Провадження № 6/761/2099/2014
У Х В А Л А

24 листопада 2014 року
м.Київ

Шевченківський районний суд м.Києва в
складі:

головуючого судді:
Гриньковської Н.Ю.,

при секретарі Ковтун
А.В.

розглянувши подання старшого
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м.Києві ОСОБА_1,
заінтересовані особи: ОСОБА_2, Кредитна
спілка «Українська кредитно-фінансова
група» про тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України, без вилучення
паспортного документа, ОСОБА_2,-

в с т а н о в и в:

19.11.2014року до Шевченківського
районного суду м.Києва надійшло
подання державного виконавця ВДВС
Шевченківського РУЮ у м.Києві ОСОБА_1
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_2 (далі - боржник)
до виконання виконавчого листа
№754/65972/14, виданого 02.06.2014 Деснянським
районним судом м.Києва про стягнення з
ОСОБА_2 на користь КС «Українська
кредитно-фінансова група» суми боргу у
розмірі 43665,85грн.

До провадження судді Шевченківського
районного суду міста Києва вказана
справа була передана 24 листопада 2014
року.

Свою заяву обґрунтовує тим, що на
виконанні у ВДВС Шевченківського РУЮ у
м.Києві перебуває виконавче
провадження ВП №43969956 з примусового
виконання виконавчого листа №754/65972/14,
виданого 02.06.2014 Деснянським районним
судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_2 на
користь КС «Українська
кредитно-фінансова група» суми боргу у
розмірі 43665,85грн.

Заявник вказує, що 05.11.2014 державним
виконавцем винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№43969956 з виконання вказаного
виконавчого листа, яку направлено
боржнику - для виконання, стягувачу - до
відома. Проте, рішення боржником, досі
не виконано, заборгованість не
погашено. Заявник посилаючись на те, що
з дня відкриття виконавчого
провадження, боржник ухиляється від
добровільного виконання своїх
зобов'язань за вказаним рішенням суду,
на виклики державного виконавця не
відреагував, а також, з метою захисту
прав та інтересів стягувача, просила
обмежити у праві виїзду за межі України
боржника, без вилучення паспортного
документа.

Представник заявника у судове
засідання не з'явилася. Зі змісту
подання вбачається можливість
розглянути подання без участі
державного виконавця та повідомлення
письмово про наслідки розгляду
подання.

Розглянувши подання, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку
про те, що вказане подання задоволенню
не підлягає з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.21 Конституції
України, усі люди є вільними і рівні у
своїй гідності та правах. Права і
свободи людини є невідчужуваними та
непорушними.

Згідно зі ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

В силу ст.13 Загальної декларації прав
людини кожна людина має право вільно
пересуватися й обирати собі місце
проживання в межах любої держави. Кожна
людина має право залишати будь-яку
країну, включаючи свою власну, і
повертатися у свою країну.

Водночас, Закон України від 21.01.1994 року
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Так, п.5 ст.6 Закону України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України» передбачено, як
підставу для тимчасового обмеження у
праві виїзду за кордон ухилення особи
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

Відповідно до п.п.3,5,11 ч.3 ст.11 Закону
України "Про виконавче провадження" від
21.04.1999 № 606-XIV зі змінами, державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право: з
метою захисту інтересів стягувача
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі
конфіденційну; накладати арешт на
майно боржника, опечатувати, вилучати,
передавати таке майно на зберігання та
реалізовувати його в установленому
законодавством порядку; викликати
фізичних осіб, посадових осіб з приводу
виконавчих документів, що знаходяться
у виконавчому провадженні, а в разі
неявки боржника без поважних причин
виносити постанову про його привід
через органи внутрішніх справ.

При цьому, згідно з п.18 ч.3 ст.11 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право, у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Таким чином, аналіз перелічених норм
законів дає підстави стверджувати, що
необхідною умовою для застосування
видів тимчасового обмеження у виїзді
за кордон є встановлення факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язань за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Звернувшись до суду з поданням, заявник
наголошувала, що з дня відкриття
виконавчого провадження ВП №43969956 з
примусового виконання виконавчого
листа №754/65972/14, виданого 02.06.2014
Деснянським районним судом м.Києва про
стягнення з ОСОБА_2 на користь КС
«Українська кредитно-фінансова група»
суми боргу у розмірі 43665,85грн.,
боржником не було здійснено будь-яких
дій, які б спрямовувались на виконання
вказаного рішення суду, а тому наявні
підстави вважати, що боржник умисно
ухиляється від зобов'язань за вказаним
рішення суду. Тому, з метою уникнення
виконання зобов'язань, покладених на
боржника судовим рішенням, слід
обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України, оскільки такий захід впливу
може забезпечити повноту виконання
зобов'язань за вказаним вище рішенням
суду.

Водночас, як вбачається з матеріалів
подання, заявником не надано жодного
доказу на підтвердження того, що
боржник, якимось чином ухиляється від
добровільного виконання своїх
зобов'язань за вказаним рішенням суду.

Також, не надано будь-яких доказів
наявності у боржника документу для
виїзду за кордон, відкритих віз або
інших доказів які б свідчили про наміри
боржника залишити територію України.

Крім того, матеріали подання не містять
доказів отримання боржником ані
постанови державного виконавця про
відкриття виконавчого провадження від
14.07.2014, ані постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони його
відчуження від 14.07.2014, ані викликів
державного виконавця від 14.07.2014 та
22.09.2014, які, як вказує заявник, було
проігноровано боржником.

Адже на підтвердження подання,
державним виконавцем надано лише
відповіді державних органів на запити
державного виконавця щодо
встановлення майнового стану боржника
та належного боржнику нерухомого
майна.

Інших доказів, передбачених ст. 58,59 ЦПК
України, які б мали відношення до
подання державного виконавця, які б
підтверджували факт ухилення боржника
від добровільного виконання своїх
зобов'язань за рішенням суду, а також,
що боржник має намір виїхати за межі
України, суду не надано.

При цьому, суд звертає увагу, що
юридична санкція у вигляді тимчасового
обмеження особи боржника у праві
виїзду за кордон може бути застосована
не за наявності факту невиконання
боржником своїх зобов'язань, а при
дійсному ухиленні боржника від їх
виконання.

За приписами ч.1, 3 ст.60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 ЦПК.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

На підставі викладеного, а також з
урахуванням того, що заявником не
надано доказів, на підтвердження
обставин, викладених у поданні щодо
ухилення боржника від виконання своїх
зобов'язань за виконавчим листом
Деснянського районного суду м.Києва
№754/65972/14 від 02.06.2014, а також, зважаючи на
те, що встановлення тимчасового
обмеження у праві виїзду для
громадянина ОСОБА_2 є прямим порушенням
його конституційних прав та свобод, суд
дійшов висновку, що у задоволенні
подання слід відмовити.

Ні підставі викладеного та керуючись
ст.11 Закону України «Про виконавче
провадження», ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», ст.19 Закону
України «Про державну прикордонну
службу України» та керуючись ст.ст. 57-59,
209, 210, 212, 377-1 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні подання старшого
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м.Києві ОСОБА_1,
заінтересовані особи: ОСОБА_2, Кредитна
спілка «Українська кредитно-фінансова
група» про тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України, без вилучення
паспортного документа, ОСОБА_2 -
відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Апеляційного суду міста Києва шляхом
подання через Шевченківський районний
суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її
проголошення, а у разі, якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання її
копії.

Суддя