Комінтернівський районний суд
Провадження № 2/641/2728/2014
Справа № 641/6837/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року

Комінтернівський районний суд м.
Харкова у складі: головуючої судді
Чайки І.В., за участю секретаря Алієвої
І.О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, який також діє в
інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2,
до ОСОБА_3, треті особи – Приватний
нотаріус Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
Управління у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики ХМР, про визнання правочину
недійсним та застосування наслідків
недійсності правочину,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, в якому просить визнати
договір дарування від 14.06.2013 року,
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3
недійсним як такий, який вчинено під
впливом тяжкої обставини на вкрай
невигідних для дарувальника та його
неповнолітнього сина умовах та таким,
що укладений під впливом обману, та
застосувати до нікчемного Договору
дарування від 14.06.2013 року, укладеного
між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 наслідки
недійсності правочину у вигляді
відновлення становища, яке існувало до
його укладення та визнати за ОСОБА_1
право приватної власності на 100%
квартири № 85 за адресою: м. Харків,
Фесенківський в’їзд, буд.8.

Згодом позовні вимоги позивачем було
уточнено, позивач просив визнати
Договір дарування від 14.06.2013 року,
укладений між ним та ОСОБА_3 недійсним
як такий, який вчинено під впливом
тяжкої обставини на вкрай невигідних
для дарувальника та його
неповнолітнього сина умовах, та
визнання за ОСОБА_1 права приватної
власності на 100% квартири № 85 за
адресою: м. Харків, Фесенківський
в’їзд, буд.8.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що у 2012 року тяжко
захворіла його мати, ОСОБА_5. Починаючи
з кінця 2012 року вона за станом здоров’я
не сприймала об’єктивної реальності,
втратила навички орієнтування у
просторі та побуті, обслуговувати себе
сама не могла та потребувала
постійного догляду і допомоги. Крім
того, він є вдівцем та протягом
чотирьох років самостійно виховує
неповнолітнього сина ОСОБА_6. Ці важкі
обставини врешті решт призвели до
надмірного нервового напруження.

В цей час до позивача звернулась ОСОБА_3
з пропозицією надавати допомогу по
догляду за хворою матір’ю та у
вихованні сина, в обмін на що вимагала
подарувати їй 1/2 частину належної
позивачу трикімнатної квартири за
адресою: м. Харків, в-д Фесенківський, 8,
кв. 85.

Відповідач переконала його, що договір
дарування необхідний лише для того, щоб
при розлученні (в процесі якого вона
перебувала) підтвердити наявність у
неї та її неповнолітньої дитини місця
проживання. Таким чином, позивач
вважає,що відповідачка скористалася
тяжкими обставинами, у яких він
перебував (самотність у вихованні
сина-підлітка та стрімке погіршення
стану здоров’я матері) та,
застосувавши обман щодо природи та
умов договору, схилила позивача до
укладення на її користь договору
дарування, який був та залишається
вкрай невигідним для самого позивача
та його неповнолітнього сина.

Також позивач зазначає, що при
укладенні договору дарування
нерухомого майна, право користування
яким має його неповнолітній син, дозвіл
опіки та піклування отримано не було,
що має наслідком нікчемність цього
правочину.

У судовому засіданні позивач та його
представник позовну заяву підтримали,
просили задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні проти позовних
вимог заперечували, стверджували що
договір дарування від 14.06.2013 року
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у повній
відповідності до вимог чинного
законодавства та має наслідком перехід
права власності на 1/2 частину квартири
№ 85 за адресою: м. Харків, Фесенківський
в’їзд, буд.8, до відповідача.

В процесі розгляду справи позивач та
відповідач надали суду підписану між
ними мирову угоду від 17 листопада 2014
року по вказаній справі.

За змістом цієї мирової угоди
Відповідач – ОСОБА_3, відмовляється від
права власності на ? частину квартири
№ 85 за адресою: м. Харків, Фесенківський
в’їзд, буд.8, яка набута нею на підставі
оспорюваного договору дарування від 14
червня 2013 року, та передає його
Позивачеві ОСОБА_1, а Позивач сплачує
Відповідачеві компенсацію вартості її
частки в розмірі, еквівалентному 11500
(одинадцять тисяч п’ятсот) доларів США,
таким чином позивач ОСОБА_1 набуває
право приватної власності в цілому на
квартиру № 85 у будинку № 8 по
Фесенківському в’їду у м. Харкові.

У судовому засіданні 24.11.2014 року
сторони подали підписану мирову угоду
та спільну заяву про визнання мирової
угоди.

Сторонам по справі роз’яснені
наслідки підписання мирової угоди ,
встановлені ст.ст. 175,206 ЦПК України .

На підставі вищевикладеного,
враховуючи, що умови мирової угоди не
суперечать закону, не порушують прав,
свобод та інтересів позивача,
відповідача та інших осіб, суд визнає
та затверджує мирову угоду від 17
листопада 2014 року у справі,а
провадження у справі закриває у
відповідності до приписів ст.ст. 175, 206
ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи та
тексту мирової угоди (п. 1.6 ОСОБА_7
угоди), сторони дійшли згоди щодо
сплати судових витрат, тому розподіл
судових витрат судом не здійснюється
та судові витрати не стягуються.

Крім того, представником позивача
заявлено клопотання про скасування
заходів забезпечення позову по справі,
накладених ухвалою Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 23.07.2014
року. Позивач підтримав клопотання.
Відповідач та її представник не
заперечували проти задоволення
клопотання .

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України
заходи забезпечення позову можуть бути
скасовані судом, який розглядає справу.

Враховуючи вищевикладене та
користуючись ст.ст. 154, 175, 205, 206
Цивільного процесуального кодексу
України, суд –

УХВАЛИВ:

1.          Затвердити мирову угоду у
справі за позовом ОСОБА_1, який також
діє в інтересах неповнолітнього сина
ОСОБА_2, до ОСОБА_3, треті особи –
Приватний нотаріус Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
Управління у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики ХМР, про визнання правочину
недійсним та застосування наслідків
недійсності правочину підписану між
сторонами у справі 17 листопада 2014 року,
наступного змісту:

«ОСОБА_1, паспорт серії МК № 050296,
виданий Червонозаводським РВ УМВС
України в Харківській області 08 лютого
1996 р., ІПН НОМЕР_1; адреса реєстрації: 61108,
АДРЕСА_1 , іменований надалі «Позивач»,
з одного боку, та ОСОБА_3, паспорт серії
МТ № 001231, виданий Фрунзенським РВ ХМУ
ГУМВС України в Харківській області 22
серпня 2008 р.; ІПН НОМЕР_2; адреса
реєстрації: 61018, м. Харків, в’їзд
Балакірєва, 11; іменована надалі,
«Відповідач», з другої сторони,разом
іменовані «Сторони», керуючись
положеннями ст.ст. 27, 31, 175 ЦПК України,
домовилися про укладення ОСОБА_7 угоди
на стадії судового розгляду справи №
641/6837/14-ц Комінтернівським районним
судом м. Харкова за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про визнання правочину
недійсним та застосування наслідків
недійсності правочину, на зазначених
нижче умовах:

1.1.          Відповідач – ОСОБА_3,
відмовляється від права власності на ?
частину квартири № 85 за адресою: м.
Харків, Фесенківський в’їзд, буд.8, яка
набута нею на підставі оспорюваного
договору дарування від 14 червня 2013
року, та передає його Позивачеві
ОСОБА_1, а Позивач сплачує
Відповідачеві компенсацію вартості її
частки в розмірі, еквівалентному 11500
(одинадцять тисяч п’ятсот) доларів США.

1.2.          На підставі даної мирової
угоди Позивач ОСОБА_1 набуває право
приватної власності в цілому на
квартиру № 85 у будинку № 8 по
Фесенківському в’їду у м. Харкові.

1.3.          Позивач ОСОБА_1 на
підставі ухвали суду про затвердження
мирової угоди набуває право здійснити
реєстрацію за собою в цілому права
власності на квартиру № 85 у будинку № 8
по Фесенківському в’їду у м. Харкові у
відповідному органі реєстрації.

1.4.          Від решти позовних вимог
Позивач відмовляється у зв’язку з
вичерпанням предмету спору.

1.5.          За взаємною згодою сторін,
понесені Сторонами судові витрати не
повертаються та не компенсуються.

1.6.          З моменту затвердження
ОСОБА_7 угоди судом ОСОБА_3 втрачає всі
права на ? частину квартири № 85 за
адресою: м. Харків, Фесенківський
в’їзд, буд.8.

1.7.          З моменту затвердження
ОСОБА_7 угоди єдиним власником квартири
№ 85 за адресою: м. Харків, Фесенківський
в’їзд, буд.8, визнається ОСОБА_1.

1.8.          Одночасно з підписанням
ОСОБА_7 угоди Відповідач передає
Позивачеві всю технічну та іншу
документацію, пов’язану з утриманням
квартири № 85 у б. № 8 по Фесенківському
в’їзду у м. Харкові, за період до дати
підписання ОСОБА_7 угоди.

1.9.          ОСОБА_7 угоди та
затвердженням її судом Сторони
підтверджують відсутність будь-яких
претензій одне до одного з приводу
квартири № 85 у б. № 8 по Фесенківському
в’їзду у м. Харкові.

2. Провадження по справі за позовом
ОСОБА_1, який також діє в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_2, до ОСОБА_3,
треті особи – Приватний нотаріус
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, Управління у справах
дітей Департаменту праці та соціальної
політики ХМР, про визнання правочину
недійсним та застосування наслідків
недійсності правочину- закрити.

3. Скасувати арешт на ?
частину квартири № 85, що розташована
за адресою м. Харків Фесенківський
в*їзд, 8, накладений ухвалою
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 23.07.2014 року.

Ухвала може бути оскаржена в
5-ти денний строк з моменту її
проголошення.

Суддя -ОСОБА_8