Провадження №2/761/5111/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 листопада 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді
Сіромашенко Н.В.,

при секретарі
Бульбі І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Банк Перший» про стягнення коштів та
штрафних санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом до Публічного акціонерного
товариства «Банк Перший», в якому
просить стягнути 113 000 гривень
заборгованості по виплаті грошових
коштів з поточного рахунку НОМЕР_1 у
гривні, 3% річних у розмірі 374,78 гривень,
інфляційні втрати у розмірі 4950,29
гривень; 5 585,20 доларів США
заборгованості по виплаті грошових
коштів з поточного рахунку НОМЕР_1 у
доларах США, 3% річних у розмірі 18,45
доларів США, судовий збір в сумі 1850
гривень.

В обґрунтування позову посилається на
те, що 18 березня 2013 року між ним та
відповідачем укладений договір
банківського рахунку НОМЕР_1.

05 листопада 2013 року було укладено
Договір Банківського рахунку НОМЕР_1 у
іноземній валюті.

Також ним були відкриті:

депозитний рахунок на підставі
договору №ДФ-059786 від 07.04.2014р.,
відповідно до якого він вніс на свій
депозитний рахунок кошти у розмірі
25000,00 грн., строком на 7 календарних днів.
Після закінчення даного семиденного
строку кошти з депозитного рахунку
повинні бути перераховані на його
поточний рахунок НОМЕР_1. Після спливу
семи днів 15.04.2014р. відповідач
перерахував на рахунок НОМЕР_1 кошти у
розмірі 25000,00 грн. та нараховані
відсотки;

депозитний рахунок на підставі
договору №ДФ-059785 від 07.04.2014р.
відповідно до якого він вніс на свій
депозитний рахунок кошти у розмірі
94000.00 грн. строком на 14 календарних днів.
Після закінчення даного строку кошти з
депозитного рахунку повинні бути
перераховані на його поточний рахунок
НОМЕР_2. Так після спливу 14 днів 22.04.2014р.
відповідач перерахував на рахунок
НОМЕР_1 кошти у розмірі 94000,00 грн. та
нараховані відсотки.

депозитний рахунок на підставі
договору №ДФ-059784 від 07.04.2014р.
відповідно до якого він вніс на свій
депозитний рахунок кошти у розмірі 5
767,32 доларів США, строком на 14
календарних днів. Після закінчення
даного строку кошти з депозитного
рахунку повинні бути перераховані на
його поточний рахунок НОМЕР_1. Так після
спливу чотирнадцяти днів 22.04.2014р.
відповідач перерахував на рахунок
НОМЕР_1 кошти у розмірі 5 767,32 доларів США
та нараховані відсотки.

Починаючи з 16.04.2014р., відповідач почав
відмовляти йому у видачі готівки з його
поточного рахунку НОМЕР_1 як у гривнях,
так і в доларах США, у зв'язку з
відсутністю коштів в касі відділення
банку.

Відповідно до Довідки №26/03-48-208 від
22.04.2014р., виданої відповідачем на його
запит, на поточному рахунку НОМЕР_1
станом на 22.04.2014 р. знаходилася сума у
розмірі 121 167,68 грн. грн. 68 коп., а
відповідно до довідки №26/03-48-207 від
22.04.2014р. на даному рахунку знаходилося 5
785 доларів США 02 центи.

24.04.2014р. та 17.05.2014 р. він звернувся до
відповідача з письмовою вимогою в якій
просив закрити поточний рахунок НОМЕР_1
та виплатити йому кошти у розмірі 121 167,68
грн. та 5 785,02 доларів США.

Проте, станом на момент подання даної
позовної заяви відповідач не закрив
його поточний рахунок та не виплатив
йому кошти, чим порушив його права.

Станом на день звернення до суду з
даним позовом загальний розмір
грошових коштів, які знаходяться на
даних поточних рахунках становить - 113
000,00 грн. та 5 585,02 доларів США.

Враховуючи те, що відповідач повинен
видати йому кошти ще 24.04.2014 року, з нього
підлягають стягненню: 3% річних час
користування його грошовими коштами (в
гривні) в розмірі 374,78 грн., інфляційні
втрати - 4 950,29 грн. та 3% річних час
користування грошовими коштами (в
доларах США) 18,45 доларів США.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та просив
його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляд
справи, повідомлений належним чином,
про причини неявки суд не сповіщав,
тому суд вважає за можливе розглянути
справу у відсутність представника
відповідача.

Суд, вислухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи приходить до
наступного.

Судом встановлено, що 18 березня 2013 року
між позивачем та відповідачем
укладений договір банківського
рахунку НОМЕР_1.

Відповідно до п. 1.1. даного Договору
відповідач відкриває позивачу
поточний рахунок НОМЕР_1 в національній
валюті України (Гривня), на який
зобов'язується приймати та
зараховувати грошові кошти, що
надходять позивачу, для зберігання і
здійснення розрахунково-касових
операцій за допомогою платіжних
інструментів

05 листопада 2013 року між сторонами було
укладено Договір Банківського рахунку
НОМЕР_1 у іноземній валюті.

Згідно п. 1.1. даного Договору в порядку
та на умовах, визначених цим Договором,
Банк відкриває Клієнту поточний
рахунок НОМЕР_1 в іноземній валюті
(Долари США), на який зобов'язується
приймати та зараховувати грошові
кошти, що надходять Клієнту, для
зберігання і здійснення
розрахунково-касових операцій за
допомогою платіжних інструментів.

Згідно п. 1.2. зазначених Договорів
відповідач надає позивачу послуги з
приймання та зарахування на Рахунок
грошових коштів, що йому надходять,
виконує розпорядження клієнта про
перерахування та видачу відповідних
сум з рахунку та проводить інші
операції по рахунку відповідно до умов
цього договору та законодавства
України, а Клієнт здійснює оплату
наданих Банком Послуг у розмірі,
визначеному діючими тарифами в Банку,
що є Додатком №1 та є невід'ємною
частиною до Договорів.

Відповідно до п.п. 2.6., 2.10 Договорів за
користування грошовими коштами, що
знаходяться на рахунку клієнта, банк
сплачує проценти в розмірі, що
передбачені тарифами, сума яких
зараховується на рахунок. Банк
нараховує та сплачує проценти у валюті,
в якій відкрито та функціонує рахунок.

Згідно п. 3.4. Договорів клієнт має право
розпоряджатись на свій розсуд
грошовими коштами на своєму розрахунку
з додержанням вимог законодавства
України, за виключенням випадків,
передбачених законодавством України;
отримувати готівкові кошти з Рахунку,
за умови наявності коштів на Рахунку та
у випадках, передбачених
законодавством України та цим
Договором; в будь який час закрити
рахунок, подавши до банку заяву
встановленого зразка.

07 квітня 2014 року між позивачем та
відповідачем було укладено Договір
№ДФ-059786 Банківського вкладу (депозиту)
(вклад Мобільний) від 07.04.2014р.
відповідно до якого банк прийняв для
зберігання грошові кошти у
національній валюті України, що
надійшли від позивача на його вкладний
рахунок НОМЕР_1, в розмірі, що дорівнює
сумі, зафіксованій в документі, який
видається банком вкладнику на
підтвердження внесення останнім
коштів на строк 7 днів, з 07 квітня 2014 р.
до 14 квітня 2014 року. Після закінчення
даного семиденного строку кошти з
депозитного рахунку перераховані на
поточний рахунок Позивача НОМЕР_1. Так
після спливу семи днів, 15.04.2014р.,
Відповідач перерахував на рахунок
НОМЕР_1 кошти у розмірі 25000,00 грн. та
нараховані відсотки.

07 квітня 2014 року між позивачем та
відповідачем було укладено Договори
№ДФ-059784 та № ДФ-059785 Банківського
вкладу (депозиту) (вклад Мобільний) від
07.04.2014р., відповідно до яких банк
прийняв для зберігання грошові кошти у
іноземній валюті (долари США) та
національній валюті України, що
надійшли від позивача на його вкладний
рахунок НОМЕР_1, в розмірі, що дорівнює
сумі, зафіксованій в документі, який
видається банком вкладнику на
підтвердження внесення останнім
коштів на строк 14 днів, з 07 квітня 2014 р.
до 22 квітня 2014 року. Після закінчення
чотирнадцятиденного строку кошти з
депозитного рахунку перераховані на
поточний рахунок Позивача в
національній та іноземній валюті
НОМЕР_1. Так після спливу 14 днів, 22.04.2014р..
Відповідач перерахував на рахунок
НОМЕР_1 кошти у розмірі 5 767,32 долари США
та 9 400,00 грн. та нараховані відсотки.

24 квітня 2014 року позивач звернувся до
банку з заявою про закриття його
поточних рахунків в іноземній та
національній валюті.

Згідно довідок, виданих відповідачем,
залишок коштів позивача на рахунку в
іноземній валюті станом на 22.04.2014 р.
становить 5 785,02 долари США; залишок на
рахунку в національній валюті
становить 121 167,68 грн.

16 травня 2014 року позивач повторно
звернувся до банку з вимогою про видачу
готівки з його поточних рахунків,
проте, банком вона залишена без
виконання.

30 травня 2014 року позивач знову
звернувся до відповідача з заявами про
закриття поточного рахунку НОМЕР_1 у
гривні та у доларах, та про видачу йому
грошових коштів.

Згідно виписок по особових рахунках
позивача в національній валюту (гривні)
та в іноземній валюті (доларах США) та
заявок на видачу готівки від 29 травня
2014 року, на день звернення до суду з
даним позовом на рахунках позивача
знаходяться 113 000 грн. та 5 585,02 долари
США. Доказів зворотного суду не надано.

Відповідно до частин 1, 3 статті 1066 ЦК
України за договором банківського
рахунка банк зобов'язується приймати і
зараховувати на рахунок, відкритий
клієнтові (володільцеві рахунка),
грошові кошти, що йому надходять,
виконувати розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком. Банк не має права
визначати та контролювати напрями
використання грошових коштів клієнта
та встановлювати інші, не передбачені
договором або законом, обмеження його
права розпоряджатися грошовими
коштами на власний розсуд.

Частиною 1 статті 1070 ЦК України
встановлено, що за користування
грошовими коштами, що знаходяться на
рахунку клієнта, банк сплачує проценти,
сума яких зараховується на рахунок,
якщо інше не встановлено договором
банківського рахунка або законом.

Відповідно до статті 1071 ЦК України банк
може списати грошові кошти з рахунка
клієнта на підставі його
розпорядження.

Відповідно до ст. 1074 Цивільного кодексу
України обмеження прав клієнта щодо
розпоряджання грошовими коштами, що
знаходяться на його рахунку, не
допускається, крім випадків обмеження
права розпоряджання рахунком за
рішенням суду у випадках, встановлених
законом.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
банки і банківську діяльність» вклад
(депозит) - це кошти в готівковій або
безготівковій формі, у валюті України
або в іноземній валюті, які розміщені
клієнтами на їх іменних рахунках у
банку на договірних засадах на
визначений строк зберігання або без
зазначення такого строку і підлягають
виплаті вкладнику відповідно до
законодавства України та умов
договору.

Статею ст. 41 Конституції України
передбачено, що кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю,
результатами своєї інтелектуальної,
творчої діяльності. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Згідно ч.ч. 1, 2, ст. 319 та ч. 2 ст. 386 ЦК
України власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону. Власник, який
має підстави передбачати можливість
порушення свого права власності іншою
особою, може звернутися до суду з
вимогою про заборону вчинення нею дій,
які можуть порушити його право, або з
вимогою про вчинення певних дій для
запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Судом встановлено, що відповідач
прострочив виконання грошового
зобов'язання, вимоги про стягнення 3 %
річних та інфляційних витрат,
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Таким чином, виходячи із встановлених
фактичних обставин справи, умов
договорів та вимог чинного
законодавства, перевіривши розрахунки
надані позивачем, суд приходить до
висновку про те, що заявлені позовні
вимоги про стягнення з відповідача на
користь позивача 113000 гривень
заборгованості по виплаті грошових
коштів з поточного рахунку НОМЕР_1 у
гривні, 3% річних у розмірі 374,78 гривень,
інфляційних втрати у розмірі 4950,29
гривень, 5585,20 доларів США
заборгованості по виплаті грошових
коштів з поточного рахунку НОМЕР_1 у
доларах США, 3% річних у розмірі 18,45
доларів США, судового збору в сумі 1850
гривень, а всього в сумі 120175,07 гривень
та 5603,65 доларів США. підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Банк Перший»
про стягнення коштів та штрафних
санкцій задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Банк Перший» на користь
ОСОБА_1 113000 гривень заборгованості по
виплаті грошових коштів з поточного
рахунку НОМЕР_1 у гривні, 3% річних у
розмірі 374,78 гривень, інфляційні втрати
у розмірі 4950,29 гривень, 5585,20 доларів США
заборгованості по виплаті грошових
коштів з поточного рахунку НОМЕР_1 у
доларах США, 3% річних у розмірі 18,45
доларів США, судовий збір в сумі 1850
гривень, а всього в сумі 120175,07 гривень
та 5603,65 доларів США.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду м. Києва протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: