосовується
постанова Пленуму Верховного Суду
України від 30.05.2008 N 7 "Про судову
практику у справах про
спадкування" та іншими

нормативно-правовими актами.

Законодавцем дано визначення поняттю
спадкування, яким визначено, що
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців) - стаття 1216 ЦК
України.

Судом встановлено, що згідно
заповіту від 22 січня 2011 року, який є на
даний час дійсним, спадкодавець
ОСОБА_3 заповідала ОСОБА_1 житлові
будинки з господарськими спорудами, що
знаходяться у АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2 та
все інше майно, на яке остання буде
згідно закону мати право.

Так, судом встановлено, що Третьою
Полтавською державною нотаріальною
конторою на майно, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3, яка була
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1,
заведено спадкову справу за № 89/2011. В
даній спадковій справі маються заяви:
від імені ОСОБА_1 про прийняття
спадщини за заповітом, посвідченим
приватним нотаріусом Полтавського
міського нотаріального округу ОСОБА_9.
22 січня 2011 року за реєстровим № 95, яким
заповідач все своє майно заповідала
останній;

- від імені ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
діяла за згодою законного представника
- матері - ОСОБА_8, про прийняття
спадщини з усіх підстав, передбачених
чинним законодавством. Вказане
підтверджується відповіддю Третьої
державної нотаріальної контори,
наданою на адресу суду 16 квітня 2013 року
за вих. № 274/01-16, з якої вбачається, що
заявникам було роз'яснено, що при
наявності вищезазначеного заповіту
ОСОБА_6 позбавляється можливості
отримати свідоцтво про право на
спадщину.

Інших заяв в спадковій справі немає.
Свідоцтва про право на спадщину не
видавались.

Одночасно в даному листі зазначено, що
на майно, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_7, який був зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, спадкова справа не
відкривалась. Фактично прийняла
спадщину (шляхом проживання та
реєстрації за однією адресою) його
дружина ОСОБА_3 ( т.4 а.с.48).

Як вбачається з свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_2, від 29 липня 2011 року,
виданого Центральним відділом
реєстрації актів цивільного стану
Полтавського міського управління
юстиції Полтавської області,
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 ( т.1 а.с.6).

Поряд з цим, суд визнає неспроможними
твердження представника позивача за
зустрічним позовом Управління майном
комунальної власності міста
виконавчого комітету Полтавської
міської ради про те, що спадщина, яка
залишилась після померлого ОСОБА_7, що
складається з житлового будинку по
АДРЕСА_1 після смерті останнього -
ІНФОРМАЦІЯ_2 є відумерлою, посилаючись
на те, що майно померлого ніхто не
прийняв, а час, що сплинув з моменту
смерті, перевищує один рік, що в свою
чергу свідчить про її відумерлість.

Вказані твердження спростовуються
встановленими вище обставинами,
оскільки у відповідності до ч.3 ст. 1268
ЦК України дружина померлого ОСОБА_7 -
ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину
шляхом проживання та реєстрації за
однією адресою з спадкодавцем, що у
встановленому законом порядку не
оскаржено. При цьому, слід вказати, що в
обґрунтування позовних вимог
представником позивача за зустрічним
позовом Управлінням майном
комунальної власності міста
виконавчого комітету Полтавської
міської ради не надано будь-яких
допустимих доказів в обґрунтування
заявлених позовних вимог у
відповідності до положень ст. 10,60 ЦПК
України.

Зважаючи на наведені вище обставини та
факти, суд приходить до висновку, що
ОСОБА_3 успадкувала після смерті свого
чоловіка ОСОБА_7 нерухоме майно, яке
належало останньому на підставі
правовстановлюючих документів.

Так, правовстановлюючим документом
може вважатися документ (сукупність
документів), який на підставі
законодавства і нормативних актів, що
діяли в період цього складання,
безперечно підтверджує право
зазначеного в ньому особи на
зазначений об'єкт нерухомості і при
цьому не вимагає для встановлення
зафіксованого в ньому права будь-яких
інших документів.

Згідно витягу з реєстру прав власності
на нерухоме майно від 24 листопада 2004
року, ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про
право власності САА/843840/14.10.2004/,
виданого Головним управлінням з
питань житлово - комунального
обслуговування населення №
179/Виконавчий комітет Новоселівської
сільської ради 30.10.1987 року належав на
праві власності будинок по АДРЕСА_1 ( т.1
а.с.9).

Поряд з цим, судом встановлено та не
заперечувалось сторонами по справі, що
після смерті ОСОБА_7 чоловіка - ОСОБА_3
закликались до спадкування
спадкоємці першої черги (дружина
ОСОБА_3, син - ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4) та ОСОБА_6, як спадкоємець
по праву представлення на долю раніше
померлого батька - ОСОБА_10, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_5 та був сином ОСОБА_7, що в
свою чергу підтверджується листом
Третьої державної нотаріальної
контори м. Полтави від 06.02.2013 року за
вих. № 62/02-14 ( т. 4 а.с.24).

При цьому, слід зазначити, що 26
листопада 2013 року ОСОБА_8
представником неповнолітньої ОСОБА_6,
яка являється спадкоємець по праву
представлення на долю раніше
померлого батька - ОСОБА_10, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_5 та був сином ОСОБА_7,
подано до суду заяву про відмову від
позовних вимог про встановлення факту
прийняття ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, будучи
неповнолітньою на час смерті її
дідуся ОСОБА_7, прийняла спадщину
після його смерті та визнання за нею
права власності на ? частину будинку з
господарськими спорудами, що
розташований у АДРЕСА_1 та належав
ОСОБА_7. Вказана відмова прийнята
судом та ніким з учасників процесу не
оскаржена ( т.1 а.с.170,178-181).

Таким чином, з аналізу наведених вище
обставин та враховуючи дії ОСОБА_8-
представника неповнолітньої ОСОБА_6,
які базувались на принципах
диспозитивності, вбачається, що єдиним
спадкоємцем на спадкове майно, що
залишилось після померлої ОСОБА_3 у
вигляді житлового будинку по АДРЕСА_1 є
спадкоємець за заповітом - ОСОБА_1.

Так з матеріалів справи вбачається, що
згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_3, виданого 19 лютого 1997 року
місцевим відділом РАЦС м. Полтави,
помер ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, про що
здійснено актовий запис за № 618 ( т. 1
а.с.5).

Поряд з цим, судом встановлено, що
підставою для звернення ОСОБА_1 до суду
за захистом своїх законним прав та
інтересів спадкоємця за заповітом,
стала відмова Третьої державної
нотаріальної контори в оформленні
свідоцтва про право власності за
заповітом на житловий будинок у
АДРЕСА_2 з наступних підстав.

Так, згідно листа Третьої державної
нотаріальної контори м. Полтави від 15
лютого 2013 року за вих. № 77/02-14,
направленого на адресу ОСОБА_1, вказано,
що остання звернулась до Третьої
державної нотаріальної контори з
питання отримання свідоцтва про право
на спадщину за заповітом, посвідченим
приватним нотаріусом Полтавського
міського нотаріального округу ОСОБА_9.
22.01.2011 року за р. № 95, на житловий
будинок з надвірними будівлями, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, та
належить померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5,
на майно якого Третьою державною
нотаріальною конторою 20 квітня 2007 року
відкрито спадкову справу № 152 на
підставі заяви про прийняття спадщини
за законом від імені матері померлого -
ОСОБА_3. В цій заяві зазначено, що крім
ОСОБА_3 є спадкоємцем за законом -
дружина померлого ОСОБА_4. В даному
листі вказано, що нотаріусу невідомо
факту прийняття спадщини ОСОБА_4,
оскільки відсутня будинкова книга на
будинок по АДРЕСА_2, де був
зареєстрований ОСОБА_5 з зазначенням
всіх осіб, зареєстрованих в цьому
будинку.

Поряд з цим, в даному листі зазначено,
що згідно наданих документів ОСОБА_1
на оформлення спадщини за заповітом,
вбачається відсутність документів про
підтвердження родинних відносин між
ОСОБА_3 та її сином ОСОБА_5,
правовстановлюючих документів на
житловий будинок з надвірними
будівлями , що знаходиться у м. Полтава
по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_5.

При цьому, нотаріусом вказано в даному
листі, що в зв'язку з вищезазначеними
обставинами неможливо оформити
спадкові права ОСОБА_1 в нотаріальній
конторі, рекомендовано їй звернутися
до суду з питанням визнання за нею
права власності в порядку спадкування
за заповітом на житловий будинок з
надвірними будівлями, що знаходяться
за адресою: АДРЕСА_2, та належить
померлому ОСОБА_5, після смерті якого
прийняла спадщину але не оформила
своїх спадкових прав - ОСОБА_3 ( т.4 а.с.23).

Згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_4 від 20 листопада 2006 року,
виданого Центральним відділом
реєстрації актів цивільного стану
Полтавського міського управління
юстиції, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, про
що здійснено актовий запис про смерть
за № 3726 ( т. 2 а.с.14).

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме відповіді Приватного
підприємства Полтавського бюро
технічної інвентаризації
«Інвентаризатор» вказано, що за
матеріалами Полтавського бюро
технічної інвентаризації
«Інвентаризатор» станом на 31 грудня 2012
року житловий будинок по АДРЕСА_2 ( нова
адреса: АДРЕСА_2) Полтавської області
зареєстрований за ОСОБА_5 на підставі
Свідоцтва про право власності,
виданого Новоселівською сільською
радою народних депутатів від 30.10.1987
року ( т. 4 а.с.58).

Більше того, згідно технічного
паспорту на житловий будинок АДРЕСА_2,
власником вказано ОСОБА_5 ( т.2 а.с.27-29).

Таким чином, зважаючи на наведені вище
обставини та факти, вбачається, що
після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5,
спадкоємцями останнього є його мати -
ОСОБА_3 та дружина спадкодавця ОСОБА_4,
які є спадкоємцями в рівних частках
будинку АДРЕСА_2 у відповідності до
ст. 1261 ЦК України.

Поряд з цим, в судовому засіданні
представником позивача за зустрічним
позовом Управління майном
комунальної власності міста
виконавчого комітету Полтавської
міської ради наголошувалось на тому,
що, зважаючи на ту обставину, що з
моменту смерті ОСОБА_5 минуло майже 7
років та оскільки ніхто майно, а саме
житловий будинок АДРЕСА_2 , що належало
померлому на праві власності, не
прийняв, тому спадщина є такою, що
відумерла.

Вказані твердження представника
позивача за зустрічним позовом в
судовому засіданні та обставини
зазначені у самому зустрічному позові
суд визнає такими, що прямо не
узгоджуються з встановленими
обставинами та фактами і більше того з
матеріалами справи та є такими, що не
несуть в основі юридичного підгрунття,
що в свою чергу свідчить про їх
безпідставність.

В судовому засіданні позивачка за
первісним позовом ОСОБА_1 вказувала, що
померла ОСОБА_3 була її сусідкою, за
життя між ними склались доброзичливі
відносини, позивачка постійно
допомагала останній по господарству,
надавала допомогу, яку та потребувала.
Більше того, як вказувала позивачка,
ОСОБА_3 останні два роки свого життя
була одинокою людиною, з нею не
спілкувались її рідні: онука, бувша
невістка інші родичі, єдиною близькою
людиною для неї була позивачка. Вказані
вище обставини викликали те, що померла
ОСОБА_3 після своєї смерті заповіла
все належне їй майно позивачці ОСОБА_1.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
зазначила, що після смерті ОСОБА_3 вона
звернулась до Третьої державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після померлої за
заповітом, але їй було відмовлено в
зв'язку з тим, що за життя ОСОБА_3
фактично прийняла спадщину після
смерті чоловіка ОСОБА_7, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, та її сина ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_4, але у встановленому
законом порядку не оформила. Поряд з
цим, крім ОСОБА_3 спадкоємцем після
смерті сина останньої - ОСОБА_5 є його
дружина ОСОБА_4, тому зважаючи на
вказані обставини позивачка ОСОБА_1
змушена була звернутися до суду за
захистом своїх прав та інтересів.

Частиною статті 1224 ЦК України
визначено, що за рішенням суду особа
може бути усунена від права на
спадкування за законом, якщо буде
встановлено, що вона ухиляється від
надання допомоги спадкодавцеві, який
через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно Інформаційного листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ за № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування»
визначено, що усунення від права на
спадкування спадкоємців за законом та
за заповітом можливе виключно на
підставі рішення суду.

Вимога про усунення спадкоємця від
права на спадкування може бути
пред'явлена особою, для якої таке
усунення зумовлює пов'язані зі
спадкуванням права та обов'язки
(збільшення частки у спадщині, зміна
черговості одержання права на
спадкування), одночасно з її позовом
про одержання права на спадкування з
підстав, визначених у ч.2 ст. 1259 ЦК
України.

З аналізу наведених вище норм закону,
які регулюють спірні правовідносини,
позивачка ОСОБА_1 правомірно та на
законних підставах звернулась до суду
за захистом свої прав та інтересів, як
спадкоємця за заповітом.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
в обґрунтування своїх позовних вимог
зазначала, що за життя ОСОБА_3
говорила, що її син ОСОБА_5 перебував у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4. Так,
після смерті сина, його будинком по
АДРЕСА_2 займалась його мати ОСОБА_3.

Поряд з цим, наголошувала на тому, що
померла ОСОБА_3 постійно переймалася
тим, що син ОСОБА_5 разом з дружиною
ОСОБА_4 ніде не працювали і фактично
знаходились на утриманні останньої.
Такий спосіб життя сина з невісткою
був викликаний тим, що вони
систематично зловживали спиртними
напоями. Більше того, сама ОСОБА_4
спонукала свого чоловіка ОСОБА_5 до
такого життя та фактично споювала
його спиртними напоями.

Вказані твердження позивачки ОСОБА_1
були підтверджені в судовому засіданні
і твердженнями першої дружини
останнього - ОСОБА_8, представником
неповнолітнього позивачка ОСОБА_6, яка
підтвердила те, що останні - ОСОБА_5 зі
своєї дружиною ОСОБА_4 вели аморальний
спосіб життя безпосередньо з вини та
впливу на це його дружини ОСОБА_4.

Згідно Інформаційного листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ за № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування»
визначено, що відповідно до частини 5
статті 1224 ЦК України за рішенням суду
особа може бути усунена від права на
спадкування за законом, якщо буде
встановлено, що вона ухилялась від
надання допомоги спадкодавцеві, який
через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво був у безпорадному стані.

Вимога про усунення від права на
спадкування за законом особи може
бути пред'явлена лише після смерті
спадкодавця.

Поряд з цим, в даному листі роз'яснено,
що суд при вирішенні такої справи
згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України
повинен встановити факт ухилення
особи від надання спадкодавцеві
допомоги, так і факт перебування
спадкодавця в безпорадному стані через
похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво
та потребу спадкодавця в допомозі цієї
особи.

При цьому вказано, що для
постановлення рішення про усунення від
спадкування у справі повинні бути
надані належні та допустимі докази,
які б свідчили про те, що спадкодавець
потребував допомоги відповідача,
останній мав можливість її надати,
проте ухилявся від обов'язку щодо її
надання.

Так, законодавцем розтлумачено поняття
ухилення особи від надання допомоги
спадкодавцеві, який її потребував, яке
полягає в умисних діях чи
бездіяльності особи, спрямованих на
уникнення від обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцю.
Тобто, ухилення, пов'язане з винною
поведінкою особи, яка усвідомлювала
свій обов'язок, мала можливість його
виконувати, але не вчиняла необхідних
дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню
судом питання, чи потребував
спадкодавець допомоги від спадкоємця
за умови отримання її від інших осіб,
чи мав спадкоємець матеріальну та
фізичну змогу надавати таку допомогу.

Більше того, в даному листі роз'яснено,
що для задоволення позовних вимог у
справах про усунення від права на
спадкування відповідно до ч.5 ст. 1224 ЦК
має значення сукупність обставин:

- ухилення особи від надання
спадкодавцеві допомоги при можливості
її надання;

- перебування спадкодавця в
безпорадному стані;

- потреба спадкодавця в допомозі
саме цієї особи. Лише при одночасно
настанні наведених обставин і
доведеності зазначених фактів в їх
сукупності спадкоємець може бути
усунений від спадкування.

Так, в ході судового розгляду справи
позивачкою ОСОБА_1 наголошувалось на
тому, що ОСОБА_5 перебував у
безпорадному стані до якого фактично
довела його дружина ОСОБА_4. При цьому,
остання наголошувала на тому, що ОСОБА_4
під час життя з сином ОСОБА_3, ОСОБА_5 ,
в великій кількості вживала спиртні
напої, тобто вела аморальний спосіб
життя. Так, незважаючи на те, що остання
перебувала у зареєстрованому з шлюбі з
ОСОБА_5 вона жила з ним лише періодично,
час від часу коли в останнього були
кошти, на які останні могли придбати
спиртні напої.

Вказані твердження ОСОБА_1
узгоджуються з поясненнями наданими в
судовому засіданні ОСОБА_8,
представником неповнолітньої
позивачки ОСОБА_6, яка суду вказувала на
неможливість спільного проживання з
ОСОБА_5, який постійно вів аморальний
спосіб життя в силу зловживання
спиртними напоями.

Так, судом встановлено, що на
момент смерті ОСОБА_5 його дружини
ОСОБА_4 поруч не було, остання з'явилась
вже на поховання останнього. При цьому
в організації поховання її чоловіка
ОСОБА_4 участі не приймала, все
організовувалось його матір'ю ОСОБА_3
та за її рахунок.

Таким чином наведені вище
обставини та факти, свідчать про
настання в сукупності обставин,
виключний перелік яких наведений у
частині 5 статті 1224 ЦК України, що в
свою чергу свідчить про те, що
спадкодавець ОСОБА_5 перебував в
безпорадному стані, до якого був
доведений своєю дружиною ОСОБА_4 та
потребував допомоги останньої, яка
останнью йому так надана не була ,
оскільки помер у віці 30 років від дії
низьких температур, а саме у стані
сильного алкогольного сп'яніння-
тобто у безпорадному стані.

Так, положенням ст. 31 ЦПК України
визначено, суд не бере до уваги докази,
які одержані з порушенням порядку,
встановленого законом.

Дана стаття визначає правила
допустимості доказів, які визначають
легітимну можливість конкретного
доказу підтверджувати певну
обставину у справі. Правила
допустимості доказів установлені
задля об'єктивності та добросовісності
у підтвердженні доказами обставин у
справі, виходячи з того, що нелегітимні
засоби не можуть використовуватися
задля досягнення легітимної мети, а
також ураховуючи те, що про осудність
судового рішення, яке було ухвалено з
урахуванням нелегітимного доказу,
завжди буде під сумнівом.

Поряд з цим, законодавцем в даній нормі
статті визначено поняття допустимості
доказів, де визначено, що допустимість
доказів є важливою ознакою доказів, що
характеризує їх форму. Допустимість
доказів означає, що обставини справи,
які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами.

Недопустимими є докази: а) одержані з
порушенням порядку встановленого
законом; б) які походять з інших
засобів доказування, ніж ті, що
визначені законом для підтвердження
певних обставин.

Поряд з цим, суд критично
відноситься до тверджень представника
відповідача Територіальної громади м.
Полтави про те, що позивачкою не надано
суду достатніх доказів, які б свідчили
про достатність підстав усунення від
права на спадкування ОСОБА_4, як такої,
що ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві.

При цьому представником
відповідача Територіальної громади м.
Полтави на підтвердження даних
тверджень не надано суду допустимих та
достатніх доказів у відповідності до
положень визначених статтями 10,60 ЦПК
України , які б спростовували в свою
чергу встановлені судом факти, які
випливають з тверджень позивачки
ОСОБА_1 та пояснень ОСОБА_8 -
представника неповнолітньої
позивачки ОСОБА_6.

Так, судом встановлено, що після
смерті свого чоловіка ОСОБА_5 його
дружина ОСОБА_4 зникла, оскільки вела
аморальний спосіб життя, ніде не
працювала, пиячила і більше ніколи не
з'являлася та не проживала у будинку
АДРЕСА_2.

Як вбачається з матеріалів
справи, а саме згідно актового запису
про смерть від 18 червня 2008 року, ОСОБА_4
померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ( т. 4 а.с.56), тобто
невдовзі після свого чоловіка з
врахуванням їх аморального способу
життя.

Згідно спадкової справи № 152/2007
після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5,
заведеної Третьою державною
нотаріальної конторою м. Полтави на
підставі заяви про прийняття спадщини
ОСОБА_3, спадкоємцями будинку по
АДРЕСА_2 є в рівних частках згідно зі
ст. 1261 ЦК України мати ОСОБА_3 та
дружина ОСОБА_4.

Так статтею 1268 ЦК України
визначено, що спадкоємець за заповітом
чи за законом має право прийняти
спадщину або не прийняти її.

Частиною 3 статті 1268 ЦК України
визначено, що спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 ЦК України,
він не заявив про відмову від неї.

З вказаних вище норм закону
вбачається, що для набуття спадщини
необхідна наявність ряду умов. Першою
необхідною умовою є відкриття
спадщини, під якою слід розуміти
настання юридичних фактів, які
обумовлюють виникнення у спадкоємця
права на набуття спадщини - права на
спадкування. Таким юридичним фактом
для виникнення права на спадкування є
смерть спадкодавця.

Слід вказати, що в момент
відкриття спадщини згідно норм закону
наведених вище, спадкоємець набуває
лише право на спадкування, але не
право власності на саму спадщину.

Таким чином, для виникнення права
на спадщину спадкоємець повинен
належним чином здійснити (реалізувати)
право на прийняття спадщини.
Здійснення права на спадкування
передусім полягає у тому, що
спадкоємець має право прийняти
спадщину або не прийняти її.

З наведених вище норм закону
вбачається, що підставою для прийняття
спадщини спадкоємцем шляхом пасивної
поведінки визначеної частиною 3 сттаті
1268 ЦК України визначено, що спадкоємець
постійно проживав з померлим, а не був
зареєстрованим за однією адресою з
спадкодавцем.

Таким чином, суд критично
відноситься до тверджень представника
відповідача Територіальної громади м.
Полтави про те, що ОСОБА_4 фактично
прийняла спадщину після померлого
чоловіка, оскільки була зареєстрована
разом з ним за адресою АДРЕСА_2.

Поряд з цим, вказані твердження
спростовуються встановленими судом
фактами, оскільки ОСОБА_4 фактично не
проживала з померлим ОСОБА_5 за місцем
реєстрації та проживання останнього,
що відповідно виключає її право на
спадкування у порядку визначеному
частиною 3 статті 1268 ЦК України.

Частиною 1 статті 1269 ЦК України
визначено, що спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час
відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати
нотаріусу заяву про прийняття
спадщини.

Ця стаття регулює спосіб
прийняття спадщини шляхом активної
поведінки спадкоємця, тобто шляхом
подачі за місцем відкриття спадщини
заяви про прийняття спадщини.

Спадкоємець зобов'язаний
з'явитися до нотаріуса особи. Він
повинен пред'явити документ, що
підтверджує його особу, а також
свідоцтво про смерть спадкодавця, щоб
нотаріус зміг установити час
відкриття спадщини. При прийнятті
заяви нотаріус з'ясовує у спадкоємця
місце відкриття спадщини, наявність
інших спадкоємців, що надасть змогу
правильно розподілити спадкове майно.

Більше того, з аналізу наведених
вище обставин та норм закону, які
регулюють спірні правовідносини, суд
приходить до висновку, що ОСОБА_4
фактично не вступила в управління та
володіння спадковим майно та більше
того, не вчинила конклюдентних дій
спрямованих на прийняття спадщини,
оскільки лише ОСОБА_3 після смерті
сина було подано заяву до
нотаріальної контори для прийняття
спадщини після померлого та при цьому
останньою фактично утримувалось
належне сину майно.

Таким чином, дії ОСОБА_4, які
виразились в бездіяльності, щодо
прийняття спадщини, а саме ? частини
житлового будинку по АДРЕСА_2 свідчать
про те, що остання відмовилась від
прийняття спадщини, що свідчить про те,
що її частка переходить до інших
спадкоємців і розподіляється між ними.
Вказане свідчить, що єдиним
спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 є
його мати ОСОБА_3, яка є такою, що
вступила в володіння спадковим майном,
а саме будинком АДРЕСА_2.

З аналізу даних норм права та
встановлених судом обставин
вбачається законність та
обґрунтованість вимог ОСОБА_1 про
усунення від права на спадкування
ОСОБА_4, як такої, що фактично не
вступила в володіння спадковим
майном, та визнання її такою, що не
прийняла спадщину, яка відкрилась
після смерті її чоловіка ОСОБА_5, поряд
з цим з встановлених судом обставин
та фактів вбачається про відсутність у
Управління майном комунальної
власності міста виконавчого комітету
Полтавської міської ради правових
підстав для звернення до суду з
зустрічними позовами про визнання
спадщини ОСОБА_5 та ОСОБА_7 відумерлими,
що в свою чергу свідчить про
необгрутованість та недоведеність
даних позовних вимог.

Так, частиною 2 статті 80 ЦПК
України визначено, що якщо визначена
ціна позову вочевидь не відповідає
дійсній вартості спірного майна або на
момент пред'явлення позову встановити
точну його ціну неможливо, розмір
судового збору попередньо визначає
суд з наступним стягненням
недоплаченого або поверненням
переплаченого судового збору
відповідно до ціни позову,
встановленої судом при вирішення
справи.

Таким чином, з позивача за
зустрічними позовами Управління
майном комунальної власності міста
виконавчого комітету Полтавської
міської ради підлягає стягненню
судовий збір, який не був сплачений
останніми при зверненні до суду з
даними позовами, згідно визначених
ставок Законом України «Про судовий
збір», які діяли на момент звернення
Управління майном комунальної
власності міста виконавчого комітету
Полтавської міської ради до суду з
вказаними позовами, саме 13 листопада
2013 року, в сумі 229,40 грн., за кожен окремо.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 549, 553 ЦК УРСР, ст.ст. 549,553,1224,1261,1268
ЦК України, ст.ст. 10,11, 30 60, 61, 89, 213-215 ЦПК
України, Інформаційним листом Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ за № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування», суд -

В И Р І Ш И В :

Первинний позов ОСОБА_1 до
Територіальної громади виконкому
Полтавської міської ради, третя особа
на стороні відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору:
Третя Полтавська державна
нотаріальна контора про визнання
факту прийняття спадщини за ОСОБА_3 на
будинок АДРЕСА_1 та будинок АДРЕСА_2, та
визнання за нею права власності на
будинок АДРЕСА_1 та будинок АДРЕСА_2 -
задовольнити.

Встановити факт прийняття
спадщини ОСОБА_3 на будинок АДРЕСА_1 та
будинок АДРЕСА_2

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на будинок АДРЕСА_1 та будинок АДРЕСА_2
за заповітом, посвідченим 22 січня 2011
року Приватним нотаріусом
Полтавського міського нотаріального
округу Полтавської області ОСОБА_9..

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади
м. Полтави, третя особа на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору:
Третя Полтавська державна нотаріальна
контора про усунення від права на
спадкування ОСОБА_4, як таку, що
фактичне не вступила в володіння
спадковим майном, та визнання її такою,
що не прийняла спадщину яка відкрилась
після смерті її чоловіка ОСОБА_5 -
задовольнити.

Усунути від права на спадкування
ОСОБА_4, як таку, що фактично не
вступила в володіння спадковим майном,
належним ОСОБА_5.

Визнати ОСОБА_4 такою, що не прийняла
спадщину, яка відкрилась після смерті
її чоловіка ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_4.

В задоволенні зустрічних позовів
третьої особи , яка заявляє самостійні
вимог и щодо предмета спору Управління
майном комунальної власності міста
виконавчого комітету Полтавської
міської ради до ОСОБА_6, треті особа на
стороні відповідача, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору:
Територіальна громада в особі
Полтавської міської ради, Третя
Полтавська державна нотаріальна
контора, ОСОБА_1, Служба у справах дітей
Київської районної у м. Полтаві ради
про визнання спадщини ОСОБА_5 та ОСОБА_7
- відумерлими - відмовити за
безпідставністю та недоведеністю.

Стягнути з Управління майном
комунальної власності міста
виконавчого комітету Полтавської
міської ради на користь держави
судовий збір в сумі 458,80 грн..

Апеляційну скаргу на рішення суду
першої інстанції може бути подано до
Апеляційного суду Полтавської області
через Ленінський районний суд м.
Полтави протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя Ленінського районного суду м.
Полтави Н. І. Крючко