Справа №
Провадження № 2/314/1492/2014
03 листопада 2014 року
Вільнянський районний суд Запорізької
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики, -
Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
В обґрунтування позову позивач
зазначає, що на початку осені 2010 року
відповідач, ОСОБА_2, взяв у позивача в
борг 10 000 грн. Гроші займалися
відповідачем на газифікацію його
будинку за адресою АДРЕСА_2. Відповідно
до умов усного договору відповідач
зобов'язувався повернути суму боргу в
строк до осені 2011 року. Однак, у
вказаний строк відповідач взяті на
себе зобов'язання не виконав, борг не
сплатив, називаючи все нові і нові
терміни повернення позики.
15 січня 2013 року відповідач власноруч
склав та підписав у присутності двох
свідків розписку, згідно якої
зобов'язувався 25 листопада 2013
повернути мені позику суми коштів, з
урахуванням 20% за час користування
(чотирнадцять тисяч шістсот грн. 00 коп.).
Загальну суму боргу, яку відповідач
зобов'язувався повернути, він
вирахував сам, а я з цією сумою
Також, крім суми основного боргу в
розмірі 14 600 грн., позивач просить
стягнути з відповідача на свою користь
368 грн.26 коп. - 3% річних від простроченої
суми, 1752 грн. - інфляційні витрати та
судовий збір у розмірі 365,40 грн.
Таким чином, у зв'язку з тим, що
відповідач не бажає добровільно
виконувати свої зобов'язання по сплаті
боргу, звернення позивача до
відповідача про повернення боргу
виявились безрезультатними, чим
порушив його законні праві і інтереси,
і змушений звернутися за захистом до
суду.
У судовому засіданні позивач підтримав
свій позов та просив його задовольнити
з підстав, в ньому зазначених. Не
заперечував проти заочного розгляду
справи.
Відповідач про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, відповідно до ст.ст. 74, 76 ЦПК
України, причини неявки суду не
повідомив, своїх заперечень не надав.
Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи. За
згодою позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши
матеріали справи, приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено такі факти та
відповідні правовідносини.

На початку осені 2010 року відповідач,
ОСОБА_2, взяв у позивача в борг 10 000 грн.
Гроші займалися відповідачем на
газифікацію його будинку за адресою
АДРЕСА_2. Відповідно до умов усного
договору відповідач зобов'язувався
повернути суму боргу в строк до осені
2011 року. Однак, у вказаний строк
відповідач взяті на себе зобов'язання
не виконав, борг не сплатив, називаючи
все нові і нові терміни повернення
позики.

15 січня 2013 року відповідач власноруч
склав та підписав у присутності двох
свідків розписку, згідно якої
зобов'язувався 25 листопада 2013 року
повернути позивачу позику суми коштів,
з урахуванням 20% за час користування
коштами, у розмірі 14600 грн.
(чотирнадцять тисяч шістсот грн. 00 коп.).
Загальну суму боргу, яку відповідач
зобов'язувався повернути, він
вирахував сам, а позивач з цією сумою
погодився.

Після цього, відповідач почав уникати
будь-яких контактів з позивачем. На мою
письмову вимогу від 03.06.2014 відповідач
не відреагував і продовжує ухилятися
від зустрічі зі мною.

На даний час борг не погашено.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами,
а ст. 525 ЦК України забороняє
односторонню відмову від зобов'язання
або односторонню зміну його умов.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог ст.1047 ЦК України
договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян.

За частиною 2 ст.1047 ЦК України на
підтвердження укладання договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

За своєю суттю розписка про отримання в
борг грошових коштів є документом, який
видається боржником кредитору за
договором позики, підтверджуючи як
його укладання, так і умови договору, а
також засвідчуючи отримання боржником
від кредитора певної грошової суми або
речей.

Отже, на підтвердження вимог вказаної
норми права відповідач видав
позивачеві розписку, яка ніким не
оскаржена. У розписці від 15.01.2013
Відповідач власноруч засвідчив, що
отримав від позивача гроші у сумі 14600
грн. у повному обсязі (а.с. 6).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти) у такій же сумі
або речі, визначені родовими ознаками,
у такій же кількості, також ж роду та
такої ж якості, що були передані йому
позикодавцем у строк та в порядку,
встановленому договором.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином відповідно до умов
позики та Цивільного кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а при
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Згідно до вимог ст.625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

На вимогу кредитора зобов'язаний
оплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
відсотків не встановлено договором або
законом.

Також, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Таким чином, відповідач повинен
сплатити позивачу суму боргу з
урахуванням індексу інфляції за період
з грудня 2013 року по вересень 2014 року,
тобто на час звернення до суду.

Згідно даних Державного комітету
статистики України індекс інфляції
становить:

у грудні 2013 року - 100,5

у січні 2014 року - 100,2

у лютому 2014 року - 100,6

у березні 2014 року - 102,2

у квітні 2014 року - 103,3

у травні 2014 року - 103,8

у червні 2014 року - 101,0

у липні 2014 року - 100,4

у серпні 2014 року - на час складення
позовної заяви Державний комітет
статистики дані про індекс інфляції за
серпень 2014 року не опублікував.

Сума заборгованості, на яку
нараховуються інфляційні втрати, є 14600
грн., згідно розписки відповідача.

Вираховуємо втрати від інфляції: сума
боргу 14600 помножена на індекс інфляції
поділена на 100 мінус сума боргу 14600 грн.

Так, у грудні 2013 втрати від інфляції
складають - 73 грн., у січні 2014 року - 29,
2грн., у лютому року 2014 - 87,6 грн., у
березні 2014 року - 321,2 грн., у квітні року
-481,8 грн., у травні 2014 року -554,8 грн., у
червні 2014 року - 146 грн., у липні 2014 року -
58,4 грн., а разом складають 1752 грн.

Також відповідач повинен сплатити
позивачу 3% річних від простроченої
суми у розмірі 368 грн.26 коп. (14600 сума
боргу плюс сума інфляційних витрат 1752
грн. помножена на кількість днів 274 (з
01.12.2013 по 01.09.2014) помножено на 3% поділено
на 365 днів).

Позивач, як сторона по справі, на
користь якої виноситься рішення суду,
також має право в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК
України на стягнення з вiдповiдача
понесених документально підтверджених
судових витрат, зокрема судового збору
в розмiрi 365 грн. 40 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 3, 4, 10, 11,15, 60, 58, 59, 88, 209, 212-215, 218, 224-226
ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_3
виданий Вільнянським РВ УМВС України в
Запорізькій області, ІПН НОМЕР_1,
проживаючого за адресою АДРЕСА_2) на
користь ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_4
виданий Заводським РВ УМВС України в
Запорізькій області, ІПН НОМЕР_2,
проживаючого за адресою АДРЕСА_1) суму
боргу в розмірі 16 720 гривень 26 коп.
(шістнадцять тисяч сімсот двадцять
гривень двадцять шість копійок), з яких:

14600,00 грн. (чотирнадцять тисяч шістсот
гривень нуль копійок.)- сума основного
боргу,

368,26 грн. (триста шістдесят вісім
гривень двадцять шість копійок) - 3%
річних,

1752,00 грн. (одна тисяча п'ятдесят дві
гривні нуль копійок) - інфляційні
витрати.

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_3
виданий Вільнянським РВ УМВС України в
Запорізькій області, ІПН НОМЕР_1,
проживаючого за адресою АДРЕСА_2) на
користь ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_4
виданий Заводським РВ УМВС України в
Запорізькій області, ІПН НОМЕР_2,
проживаючого за адресою АДРЕСА_1)
понесені судові витрати у вигляді
судового збору у сумі - 365 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
рішення може бути подано протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Н.Ю.Мануйлова

03.11.2014 року
м.Вільнянськ

03.11.2014