АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/5114/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3200/14
Головуючий у 1-й інстанції Шаповал Т. В.
Доповідач Омельченко Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Омельченко Л.М.

Суддів: Бондаревської С.М., Триголова
В.М

При секретарі Ачкасовій О.Н.

З участю позивача ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Київського районного суду м.
Полтави від 15 вересня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення коштів на потреби дитини.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача апеляційного суду
Омельченко Л.М.,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2014 року позивачка звернулася
до суду із зазначеним вище позовом.

Просила стягнути з відповідача на її
користь 1 088 грн.00 коп., що становить
половину вартості від витрачених нею
коштів на придбання малолітньому сину
сторін ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, одягу й
інших необхідних для навчання у
середній школі №38 м. Полтави речей.

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 15 вересня 2014 року у
задволенні позову відмовлено.

В апеляційному порядку рішення суду
оскаржила ОСОБА_1, яка в апеляційній
скарзі прохає скасувати рішення і
постановити нове про задоволення її
позовних вимог з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, неправильного
застосування судом норм матеріального
та порушення норм процесуального
права.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення місцевого
суду у межах заявлених вимог та доводів
апеляційної скарги, вважає, що скарга
підлягає відхиленню.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційної
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно
встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що сторони по справі
перебували у зареєстрованому шлюбі по
12.07.2010 року, від якого мають
неповнолітню дитину - сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3-4).

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 21.05.2010 року з відповідача
було стягнуто на користь позивача
аліменти на утримання їх малолітнього
сина у розмірі 300 грн.00 коп. щомісячно до
досягнення сином повноліття.

Згідно рішення Київського районного
суду м. Полтави від 05 серпня 2013 року
розмір аліментів збільшено. Стягнуто
із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти
на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
у розмірі 375 грн. на місяць, починаючи з
11 липня 2013 року, до повноліття дитини.

За вищевказаними судовими рішеннями
було видано виконавчі листи, і
Київським відділом державної
виконавчої служби Полтавського
міського управління юстиції відкрито
виконавчі провадження з примусового
виконання рішень суду про стягнення
аліментів з відповідача.

Також місцевим судом правильно
встановлено, що позивач ОСОБА_1,
звертаючись до суду з позовом про
стягнення коштів на потреби дитини,
обґрунтовувала свої вимоги тим, що
неповнолітній син сторін пішов до
першого класу загальноосвітньої школи,
у з»язку з чим вона понесла витрати на
придбання одягу та інших необхідних
речей для навчання у школі дитини
(а.с.1-2). Наданими копіями чеків
підтверджується факт придбання
позивачем товарів для сина, а саме:
джемперів, штанів, мокасинів, костюма,
шкільного рюкзака, зошитів, ручок та
інших канцелярських товарів (а.с.9-11).

Згідно положень ч. 2 ст. 51 Конституція
України та ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дітей до їх
повноліття.

Статтею 185 СК України передбачено, що
той з батьків, з кого присуджено
стягнення аліментів на дитину, а також
той з батьків, до кого вимога про
стягнення аліментів не була подана,
зобов'язані брати участь у додаткових
витратах на дитину, що викликані
особливими обставинами (розвитком
здібностей дитини, її хворобою,
каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення. Додаткові витрати на дитину
можуть фінансуватися наперед або
покриватися після їх фактичного
понесення разово, періодично або
постійно, що визначено ч.ч.2, 3 ст.185 СК
України).

Встановивши зазначені вище обставини і
правильно врахувавши вимоги чинного
законодавства, місцевий суд дійшов
вірного висновку, що позивач ОСОБА_1 не
навела жодної особливої обставини, в
розумінні ст. 185 СК України, яка б
свідчила про необхідність сплати
додаткових витрат на утримання
неповнолітньої дитини. Тому суд
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позовних вимог.

Рішення суду є законним, обґрунтованим,
постановленим з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
у зв»язку з чим колегія суддів не
знаходить підстав для його скасування.

Доводи апеляційної скарги не мають
нових доказів та не спростовують
правильних по суті висновків місцевого
суду.

За таких обставин, апеляційну скаргу
слід відхилити, а рішення суду -
залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1п.1, 308, 314, 315, 317
ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Полтави від 15 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: суддя (підпис)

Судді : (підписи)

Згідно: