УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 грудня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого суддів: Гвоздика П.О.,
Євграфової Є.П., Журавель В.І.,
Євтушенко О.І., Іваненко
Ю.Г.,розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за
кредитним договором та за зустрічним
позовом ОСОБА_6 до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» про визнання договору
поруки припиненим, за касаційними
скаргами ОСОБА_6 та Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Надра» на рішення Жовтневого
районного суду Миколаївської області
від 8 квітня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Миколаївської
області від 17 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк «Надра»
(далі - ПАТ «КБ «Надра») звернулося до
суду з даним позовом, посилаючись на те,
що 1 травня 2007 року між Відкритим
акціонерним товариством «Комерційний
банк «Надра» (далі - ВАТ «КБ «Надра»),
правонаступником якого є ПАТ «КБ
«Надра», та ОСОБА_6 був укладений
кредитний договір № 07/МК/3/2007-840, за яким
позичальник у строк до 9 травня 2012 року
отримав 25 000 дол. США на споживчі цілі
під 14,4 %, що обчислюється виходячи з 360
днів у році, та зобов'язалась погашати
кредит та проценти щомісячно шляхом
сплати мінімального платежу у розмірі
603,39 дол. США.

Вказане зобов'язання забезпечене
договором поруки між банком та ОСОБА_7.

Внаслідок не виконання позичальником
зобов'язань за кредитним договором
станом на 17 липня 2013 року утворилась
заборгованість у сумі 22 747, 39 дол. США.

Рішенням Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 8 квітня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Миколаївської
області від 17 липня 2014 року, позов ПАТ
«КБ «Надра» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «КБ
«Надра» 18 419,97 дол. США. Зустрічний позов
ОСОБА_6 задоволено. Визнано припиненим
договір поруки від 10 травня 2007 року між
ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_7. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просила
скасувати ухвалені у справі судові
рішення, справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

У касаційній скарзі ПАТ «КБ «Надра»
просило скасувати ухвалені у справі
судові рішення, ухвалити нове рішення,
яким позов ПАТ «КБ «Надра»
задовольнити повністю, відмовити у
задоволенні зустрічного позову,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали цивільної
справи, перевіривши доводи касаційних
скарг, колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційні скарги слід
відхилити, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ПАТ «КБ «Надра», суди попередніх
інстанцій виходили з того, що у
визначений договором термін
відповідач кредит повністю не
повернув, тому борг підлягає стягненню
з ОСОБА_6 в межах трирічного строку
позовної давності, а неустойка - в межах
річного строку. Що стосується
зустрічних позовних вимог, суд першої
інстанції, з яким також погодилася
колегія суддів апеляційної інстанції,
виходив з того, що умовами договору
поруки встановлена його дія до повного
припинення всіх зобов'язань боржника,
кредитним договором визначено, що
кредит повинен бути повернутий до 9
травня 2012 року, а кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явив вимоги до поручителя про
виконання зобов'язання.

З огляду на преклюзивний характер
строку поруки й обумовлене цим
припинення права кредитора на
реалізацію даного виду забезпечення
виконання зобов'язань застосоване в
другому реченні частини четвертої
статті 559 ЦК України словосполучення
«пред'явлення вимоги» до поручителя
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання як умови чинності поруки
слід розуміти як пред'явлення
кредитором у встановленому законом
порядку протягом зазначеного строку
саме позовної, а не будь-якої іншої
вимоги до поручителя. Зазначене
положення при цьому не виключає
можливість пред'явлення кредитором до
поручителя іншої письмової вимоги про
погашення заборгованості за боржника,
однак і в такому разі кредитор може
звернутися з такою вимогою до суду
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання.

Отже, виходячи з положень другого
речення частини четвертої статті 559
ЦК України, слід дійти висновку про те,
що вимогу до поручителя про виконання
ним солідарного з боржником
зобов'язання за договором повинно бути
пред'явлено в судовому порядку в межах
строку дії поруки, тобто протягом шести
місяців з моменту настання строку
погашення чергового платежу за
основним зобов'язанням (якщо умовами
договору передбачено погашення
кредиту періодичними платежами) або з
дня, встановленого кредитором для
дострокового погашення кредиту в
порядку реалізації ним свого права,
передбаченого частиною другою статті
1050 ЦК України, або з дня настання строку
виконання основного зобов'язання (у
разі якщо кредит повинен бути
погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку,
установленого договором поруки, так
само як сплив шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання або одного року від дня
укладення договору поруки, якщо строк
основного зобов'язання не
встановлений, припиняє поруку за умови,
що кредитор протягом строку дії поруки
не звернувся з позовом до поручителя
(як зазначено у постанові Верховного
Суду України від 17 вересня 2014 року у
справі № 6-53цс14).

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи
судові рішення, правильно встановили
характер правовідносин сторін у справі
та застосували норми матеріального
права, які регулюють ці правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши доводи касаційних скарг,
суд касаційної інстанції дійшов
висновку про відхилення касаційних
скарг та залишення без змін рішення
Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 8 квітня 2014
року та ухвали апеляційного суду
Миколаївської області від 17 липня 2014
року, оскільки судові рішення законні
та обґрунтовані, а доводи касаційних
скарг не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судами норм
матеріального та порушення норм
процесуального права, що призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 337 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 8 квітня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Миколаївської області від 17 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик Судді: Є.П.
Євграфова О.І. Євтушенко В.І. Журавель
Ю.Г. Іваненко