Справа № 369/3477/14-ц Головуючий у І
інстанції Волчко А.Я.Провадження №
22-ц/780/6276/14 Доповідач у 2 інстанції
Суханова Є.М,Категорія 58 03.12.2014
РІШЕННЯ

Іменем України

3 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді: Суханової Є. М.,

суддів: Данілова О.М., Мережко М.В.,

при секретарі: Франюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві матеріали
цивільної справи з апеляційними
скаргами ОСОБА_2 та Публічного
акціонерного товариства «Світ
Електроніки» на рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 24 вересня 2014 року
по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_2, третя
особа без самостійних вимог: Публічне
акціонерне товариство «Світ
Електроніки» про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Правекс-Банк», третя
особа без самостійних вимог: Публічне
акціонерне товариство «Світ
Електроніки» про визнання поруки
припиненою, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року ПАТ КБ «Правекс-Банк»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2,
третя особа без самостійних вимог:
Публічне акціонерне товариство «Світ
Електроніки» про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
посилаючись на те, що 17 липня 2009 року
між позивачем та третьою особою у
справі було укладено договір про
відкриття кредитної лінії № 2901-01/09.

На виконання вимог кредитного
договору, позивачем було надано
позичальнику 4208000 грн.

У забезпечення виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором з відповідачем ОСОБА_2 17
липня 2009 року було укладено договір
поруки № 2901-001/09, відповідно до умов
якого, поручитель, зобов'язується нести
солідарну майнову відповідальність
перед позивачем за виконання в повному
обсязі зобов'язань позичальника за
кредитним договором. У випадку
невиконання чи неналежного виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором, поручитель зобов'язується
виконати за нього зобов'язання перед
кредитором.

Внаслідок невиконання позичальником
умов кредитного договору утворилася
заборгованість, яка станом на 11.03.2014
року складає 5597748,61 грн. з яких: 4208000 грн.
- сума простроченої кредитної
заборгованості; 260758,01 грн. - сума
процентів по кредиту; 1058386,18 грн. - пеня
по кредиту; 70604,42 грн. - пеня по
процентам.

Посилаючись на вищевикладені
обставини та положення закону, позивач
просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк « Правекс-Банк»
заборгованість за договором про
відкриття кредитної лінії № 2901-001/09 від
17.07.2009 року в загальному розмірі 5597748,61
грн., в тому числі: 4208000 грн. - сума
простроченої кредитної
заборгованості; 260758,01 грн. - сума
процентів по кредиту; 1058386,18 грн. - пеня
по кредиту; 70604,42 грн. - пеня по
процентам, а також судові витрати на
оплату судового збору в сумі - 3654 грн.

Відповідач, в особі своїх
представників, позов ПАТ КБ «
Правекс-Банк» не визнав, звернувся до
суду із зустрічним позовом до
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Правекс-Банк», третя
особа без самостійних вимог: Публічне
акціонерне товариство «Світ
Електроніки» про визнання поруки
припиненою, посилаючись на те, що 17
липня 2009 року між сторонами у справі
було укладено договір поруки № 2901-001/09.

Цим договором забезпечувалися
кредитні зобов'язання ПАТ «Світ
Електроніки» перед ПАТ КБ «
Правекс-Банк» за кредитним договором
про відкриття кредитної лінії № 2901-001/09
від 17 липня 2009 року.

У відповідності до п. 4.1 Кредитного
договору (з урахуванням останніх змін)
було встановлено кінцевий строк
повернення кредиту - до 01 червня 2012
року.

У спірному договорі строк поруки не
визначено, така умова у договорі
відсутня.

Протягом 21 місяця після спливу
встановленого кредитним договором
строку повернення кредиту банк до
ОСОБА_2, як поручителя, вимог не
пред'являв.

Тільки 31 березня 2014 року, тобто більше,
як через 6 місяців після настання
строку виконання вказаного кредитного
зобов'язання, банк звернувся до
позивача з позовом про стягнення з
нього заборгованості.

На думку позивача, враховуючи те, що в
договорі поруки не встановлено строку
поруки, з моменту встановленого
кредитним договором строку виконання
кредитного зобов'язання пройшло
більше, ніж 6 місяців і протягом того
часу до позивача не було пред'явлено
вимоги банком, порука за спірним
договором є припиненою з 01 січня 2013
року.

Посилаючись на вищевикладені
обставини та норми закону позивач за
зустрічним позовом в особі своїх
представників, просив суд, поруку
ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «Правекс-Банк»,
оформлену договором поруки № 2901-001/09
від 17 липня 2009 року ( з усіма змінами та
доповненнями) визнати припиненою з 01
січня 2013 року.

У судовому засіданні представник
позивача за первісним позовом позов
підтримав у повному обсязі та просив
його задовольнити.

Представник ОСОБА_2 первісний позов не
визнав, просив задовольнити зустрічний
позов, а також подав до суду заяву про
застосування строку позовної давності
щодо вимог стосовно процентів та пені.

ПАТ «Світ Електроніки» свого
представника в судове засідання не
направило, про дату, час та місце
розгляду справи судом повідомлялося.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 24
вересня 2014 року позов Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_2, третя
особа без самостійних вимог: Публічне
акціонерне товариство «Світ
Електроніки» про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задовольнити частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Правекс-Банк»
заборгованість за договором про
відкриття кредитної лінії № 2901-001/09 від
17.07.2009 року в загальному розмірі 5073904,20
грн., з яких: 4208000 - простроченої
кредитної заборгованості; 260758,01 грн. -
процентів по кредиту; 570212,82 грн. - пені
по кредиту; 34933,47 грн. - пені по
процентам, судові витрати на оплату
судового збору в сумі - 3654 грн.

У решті позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Правекс-Банк», третя особа без
самостійних вимог: Публічне акціонерне
товариство «Світ Електроніки» про
визнання поруки припиненою відмолено.

Не погодившись з висновками наведеними
в рішенні суду, апелянти звернулись з
апеляційними скаргами. Апелянт ПАТ
«Світ Електроніки» просить рішення
суду скасувати та ухвалити по справі
нове рішення, яким задовольнити
первісний позов повністю. Апелянт
ОСОБА_2 просить рішення суду в частині
відмови у задоволенні зустрічного
позову скасувати та ухвалити по справі
нове рішення, яким задовольнити
зустрічний позов повністю.

Колегія суддів вислухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг вважаєё що
апеляційна скарга ПАТ «Світ
Електроніки» частково обґрунтована,
апеляційна скарга ОСОБА_2 обґрунтована
та підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції встановив
наступні обставини та факти, та, при
постановленні рішення про часткове
задоволення первісного позову,
застосував законодавство, яке
регламентує виниклі відносини між
сторонами, правовідносини, але ухвалив
рішення, яким не врахував всіх
принципових обставин по справі.

Так, за правилами ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу.

З огляду на ст. 554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Виходячи зі змісту ст. 543 ЦК України, у
разі солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.

За приписами ст. 559 ЦК України, порука
припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя. Якщо строк основного
зобов'язання не встановлений або
встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, 17
липня 2009 року між позивачем та третьою
особою у справі було укладено договір
про відкриття кредитної лінії № 2901-01/09.

На виконання вимог кредитного
договору, позивачем було надано
позичальнику 4208000 грн.

У забезпечення виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором з відповідачем ОСОБА_2 17
липня 2009 року було укладено договір
поруки № 2901-001/09, відповідно до умов
якого, поручитель, зобов'язується нести
солідарну майнову відповідальність
перед позивачем за виконання в повному
обсязі зобов'язань позичальника за
кредитним договором. У випадку
невиконання чи неналежного виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором, поручитель зобов'язується
виконати за нього зобов'язання перед
кредитором.

Внаслідок невиконання позичальником
умов кредитного договору утворилася
заборгованість, яка станом на 11.03.2014
року складає 5597748,61 грн. з яких: 4208000 грн.
- сума простроченої кредитної
заборгованості; 260758,01 грн. - сума
процентів по кредиту; 1058386,18 грн. - пеня
по кредиту; 70604,42 грн. - пеня по
процентам.

Аналізуючи вище перелічені правові
норми у розрізі наданих суду
матеріалів, суд першої інстанції
прийшов до висновку про наступне.

Так, колегія суддів прийшла до
висновку, що вимоги позивача за
первіснм позовом є не обґрунтованими,
оскільки згідно положення ч. 4 ст. 559 ЦК
України, порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки.

Виходячи з тексту договору поруки,
вбачається що у вказаному договорі
така умова договору поруки як "строк
поруки" не встановлена.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України,
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. Отже
виникає строк припинення зобов'язання
з поруки, але після виникнення права
вимоги у кредитора.

Положеннями ст. 256 ЦК України
встановлено, що позовна давність - це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України визначено, що
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 258 ЦК України, до
окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю.

Позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

За змістом ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення.

Представником відповідача-апелянта
ОСОБА_2, до ухвалення рішення подано
заяву про застосування строків
позовної давності щодо вимог позивача
за первісним позовом.

Таким чином, суд першої інстанції мав
всі процесуальні підстави для
застосування спливу строків позовної
давнини за первісним позовом.

Далі, колегія суддів враховує, що
встановлення у договорі поруки строку
його дії не означає встановлення
строку поруки за цим договором. Строком
зобов'язання з поруки є період часу,
який починається з моменту порушення
основного зобов'язання кредитором та
закінчується зі спливом шести місяців
(ч. 4 ст. 559 ЦК України) або за згодою
сторін - іншого терміну поруки,
протягом якого кредитор вправі
пред'явити вимоги до поручителя, у
зв'язку з його порукою.

Термін «строк договору поруки»
законодавством не використовується.

Так, колегія суддів звертає увагу на те,
що згідно з діючим законодавством
визначено, що сторони вправі у
договорах, що укладені між ними,
визначати термін «строк договору
поруки» та встановлювати його за
обопільною згодою. Однак, такий строк
договору поруки має бути узгоджений зі
строком поруки, В іншому випадку строк
договору поруки буде діяти до моменту
існування зобов'язань за таким
договором.

Виходячи з тексту договору поруки,
вбачається що у вказаному договорі
умова договору поруки як "строк поруки"
не встановлена.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України,
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

Положення частини 4 ст. 559 ЦК України у
реченні «Порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки» слід розуміти таким
чином, що законодавець зазначає про
строк припинення зобов'язання з поруки,
але після виникнення права вимоги у
кредитора.

Таким чином, Порука та зобов'язання з
поруки припиняються у зв'язку зі
спливом строку зобов'язання, якщо
кредитор протягом шести місяців не
пред'явив вимоги до поручителя.

Повним підтвердженням наведеної
позиції слугує і правозастосовча
позиція Верховного Суду України.

Так, у Постанові ВСУ від 21 травня 2012
року, ВС України чітко визначив правову
природу та значення терміну "порука",
який вживається в ст. 559 ЦК України.

Таким чином, ВСУ підтвердив
зобов'язальну природу поруки як
зобов'язального правовідношення, тобто
як одного із набору зобов'язань, проте
принципового, яке може бути визначено
договором поруки.

А оскільки кожне зобов'язання має
певний строк його виконання та
підстави припинення, то припинення
зобов'язання з поруки має наслідком
втрати чинності договору поруки,
оскільки в такому випадку він втрачає
свій предмет та можливість подальшого
виникнення з нього будь-яких прав та
обов'язків.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що з припиненням поруки,
для поручителя за договором поруки,
ніякі інші обов'язки поручителя
виникнути не можуть, навіть за умови
вказівки в договорі поруки на строк
його дії.

Строком дії договору є певний
календарний відрізок в часі, протягом
якого у сторін можуть виникнути права
та обов'язки відповідно до умов
договору.

Тобто, строк договору - це час, протягом
якого умови договору мають властивість
бути реалізованими, тобто, мають
здатність породжувати права та
обов'язки сторін, змінювати їх та
припиняти.

Однак, будь-яка умова договору визначає
в собі часові параметри зобов'язання,
яке воно описує: час виникнення та час
припинення. Тому протягом строку дії
договору зобов'язання, передбачені
договором, можуть не тільки виникати,
але й припинятися.

В даному ж випадку, колегія суддів
вважає, що в диспозитивній нормі ч. 4 ст.
559 ЦК України законодавець передбачив
існування такого параметру
зобов'язання з поруки - як строк поруки.

Мова про строк договору поруки в цій
нормі не йдеться, бо це зовсім інше
поняття, яке обмежується існуванням
самого зобов'язального
правовідношення з поруки.

З матеріалів справи вбачається, що між
банком та третьою особою такого
параметру зобов'язання з поруки, як
його строк - сторони у договорі поруки
не визначили, така умова в його тексті
відсутня.

Від так, застосуванню в даній справі
підлягало правило ч. 4 ст. 559 ЦК України
про шестимісячний строк на
пред'явлення вимоги до поручителя,
після спливу якого, припиняється і сама
порука.

Так, зокрема, протягом 21 місяця після
спливу встановленого кредитним
договором строку повернення кредиту
банк до поручителя, вимог не пред'являв.

Тільки 31 березня 2014 року, тобто більше,
як через 6 місяців після настання
строку виконання вказаного кредитного
зобов'язання, банк звернувся до
апелянта ОСОБА_2 з позовом про
стягнення з нього заборгованості

Враховуючи ті факти, що:

1. в договорі поруки не встановлено
строку поруки

2. з моменту встановленого кредитним
договором строку виконання кредитного
зобов'язання пройшло більше, ніж 6
місяців

3. протягом того часу до позивача не
було пред'явлено вимоги банком, то в
силу ч. 4 ст. 559 ЦК України порука, за
спірним договором, є припиненою з 01
січня 2013 року.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції, відмовляючи у задоволенні
зустрічного позову, порушив ч. 1 ст. 598 ЦК
України та ч. 4 ст. 559 ЦК України, так як
всупереч відсутності в спірному
договорі поруки такої умови як "строк
поруки", він внаслідок неправильного
тлумачення вказаних норм
матеріального права помилково
ототожнив поняття "строк поруки" та
"строк договору поруки", що призвело до
помилкової відмови у задоволенні
зустрічного позову.

Всупереч вимогам ч.ч. 1-2 ст. 57 ЦПК
України, судом першої інстанції було
безпідставно відкинуті докази та
доводи апелянта-позивача за зустрічним
позовом про те, що порука, також, могла
припинитися і раніше, внаслідок умов
самого кредитного договору, такі
обставини судом не досліджувалися.

Зокрема, судом проігноровано той факт,
що банком не надано доказів виконання
позичальником п. 6.1.20 кредитного
договору.

Так, у відповідності до п. 6.1.18
кредитного договору (у первинній
редакції) було встановлено, що
позичальник зобов'язується протягом
строку дії даного договору забезпечити
страхування майна, переданого в
заставу Банку, відповідно до п. 3.1.
даного Договору шляхом укладання
щорічно договорів страхування зі
страховими компаніями, визначеними
Банком, а також письмово погоджувати
умови договору страхування та не
вчиняти дій, направлених на зміну цих
умов.

Разом з тим, у відповідності до п. 9.8.
цього ж кредитного договору було
встановлено, що у випадку невиконання
умов п. 6.1.18 даного договору строк
користування коштами, вказаний в п. 1.2.
даного договору (до 01 червня 2010 року)
припиняється достроково, на 10-й день
після припинення строку дії договору
страхування або зміни його умов з вини
Позичальника.

Відсутність наданих банком доказів
належного виконання позичальником п.
6.1.18 таким чином, свідчить, що договір
кредиту автоматично припинився
достроково 27 липня 2010 року (10-й день
після припинення ймовірного договору
(договорів) страхування).

Це, в свою чергу, прямо впливає, як на
час припинення поруки, оскільки
шестимісячний строк для звернення з
вимогою до поручителя почався з 27 липня
2010 року, так і на застосування строку
позовної давності у відношенні
боржника, який, таким чином, розпочався
з 27 липня 2010 року.

Судом також не надано належної оцінки
змісту пункту 4.3. кредитного договору
про автоматичне припинення договору
кредиту.

Так, у відповідності до п. 4.3 кредитного
договору сторони дійшли згоди про те,
що у випадку виникнення у Позичальника
прострочення зі сплати відсотків за
користування кредитом більше ніж 10
календарних днів строк користування
кредитом, вказаний в п. 1.2 договору
припиняється достроково на 11-й день
прострочення зі сплати відсотків.

Як вбачається з наданого банком
розрахунку заборгованості, перша
прострочка сплати відсотків на строк
більше 10 днів мала місце 11 березня 2012
року, що, у відповідності до
вищевказаного пункту договору означає,
що з 11 березня 2012 року кредитний
договір було автоматично достроково
припинено, тобто, з цієї дати у банку
виникло право вимоги дострокового
повернення кредиту.

Суд, зазначених вище обставин та
доказів не дослідив, не надав їм
належної оцінки, що призвело до
ухвалення не обґрунтованого рішення
про відмову у задоволенні зустрічного
позову.

Відмовляючи у задоволенні первісного
позову, колегія суддів приймає до уваги
таку принципову обставину, що
кредитний договір за № 2901-01/09 був
укладений між позивачем та третьою
особою.

Таким чином, згідно з вимогами діючого
законодавства, позивач повинен був
звернутись з позовом про стягнення
заборгованості до боржника, тобто ПАТ
«Світ Електроніки», натомість, в
порушення вимог діючого
процесуального законодавства, позивач
у своєму позові просив стягнути
заборгованість з фізичної особи
ОСОБА_2, з яким кредитний договір не
укладалось і який не є боржником перед
банком, а ПАТ «Світ Електроніки»
зазначив третьою особою.

Згідно з вимогами ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 293, 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК України
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Світ
Електроніки» задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 24
вересня 2014 року скасувати та ухвалити
нове рішення.

Задовольнити зустрічний позов ОСОБА_2
до Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Правекс-Банк», третя
особа без самостійних вимог: Публічне
акціонерне товариство «Світ
Електроніки» про визнання поруки
припиненою.

Визнати поруку ОСОБА_2 перед Публічним
акціонерним товариством Комерційний
банк «Правекс-Банк» оформлену
договором поруки № 2901-001/09 від 17 липня
2009 року (з усіма змінами та
доповненнями), який посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
зареєстрованого в реєстрі за № 566
припиненою з 01 січня 2013 року.

Відмовити у задоволенні позову
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Правекс-Банк» до
ОСОБА_2, третя особа без самостійних
вимог: Публічне акціонерне товариство
«Світ Електроніки» про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено протягом двадцяти днів до
касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: