Справа№592/5801/14-ц
Провадження №2/592/1562/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року
м. Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в
особі судді Князєва В.Б., при секретарі
Кучерявій Т.А., з участю прокурора
Іващенко А.М., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м. Суми
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Сумській області,
Головного управління Державної
казначейської служби України в
Сумській області про відшкодування
шкоди, завданої незаконним рішенням і
діями органів дізнання, досудового
слідства, прокуратури та суду, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом,
який мотивує тим, що 26.01.2014 р. близько 23.00
год. ОСОБА_1, проходячи мимо будівлі
Сумської обласної державної
адміністрації, звернув увагу на
полум'я, що горіло біля входу Сумської
обласної державної адміністрації.
Підійшовши до входу адміністрації,
позивач дізнався від людей, які там
знаходилися, що на 1 поверсі Сумської
обласної державної адміністрації
можна зігрітися та попити чаю. ОСОБА_1
також вирішив зігрітися, попити чаю,
поспілкуватися з людьми. Знаходячись в
приміщенні Сумської обласної
державної адміністрації і, не
здійснюючи ніяких протиправних дій,
позивач помітив, як з другого поверху
почали спускатися працівники
правоохоронних органів, одягнуті в
шоломи, бронежилети, мали при собі щити,
кийки. Підбігши до людей, вони почали
без попередження їх бити і затримувати.
Позивач, оцінивши ситуацію, відразу
підняв руки вгору і ліг на підлогу.
Потім працівники міліції провели
особистий обшук і вилучили
студентський білет, водійське
посвідчення, ключі від квартири,
мобільний телефон, грошові кошти.
Потім посадили в автобус і відвезли до
відділу міліції. У відділі міліції
позивача відразу завели в кабінет в
наручниках, і почали допитувати. Під
час допиту працівники міліції психічно
давили на Позивача, примушували
підписувати щиросердне зізнання,
видавати якихось організаторів
заворушень. Допит проводився більше
годин, чим передбачено ст. 224 КПК
України, перерв не було. Допит тривав з
моменту прибуття до відділу міліції
(приблизно 01:00 год. 27.01.2014 р.) до вручення
підозри (приблизно 20:00 год. 27.01.2014 р.).
Після отримання підозри, приблизно
через пару годин, позивача відразу
відвезли в суд. В судовому засіданні
було винесено ухвалу від 27.01.2014 р., якою
ОСОБА_1 було обрано запобіжний захід -
домашній арешт. Після судового
засідання позивача відвезли додому.

19.02.2014 року позивач отримав повістку
про виклик в суд у справі за
клопотанням про звільнення його від
відповідальності.

Прокурором м. Суми було подане до
Ковпаківського райсуду м. Суми
клопотання щодо звільнення позивача
від відповідальності на підставі
Закону України «Про усунення
негативних наслідків та недопущення
переслідування та покарання осіб з
приводу подій, які мали місце під час
проведення мирних зібрань».

Позивач вважає, що даний Закон не є
реабілітуючим, тому заперечував проти
закриття справи саме за тими
обставинами та тим законом, який був
вказаний в поданні прокурора м. Суми.

Ухвалою від 24.02.2014 р. Ковпаківським
райсудом м. Суми у задоволенні
клопотання прокурора про звільнення
від відповідальності ОСОБА_1 було
відмовлено, а справа направлена до
прокуратури м. Суми.

24.02.2014 р. прокуратурою Сумської області
було винесено постанову в
кримінальному провадженні про
закриття кримінального провадження
відносно ОСОБА_1 у зв'язку з відсутністю
в його діях складу злочину.

Діями правоохоронних органів, вважає
ОСОБА_1, йому завдана моральна шкода,
яку він оцінив у 150000 грн., яку він просив
відшкодувати за рахунок держави, а
також відшкодувати витрати на правову
допомогу адвоката в сумі 2500 грн.

Позивач разом зі своїм представником в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали у повному обсязі та
додатково ОСОБА_1 суду пояснив, що,
зайшовши до приміщення Сумської
обласної державної адміністрації,
відразу підійшов до працівника
правоохоронних органів, який слідкував
за громадським порядком в будівлі, і
запитав, що тут відбувається, на що
працівник правоохоронних органів
відповів йому, що люди зайшли
зігрітися, попити чаю, ніяких порушень
громадського порядку не має. Крім того,
під час попереднього слідства
правоохоронними органами було
допущено низку брутальних порушень
закону, зокрема, щодо тривалості
допиту, до нього систематично
застосовувалися незаконні заходи
фізичного та психологічного впливу.
Заяви ОСОБА_1 про його непричетність до
кримінального правопорушення до уваги
не бралися і фактично не перевірялися.
Позивач завдану моральну шкоду
обґрунтував тим, що його
необґрунтовано було звинувачено у
вчиненні злочину, необґрунтовано
застосовано запобіжний захід -
домашній арешт. При цьому позивачеві
фактично було відмовлено у будь-якій
можливості захисту своїх інтересів.
Необґрунтоване перебування позивача
під слідством призвело до порушення
його нормальних життєвих зв'язків,
погіршення відносин з навколишніми
людьми. Тому просив задовольнити його
позовні вимоги у повному обсязі.

Представник Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Сумській
області в судове засідання не
з'явилися, надавши суду письмові
заперечення на позов, згідно яких
заперечували проти позову, скільки
вважають, що працівники міліції
Сумського MB ніяких незаконних дій
відносно ОСОБА_1, не проводили, так як
вони діяли в межах ст. 2 Закону України
«Про міліцію». Підставою застосування
запобіжного заходу є наявність
обґрунтованої підозри у вчиненні
особою кримінального правопорушення, а
також наявність ризиків, які дають
достатні підстави слідчому судді,
суду вважати, що підозрюваний,
обвинувачений, засуджений може
здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК
України. Слідчий СВ Сумського MB на
підставі вищевказаного виніс
клопотання в суді про застосування до
ОСОБА_1 запобіжного заходу у виді
тримання під вартою, ухвалою
Ковпаківського райсуду м. Суми від
.27.01.2014 р. до ОСОБА_1 застосований
запобіжний захід у виді домашнього
арешту. Отже, виходячи з
вищевикладеного працівники міліції
Сумського MB діяли на законних
підставах, чітко передбачених
законодавством України, та згідно
своїх функціональних обов'язків.

Представник Головного управління
Державної казначейської служби
України в Сумській області в судовому
засіданні заперечував проти позову та
пояснила, що компетенція Головного
управління Державної казначейської
служби визначена Бюджетним кодексом
України та Положенням про головні
управління Державної казначейської
служби України в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, затвердженим наказом
Міністерства фінансів України від
12.10.2011 р. № 1280 та зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 27.10.2011 р.
за № 1236/19974. Відповідно до п. 15
Положення, Головне управління
Державної казначейської служби
України є юридичною особою публічного
права, має печатку із зображенням
Державного Герба України та своїм
найменуванням, власні бланки, рахунки в
установах Державної казначейської
служби України. До компетенції
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Сумській області, як самостійного
суб'єкта владних повноважень, не
належить відшкодування відповідно до
закону шкоди, заподіяної фізичній
особі незаконними діями органу, що
здійснює оперативно-розшукову
діяльність, органу досудового
розслідування, прокуратури або суду.
Вирішення даного питання відноситься
до виключної компетенції Державної
казначейської служби України
(центральний рівень). Також, на момент
відкриття провадження у справі, ні
Головне управління, як самостійний
суб'єкт правовідносин, ні його
працівники не вчиняли по відношенню до
позивача жодних протиправних дій, що
могли б порушити його законні права та
інтереси, а також призвести до
заподіяння останньому матеріальної і
моральної шкоди. Тому у задоволенні
позову просили відмовити.

Суд, перевіривши матеріали справи,
вважає позов обґрунтованим і таким, що
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, 27.01.2014 р. близько в 00
год. 30 хв. ОСОБА_1 був затриманий
працівниками правоохоронних органів.
Після цього позивач був доставлений до
відділу міліції приблизно о 01 год. ночі
27.01.2014 р. та перебував там приблизно до 20
год. 27.01.2014 р. - до вручення підозри.

Ухвалою Ковпаківського райсуду м. Суми
від 27.01.2014 р. ОСОБА_1 було обрано
запобіжний захід - домашній арешт (а.с.
9-10).

19.02.2014 р. прокуратура м. Суми звернулась
з клопотанням до Ковпаківського
районного суду м. Суми про звільнення
від кримінальної відповідальності, в
тому числі ОСОБА_1, на підставі Закону
України «Про усунення негативних
наслідків та недопущення
переслідування та покарання осіб з
приводу подій, які мали місце під час
проведення мирних зібрань» (а.с. 12-19, 21).

Ухвалою від 24.02.2014 р. Ковпаківським
райсудом м. Суми у задоволенні
клопотання прокурора про звільнення
від відповідальності ОСОБА_1 було
відмовлено, а клопотання було
повернуто до прокуратури (а.с. 23-24).

Постановою прокуратури Сумської
області від 24.02.2014 р. було закрито
кримінальне провадження відносно
ОСОБА_1 у зв'язку з відсутністю в його
діях складу злочину (а.с. 25-26).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 1176 ЦК України,
шкода, завдана фізичній особі
внаслідок її незаконного засудження,
незаконного притягнення до
кримінальної відповідальності,
незаконного застосування запобіжного
заходу, незаконного затримання,
незаконного накладення
адміністративного стягнення у вигляді
арешту чи виправних робіт,
відшкодовується державою у повному
обсязі незалежно від вини посадових і
службових осіб органу, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність,
досудове розслідування, прокуратури
або суду. Право на відшкодування шкоди,
завданої фізичній особі незаконними
діями органу, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність,
досудове розслідування, прокуратури
або суду, виникає у випадках,
передбачених законом.

Статтею 4 Закону України «Про порядок
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури та суду» (надалі - Закон),
відшкодування шкоди у випадках,
передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3
цього Закону, провадиться за рахунок
коштів державного бюджету.

Відповідно до ст. 1 та 4 Положення про
Державну казначейську службу України,
яке затверджено Указом Президента
України від 13 квітня 2011 року № 460/2011,
Казначейство України входить до
системи органів виконавчої влади та
утворюється для реалізації державної
політики у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів.
Казначейство України відповідно до
покладених завдань (окрім іншого)
здійснює безспірне списання коштів
державного бюджету та місцевих
бюджетів на підставі рішення суду.
Таким чином, виходячи з положень
зазначених вище нормативних актів,
Державне казначейство України є
належним відповідачем у справі, а
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Сумській області -
неналежним відповідачем.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону
України "Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів дізнання,
досудового слідства, прокуратури та
суду", право на відшкодування шкоди в
розмірах і в порядку, передбачених цим
Законом, виникає у випадку відмови в
порушенні кримінальної справи або
закриття кримінальної справи за
відсутністю події злочину, відсутністю
у діянні складу злочину або
недоведеністю участі обвинуваченого у
вчиненні злочину.

Як зазначено вище, кримінальне
провадження відносно позивача було
закрито у зв'язку з відсутністю в його
діях складу злочину.

Таким чином, позивач має право на
відшкодування шкоди, як це передбачено
ст. 1176 ЦК України та Законом України
«Про порядок відшкодування шкоди,
завданої громадянинові незаконними
діями органів дізнання, досудового
слідства, прокуратури та суду».

Вимога позивача про відшкодування
моральної шкоди в сумі 150000 грн. суд
вважає такою, що підлягає частковому
задоволенню.

Статтею 13 Закону України «Про порядок
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури та суду» передбачено, що
розмір моральної шкоди визначається з
урахуванням обставин справи в межах,
встановлених цивільним
законодавством. Відшкодування
моральної шкоди за час перебування під
слідством чи судом провадиться
виходячи з розміру не менше одного
мінімального розміру заробітної плати
за кожен місяць перебування під
слідством чи судом.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач перебував під слідством з 27
січня 2014 року по 24 лютого 2014 року, тобто
менше одного місяця.

При визначенні розміру моральної шкоди
суд враховує, що в зазначений період
позивач був обмежений в своїх правах та
свободах, що негативно відобразилося
на його душевному спокої та позбавило
можливості вести нормальний спосіб
життя. Виходячи з принципу розумності
та справедливості, а також з
мінімального розміру встановленого ст.
13 Закону України "Про порядок
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури та суду", суд вважає за
можливе стягнути на користь позивача
моральну шкоду в сумі 1218 грн.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України на
користь позивача необхідно стягнути 500
грн. витрати на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 57-60, 61, 62, 64, 84, 209,
212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 23, 1176 ЦК
України, Законом України «Про порядок
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду» від 01.12.1994 р. №
266/94-ВР, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Сумській області, Головного
управління Державної казначейської
служби України в Сумській області про
відшкодування шкоди, завданої
незаконним рішенням і діями органів
дізнання, досудового слідства,
прокуратури та суду задовольнити
частково.

Стягнути з Державної казначейської
служби України на відшкодування
моральної шкоди в розмірі 1218 грн. та
відшкодування суми, сплаченої у зв'язку
з наданням юридичної допомоги, в
розмірі 500 грн., за рахунок коштів
Державного бюджету, шляхом списання в
безспірному порядку на користь ОСОБА_1
з єдиного казначейського рахунку
Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Сумської області через Ковпаківський
районний суд м. Суми. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.Б. Князєв