У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Рівненської області в складі:

головуючого судді Рожина Ю.М.,

судів - Максимчук З.М., Ковальчук Н.М.

секретаря судового засідання Демчук
Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Рівненської області цивільну
справу за апеляційною скаргою боржника
ОСОБА_3 на ухвалу Рівненського
районного суду від 11 вересня 2013 року у
цивільній справі за поданням
державного виконавця ДВС Рівненського
районного управління юстиції про
тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві
виїзду за межі України.

Колегія суддів заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши ухвалу
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Рівненського районного суду
від 11 вересня 2013 року подання
задоволено. Тимчасово обмежено ОСОБА_3
у праві виїзду за межі України, до
виконання його зобов'язань по рішенню
Рівненського районного суду від 15
березня 2012 року про стягнення на
користь ПАТ „ВТБ Банк" боргу в сумі 222 083
грн. 62 коп.

В апеляційній скарзі боржника вказує,
що ухвала постановлена з порушенням
норм процесуального права із неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи. Зазначає, що в матеріалах
справи немає належних доказів, які б
свідчили про ухилення боржника від
виконання обов'язку за рішенням суду.
Доводить, що державним виконавцем в
поданні не обґрунтована необхідність
застосування додаткового заходу
впливу у вигляді обмеження його у праві
виїзду за межі України. Покликається,
що наявність непогашеного боргу не
свідчить про вчинення дій боржником
про ухилення від його сплати.
Посилаючись на ці обставини, а також з
підстав визначених ст.33 Конституції
України, ст.377-1 ЦПК України, Закону
України „Про порядок виїзду з України
і в'їзд в Україну громадян України",
Закону України „Про виконавче
провадження", а також Протоколу №4
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, просить ухвалу
суду скасувати, у задоволенні подання
відмовити.

Колегія суддів не може погодися із тим,
що задовольняючи подання державного
виконавця, місцевий суд виходив з того,
що ОСОБА_3 ухиляється від виконання
зобов'язання, покладеного на нього
судовим рішенням.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.2 Протоколу №4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, кожен є вільним
залишати будь-яку країну, включно зі
своєю власною. На здійснення цих прав
не можуть бути встановлені жодні
обмеження, крім тих, що передбачені
законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Частиною 2 ст.6 Закону України „Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України", передбачено,
що громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті, зокрема,
якщо він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи), - до виконання
зобов'язань.

Згідно з п. 18 ч. 3 ст.11 Закону України
„Про виконавче провадження" державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст.377-1ЦПК України питання
про тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

За матеріалами справи до подання
державного виконавця надання доказів,
які б свідчили про ухилення боржника
від сплати боргу, як того вимагають
правила ч.2 ст.6 Закону України „Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" та п.18 ч.3 ст.11
Закону України „Про виконавче
провадження", чи про його неодноразові
нез'явлення на виклики у ДВС, місцевому
суду не подано.

Тому подання державного виконавця є
необґрунтованим.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку про
передчасність застосування до ОСОБА_3,
як до боржника, з метою виконання ним
своїх боргових зобов'язань такого
заходу впливу як тимчасове обмеження
його у праві виїзду за межі України.

За викладених обставин колегія суддів
дійшла висновку, що ухвала суду першої
інстанції не може залишатися чинною та
підлягає скасуванню, а у задоволенні
подання державного виконавця належить
відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.33
Конституції України, ч.2 ст.6 Закону
України „Про порядок виїзду з України
і в'їзду в Україну громадян України", п.18
ч.3 ст.11 Закону України „Про виконавче
провадження", ст.303,311,313,314,315,317,324,325,377-1
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_3
задовольнити.

Ухвалу Рівненського районного суду від
11 вересня 2013 року скасувати.

Державному виконавцю державної
виконавчої служби Рівненського
районного управління юстиції у поданні
про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві
виїзду за межі України відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий:
Ю.М. Рожин

Судді:
З.М.Максимчук

Н.М. Ковальчук