Справа № 459/1447/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2014 року
Червоноградський міський суд
Львівської області

в складі: головуючого-судді
Кріль М.Д.

при секретарі
Пилипяк Ю.М.

за участю: позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

представника відповідача
Слєсаренка В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Червонограда
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Державного підприємства
«Львіввугілля» про відшкодування
моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивачка в березні 2014 року звернулася
в суд з даним позовом, в заяві вказала,
що її син ОСОБА_4 працював на ДВАТ шахта
№ 2 «Червоноградська». ІНФОРМАЦІЯ_3 її
син під час виконання трудових
обов'язків отримав тілесні ушкодження
внаслідок яких помер. На час смерті її
синові виповнилося 23 роки, загальний
стаж у нього був 6 років 4 місяці. На час
смерті вона, її покійний чоловік та син
проживали разом і знаходилися повністю
на його утриманні. На даний час вона
являється людиною похилого віку,
пенсіонеркою, і смерть сина в такому
молодому віці принесла їй великі
моральні, психічні та фізичні
страждання. Вона тяжко переживає
втрату сина і по даний час. Просить
стягнути з відповідача на її користь 50
000 грн. в відшкодування моральної шкоди
заподіяної їй смертю сина під час
виконання трудових обов'язків.

В судовому засіданні позивачка та її
представник позов підтримали,
позивачка суду пояснила, що вона і до
цього часу не може пережити втрату
сина, сказала, що син загинув, її
чоловік помер - вона залишилася сама.

Представник відповідача проти позову
заперечив, вказав, що позивачка ОСОБА_1
не могла перебувати на утриманні
померлого сина, так як ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_3, а позивачці було
призначено пенсію по віку 02.06.2002 року.
Так як на момент смерті ОСОБА_4
позивачці виповнилося 50 років, то
згідно законодавства вона не могла
перебувати на його утриманні.
Відповідно до «Правил відшкодування
шкоди» затверджених постановою КМУ від
23.06.1993 року, утриманцями є особи які
досягли 55 років, крім того
законодавством не передбачено виплату
моральної шкоди особам, які не
знаходилися на утриманні загиблих на
виробництві. В задоволенні позову
просить відмовити.

Дослідивши докази суд встановив
слідуюче.

Відповідно до копії свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1 від 05.12.1997 року,
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, причина
смерті - політравма: множинні переломи
ребер, хребта, кісток миски, верхніх та
нижніх кінцівок.

Копією свідоцтва про народження серії
НОМЕР_2 від 03.04.1974 року стверджується, що
батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
являються ОСОБА_5 та ОСОБА_1.

З копії акту про нещасний випадок на
виробництві від 19.12.1997 року вбачається,
що ОСОБА_4, який працював на ДВАТ «Шахта
№ 2 «Червоноградська» під час
виконання трудових обов'язків отримав
тілесні ушкодження від яких помер.
Наявність вини потерпілого - не
виявлено.

Згідно довідки № 632 від 28.07.2000 року
ОСОБА_5 мешкав в АДРЕСА_1, і його склад
сім'ї такий: ОСОБА_4, син помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 і батько до дня смерті
знаходився на утриманні сина.

Відповідно до акту № 242 від 20.03.2014 року
затвердженого директором КП
«Червонограджитлокомунсервіс»,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає без
реєстрації по АДРЕСА_2, зареєстрований
в с. Андріївка Радехівського району
Львівської області.

В силу ст. 440-1 ЦК України (1963 року), який
діяв на час виникнення спірних
правовідносин, моральна (немайнова)
шкода, заподіяна громадянину або
організації діяннями іншої особи, яка
порушила їх законні права,
відшкодовується особою, яка заподіяла
шкоду, якщо вона не доведе, що моральна
шкода заподіяна не з її вини.
Моральна шкода відшкодовується в
грошовій або іншій матеріальній
формі за рішенням суду незалежно від
відшкодування майнової шкоди. Розмір
відшкодування визначається судом з
урахуванням суті позовних вимог,
характеру діяння особи, яка
заподіяла шкоду, фізичних чи
моральних страждань потерпілого, а
також інших негативних наслідків, але
не менше п'яти мінімальних розмірів
заробітної плати.

Враховуючи наведене, беручи до уваги
те, що позивачка втратила єдиного сина,
який загинув на виробництві в молодому
віці, в даний час вона проживає одна в
похилому віці, у неї і до сьогодні
душевний біль через втрату сина не
пройшов, суд вважає, що їй завдана
моральна шкода, яка підлягає до
задоволення, але частково, виходячи з
глибини фізичних та душевних страждань
позивачки та з вимог розумності та
справедливості.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Державного
підприємства «Львіввугілля» на
користь ОСОБА_1 - 20 000 (двадцять тисяч)
грн. на відшкодування моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного
підприємства «Львіввугілля» на
користь держави судовий збір в сумі - 243
грн. 60 коп.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до Апеляційного суду Львівської
області протягом 10 днів з часу його
проголошення.

Суддя:
М. Д. Кріль