Справа № 302/1303/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(у повному обсязі)

24.10.2014 р.

Міжгірський районний суд
Закарпатської області

в особі суддя Кривка В.П.,

при секретарі Гажук Н.В.,

з участю : заявника
–боржника ОСОБА_1,

представника Міжгірського
ВУЖКГ (стягувача) – ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в райсуді в смт.Міжгір'ї
справу за заявою ОСОБА_1 про
скасування судового наказу, виданого
Міжгірським районним судом за заявою
Міжгірського ВУЖКГ про стягнення
заборгованості за комунальні послуги,
-

В С Т А Н О В И В:

10.10.2014 р. Міжгірський
районний суд Закарпатської області
видав судовий наказ в справі № 302/1200/14-ц
пр. № 2-н/302/19/14, за яким з ОСОБА_1
стягнуто в користь Міжгірського ВУЖКГ
заборгованість за надані комунальні
послуги в сумі 2034 грн. 63 коп. і судові
витрати у виді судового збору в сумі
121 грн. 80 коп.

20.10.2014 р. ОСОБА_1 звернулась у
суд із заявою про скасування цього
наказу з таким обґрунтуванням вимог.

Вважає, що згідно
укладеного договору про надання
послуг з централізованого постачання
холодної води і водовідведення не має
заборгованості в оплаті за ці послуги.
Заявила про застосування строків
давності, оскільки стягував заявив про
стягнення боргу з 01.01.2008 р. і в
розрахунку зазначив наявність боргу в
сумі 500 грн. 43 коп. до цього періоду.

В судовому засіданні ОСОБА_1
заяву підтримала і додатково
пояснила, що заборгованість за
послуги з утримання будинку
заперечує, бо ці послуги стягувачем не
надаються, вона з чоловіком та іншими
мешканцями будинку виконують роботи
по утриманню будинку, а тому вона
припинила оплачувати нараховані
комунальним підприємством ці послуги.

Представник стягувача з
Міжгірського ВУЖКГ заяву ОСОБА_1
заперечила, а позицію обґрунтувала
так.

ОСОБА_1 і її чоловік мешкають
спільно в АДРЕСА_1, підписали договори
про надання послуг у квартиру щодо
постачання холодної води,
водовідведення та утримання будинку.
За період нарахування заборгованості,
зокрема щодо утримання будинку
надавались послуги з
електроосвітлення під’їзду і ходових
кліток, утримання димоходів і витяжок,
виконувались ремонтні роботи на даху,
заміна водо і каналізаційних мереж
тощо. Акти прийняття виконаних робіт
підписували мешканці квартир будинку
( не менше трьох), у тому числі й
заявниця. Представник стягувача
заперечила застосування строку
давності з мотивів, що ОСОБА_1
періодично сплачувала частину
нарахованих послуг, а тому своїми
діями визнала борг.

Оцінивши зміст заяви,
доводи сторін, з’ясувавши обставини
за поданими документами, суд дійшов
такого висновку.

ОСОБА_1 за діючими
договорами зобов’язана сплачувати
Міжгірському ВУЖКГ послуги з
холодного водопостачання,
водовідведення та утримання будинку.
Із змісту письмових розрахунків
нарахування і сплати абонентом цих
послуг видно, що такі нараховані з
січня 2008 р. (станом на 01.01.2008 р. зазначено
борг у сумі 500 грн. 40 коп. без
визначення за які види послуг). При
цьому послуги частково оплачувались
державою за пільги заявниці як
«дитини війни» і періодично щомісяця
заявницею. Натомість заявниця за
поданими Міжгірським ВУЖКГ
квитанціями оплачувала за діючими
тарифами тільки послуги з
водопостачання і водовідведення.
Натомість послуги по утриманню
будинку не оплачувала. Заперечення
заявниці, що ці послуги не надавались
спростовані стягувачем у судовому
засіданні наданими доказами.

Згідно із законом «Про
житлово-комунальні послуги»,
Правилами користування приміщеннями
житлових будинків і прибудинкових
територій, надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, укладеними договорами
споживач зобов’язаний оплачувати
послуги згідно затверджених тарифів
в установлені строки (щомісячно).

Стягував (виконавець послуг
–Міжгірське ВУЖКГ) не пояснив належно
причини звернення до суду із заявою
про безспірне стягнення
заборгованості за межами строку
позовної давності, тобто
заборгованість до 01.01.2008 р. і за межами
трьох річного строку з дати подання
заяви про видачу судового наказу.
Натомість заявниця заявила про
застосування позовної давності.
Виконавець послуг (стягувач)
зобов’язаний вживати заходів до
своєчасного нарахування
заборгованості в сплаті за надані
послуги та контролювати їх сплату,
вживати заходів до ліквідації
заборгованості.

Отже, є підстави застосувати
до встановлених обставин ст.ст. 256, 257,
261, 267 ЦК України. Заперечення
стягувача щодо переривання перебігу
позовної давності вчинення заявницею
дій, що свідчать про визнання нею
свого боргу (періодичною сплатою його
частини) суд відхиляє, бо в суді
встановлено, що позивачка оплачувала
послуги тільки за водопостачання і
водовідведення та не оплачувала
послуги з утримання будинку.
Натомість Міжгірське ВУЖКГ частину
вартості цих послуг покривало за
рахунок пільг «дитина війни» з
державного бюджету.

Згідно з ст. 105-1 ч. 8 ЦПК
України за результатами розгляду
заяви про скасування судового наказу
суд має право змінити судовий наказ.

Отже до стягнення слід
визначити нараховану заборгованість
з вересня 2011 року по вересень 2014 року
тобто в межах трьох років позовної
давності, а саме: 2034 грн. 63 коп. – 1132 грн.
34 коп. = 902 грн. 29 коп.

Таким чином, згідно з ст. 105-1
ч. 9 ЦПК України слід видати новий
судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1
на користь Міжгірського ВУЖКГ
заборгованості за вказані види
комунальних послуг, нарахованих по
серпень 2014 р. в сумі 902 грн. 29 коп. і
судового збору, сплаченого за видачу
такого наказу в сумі 121 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 293, 105-1
ЦПК України, суд, -

У Х В А Л
И В:

Заяву задовольнити частково.

Змінити судовий наказ
Міжгірського районного суду від 10.10.2014
р. у справі № 302/1200/14-ц (2-н/302/19/14 про
стягнення з ОСОБА_1 в користь
Міжгірського ВУЖКГ заборгованості за
надані комунальні послуги в сумі 2034
грн. 63коп. і судові витрати у виді
судового збору в сумі 121 грн. 80 коп.

Видати судовий наказ про
стягнення з ОСОБА_1 в користь
Мігірського ВУЖКГ заборгованості за
надані комунальні послуги в сумі 902,29
грн. і судового збору в сумі 121 грн. 80
коп.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може
бути подано в апеляційний суд
Закарпатської області через райсуд
протягом п’яти днів з дня її
проголошення, а у разі, якщо ухвалу
суду було проголошено буз участі
особи, яка бере участь у справі, -
протягом п’яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили згідно з
ст. 223 ЦПК України.

Суддя:

ОСОБА_3