АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий у 1 й інстанції -
Трещов В.В. Доповідач - Черненкова
Л.А. Категорія 34
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді -
Черненкової Л.А.

суддів - Дерев`янка
О.Г., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Бойко О.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
приватного акціонерного товариства
«Українська акціонерна страхова
компанія «АСКА» на рішення Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
08 липня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, приватного
акціонерного товариства «Українська
акціонерна страхова компанія «АСКА»
про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О
В И Л А:

30 квітня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із вказаною позовною заявою, в
обґрунтування якої зазначав, що 10.04.2013
року на перехресті вул.
Виконкомівської та вул. Комсомольської
у м. Дніпропетровську сталася
дорожньо-транспортна пригода між
транспортними засобами «Mercedes-Benz»,
державний номер НОМЕР_1, який
знаходиться під керуванням ОСОБА_2, та
транспортним засобом «Форд», державний
номер НОМЕР_2, який знаходився під
керуванням ОСОБА_3 Відповідно до
постанови Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 24.05.2013 року ОСОБА_3
було визнано винним у ДТП. Відповідно
до закону відповідальність водія та
власника автомобіля «Форд», державний
номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 була застрахована
за договором обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів ПАТ «УАСК АСКА», який був
дійсний на дату ДТП. 15.04.2013 року позивач
звернувся до Дніпропетровської філії
ПАТ «УАСК АСКА», де написав заяву про
виплату страхового відшкодування, але
на даний час матеріальна шкода
виплачена позивачу не була. Позивач
просив суд стягнути солідарно з ПАТ
«УАСК АСКА» та ОСОБА_3 на його користь
8979,99 гривень матеріальної шкоди, в тому
числі невиплачені суми страхового
відшкодування в розмірі 8128,40 гривень,
пені - 691,92 гривень, 3% річних - 159,67
гривень, а також моральну шкоду в
розмірі 10 000 гривень.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 08 липня 2014 року
ухвалено: позов задовольнити частково;
стягнути з ПАТ «Українська акціонерна
страхова компанія АСКА» на користь
ОСОБА_2 8489 гривень 59 копійок
спричиненої шкоди у тому числі: 7618
гривень 40 копійок невиплаченої суми
страхового відшкодування, 691 гривню 92
копійки пені та 159 гривень 67 копійок - 3%
річних; стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 510 гривень спричиненої шкоди;
стягнути з ПАТ «Українська акціонерна
страхова компанія АСКА» на користь
держави 847 гривень судового збору;
стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 51
гривню судового збору; в задоволенні
решти позовних вимог відмовити у
повному обсязі.

В апеляційній скарзі ПАТ «Українська
акціонерна страхова компанія АСКА»
просить рішення суду скасувати в
частині, якою задоволено позовні
вимоги ОСОБА_2, та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
вимог ОСОБА_2 до ПрАТ «УАСК «АСКА» в
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення сторін, що з'явилися,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги
в її межах та межах позовних вимог,
вважає за необхідне її відхилити з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
10 квітня 2013 року на перехресті вул.
Виконкомівської та вул. Комсомольської
в м. Дніпропетровську сталася
дорожньо-транспортна пригода, в якій
було пошкоджено належний позивачу
автомобіль марки «Mercedes-Benz», державний
номер НОМЕР_1. Даний факт
підтверджується постановою Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
24 травня 2013 року відповідно до якої
винним у скоєні ДТП визнано ОСОБА_3,
копія постанови міститься в матеріалах
справи. На момент ДТП позивач керував
транспортним засобом «Mercedes-Benz»,
державний номер НОМЕР_1, без доручення,
але на підставі документів, визначених
пунктом 2.1 Правил дорожнього руху
України (посвідчення водія на право
керування транспортним засобом
відповідної категорії та
реєстраційного документа на
транспортний засіб). Цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_3 була
застрахована у ПАТ «УАСК АКСА» згідно
Полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів від 22 лютого 2013 року, серія AB
№4377752. Поліс обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів серія AB №4377752 був діючим на
момент ДТП.

Оскільки відповідальність заподіювача
шкоди застраховано у ПАТ «УАСК АКСА», 15
квітня 2013 року позивачем було
направлено заяву про виплату
страхового відшкодування та ряд інших
необхідних у такому випадку
документів, копія якої наявна в
матеріалах справи. Огляд транспортного
засобу позивача відбувся 22.04.2013 року.
Відповідно до висновку №22-04-12 про
оцінку вартості матеріальної шкоди від
10 квітня 2013 року, вартість
відновлювального ремонту пошкодженого
внаслідок ДТП належного позивачу
автомобіля «Mercedes-Benz» становить 8128,40
гривень.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення
про часткове задоволення позову
виходив з того, що відповідно до Полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів страхова компанія повинна
нести відповідальність за шкоду
завдану автомобілю позивача, окрім
франшизи в розмірі 510 гривень. Оскільки
вина застрахованої особи визнана
судом, то ДТП, що сталося 10 квітня 2013
року, відповідно до ст.6 Закону є
страховим випадком, внаслідок якого у
ПАТ «УАСК АСКА» настає обов'язок
здійснити виплату страхового
відшкодування. Таким чином, ПАТ «УАСК
АСКА» зобов'язане сплатити на користь
позивача страхове відшкодування в
розмірі 8489,59 грн. (вартість
відновлювального ремонту пошкодженого
внаслідок ДТП належного позивача
автомобіля «Mercedes-Benz» визначену
експертом за мінусом франшизи).
Враховуючи те, що заява про страхове
відшкодування була подана позивачем
страховику 15 квітня 2013 року, а останні
документи необхідні для з'ясування
розміру збитку були подані страховику
06.06.2013 року, страховик був зобов'язаний
не пізніше як до 04.09.2013 року прийняти
рішення про здійснення сплати
страхового відшкодування
(регламентної виплати) та виплатити
його, чи відмовити у здійснення сплати
страхового відшкодування, про що
повідомити заявника відповідно до ч.36.2.
ст.36 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів». Суд, приймаючи
до уваги те, що цього страховиком
зроблено не було, вважає, що ПАТ «УАСК
АСКА» повинна сплатити позивачу пеню
за період прострочення виконання
зобов'язання з 04 вересня 2013 року по 30
квітня 2014 року становить 691,92 грн.
Згідно розрахунку, три проценти річних
у розмірі 159,67 грн. за прострочення
виконання зобов'язань за період з 04.09.2013
року по 30.04.2014 року, разом сума
матеріальної шкоди становить: 8128,40 грн.
+ 691,92 грн. + 159,67 грн. = 8979,99 грн. Розмір
матеріальної шкоди з урахуванням пені
та 3% за прострочення виплати становить
8979,99 гривень, з яких 691,92 грн. пеня за
період з 04.09.2013 року по 30.04.2014 року; 159,67
гривень - 3% річних за прострочення
виконання зобов'язань за період з 04.09.2013
року по 30.04.2014 року. Матеріальна шкода,
відшкодування якої не покривається
страховим відшкодуванням по Полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, ОСОБА_3 позивачу не
відшкодована. Вирішуючи вимоги
позивача щодо стягнення з ОСОБА_3 суму
спричиненої шкоди, суд вважає за
необхідне стягнути з нього суму
збитків в розмірі франшизи,
передбаченої полісом обов'язкового
страхування АВ 4377752 в розмірі 510
гривень. Оцінюючи позовні вимоги в
частині вимог про стягнення моральної
шкоди, суд приходить до висновку про те,
що позивачем не надано належних та
достатніх доказів спричинення
відповідачами йому такої шкоди.

Судова колегія вважає, що суд першої
інстанції правильно вирішив спір.

Спірні правовідносини виникли між
сторонами щодо відшкодування шкоди,
заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, а п.1 ч.1 ст.1188 ЦК
України передбачає, що шкода завдана
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Згідно ст.6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховим випадком є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Відповідно до ст.9 Закону України " Про
страхування " : страхова сума -
грошова сума, в межах якої страховик
відповідно до умов страхування
зобов'язаний провести виплату при
настанні страхового випадку. Страхова
виплата - грошова сума, яка
виплачується страховиком відповідно
до умов договору страхування при
настанні страхового випадку. Розмір
страхової суми визначається за
домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством. При страхуванні майна
страхова сума встановлюється в межах
вартості майна за цінами і тарифами, що
діють на момент укладання договору,
якщо інше не передбачено договором
страхування.

Страхове відшкодування - страхова
виплата, яка здійснюється страховиком
у межах страхової суми за договорами
майнового страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник. Непрямі
збитки вважаються застрахованими, якщо
це передбачено договором страхування.
У разі коли страхова сума становить
певну частку вартості застрахованого
об'єкта, страхове відшкодування
виплачується у такій же частці від
визначених по страховій події збитків,
якщо інше не передбачено умовами
страхування.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цих Кодексів, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.29 Закону у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.

Згідно до ч.36.2 ст.36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» Страховик (МТСБУ) протягом 15
днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його.

Таким чином, судом першої інстанції
правильно застосовані зазначені норми
закону до спірних правовідносин та
вирішено, що ПАТ «УАСК АСКА» має
компенсувати позивачу страхове
відшкодування в розмірі 8489,59 грн.,
оскільки доведено наявність
страхового випадку та право позивача
на страхове відшкодування матеріалами
справи.

За положеннями ст. ст. 979, 988 ЦК України
за договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату). Страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Згідно із ст. 990 цього Кодексу страховик
здійснює страхову виплату відповідно
до умов договору на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника)
або іншої особи, визначеної договором,
і страхового акта (аварійного
сертифіката).

Згідно ст.22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" від 1 липня 2004 року, із змінами,
в редакції на час виникнення спірних
правовідносин, при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень ст. ст. 29, 30 цього
Закону у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, а якщо транспортний
засіб вважається фізично знищеним і
його ремонт є технічно неможливим чи
економічно необґрунтованим,
відшкодування шкоди виплачується у
розмірі, який відповідає вартості
транспортного засобу до
дорожньо-транспортної пригоди та
витратам по евакуації транспортного
засобу з місця дорожньо-транспортної
пригоди. Право на залишки
транспортного засобу отримує
страховик чи МТСБУ.

Крім того, відповідно до ст. 36 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" після розгляду наданих йому
документів страховик приймає рішення
про виплату страхового відшкодування
або відмову в такій виплаті. Протягом
трьох робочих днів з дня прийняття
відповідного рішення страховик
зобов'язаний направити заявнику
письмове повідомлення щодо прийнятого
рішення. У статті 33-1.1 вказаного Закону
зазначено, що страхувальник, інша
особа, відповідальність якої
застрахована, водій транспортного
засобу, причетного до
дорожньо-транспортної пригоди, особа,
яка має право на отримання
відшкодування (потерпілий), зобов'язані
сприяти страховику та МТСБУ в
розслідуванні причин та обставин
дорожньо-транспортної пригоди, а саме:
надати для огляду належний їй
транспортний засіб або інше пошкоджене
майно, повідомити страховика (у
випадках, передбачених статтею 41 цього
Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй
обставини та надати для огляду та
копіювання наявні у неї документи щодо
цієї дорожньо-транспортної пригоди
протягом семи робочих днів з дня
отримання нею відповідної інформації
або документа. Якщо зазначені особи з
поважних причин не мали змоги виконати
ці дії, вони мають підтвердити це
документально; згідно статті 33-1.2
зазначеного Закону передбачено, що на
підставі письмового запиту страховика
або МТСБУ відповідний підрозділ МВС
України зобов'язаний надати йому
довідку про дорожньо-транспортну
пригоду, форма та порядок видачі якої
встановлюється Міністерством
внутрішніх справ України; заклад
охорони здоров'я - довідку про
тимчасову втрату працездатності
(лікування), форма та порядок видачі
якої встановлюється Міністерством
охорони здоров'я України, відомості про
діагноз, лікування та прогноз хвороби
потерпілого, висновки судово-медичної
експертизи, а також іншу інформацію,
необхідну для вирішення питання щодо
здійснення страхового відшкодування
або регламентної виплати;
медико-соціальна експертна комісія -
документи, що підтверджують ступінь
втрати професійної чи загальної
працездатності потерпілого; суди та
правоохоронні органи - копії наявних
документів щодо обставин скоєння
дорожньо-транспортної пригоди, розміру
заподіяної та відшкодованої шкоди.

Відповідно до ч.2 ст.36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик зобов'язаний
направити заявнику письмове
повідомлення щодо прийнятого рішення
протягом трьох робочих днів із дня
прийняття відповідного рішення. Проте,
станом на дату подання позовної заяви
страхового відшкодування позивачем не
отримано.

Відповідно до ст. 36.5 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» за кожен день прострочення
виплати страхового відшкодування
(регламентної виплати) з вини
страховика особі, яка має право на
отримання такого відшкодування,
сплачується пеня з розрахунку
подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діє
протягом періоду, за який
нараховується пеня.

Ураховуючи викладене, колегія суддів
вважає доведеним матеріалами справи
факт того, що страховиком порушено
права позивача щодо строків виплати
страхового відшкодування, оскільки
підставою для визнання страхового
випадку є підтвердження вини водія
цивільно-правова відповідальність
якого застрахована, а саме: постанова
суду про притягнення відповідача
ОСОБА_3 до адміністративної
відповідальності, яка отримана
страховою компанією 15 квітня 2013 року,
як встановлено доказами у справі, однак
виплата страхового відшкодування не
здійснена в установлені законом
строки, а саме: до 04 вересня 2013 року.

Відповідно до статті 992 ЦК України, в
якій передбачено відповідальність
страховика, а саме: ч.1 - у разі несплати
страховиком страхувальникові або
іншій особі страхової виплати
страховик зобов'язаний сплатити
неустойку в розмірі, встановленому
договором або законом.

Згідно ст. 549 ЦК України ч.1 - неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання; ч.3 - пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно дійшов висновку про
задоволення позову в частині стягнення
зі страхової компанії суми пені, за
доведеністю порушення строку виплати
страхового відшкодування; 3% річних за
користування коштами, та розрахунок
здійснений судом відповідно до вимог
діючого законодавства.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України,ч.1 - особа
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Відповідно до ст.12 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» сума страхового
відшкодування заподіяної шкоди майну
зменшується на розмір франшизи.

Відповідно до зазначеної норми закону
франшиза встановлюється в договорі
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності і
не може перевищувати 2 відсотки від
страхової суми, в межах якого
відшкодовується збиток, заподіяний
майну потерпілих.

Відповідно до Полісу сума франшизи
становить 510 грн. (а.с.47).

Статтею 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що особою,
відповідальною за завдані збитки, має
бути компенсована сума франшизи.

Судова колегія вважає, що судом першої
інстанції правильно визначено межі
відповідальності відповідачів у
відповідності до вищевказаних вимог
закону.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, стосуються переоцінки
доказів справи, а тому підстав для
зміни чи скасування судового рішення,
не вбачається.

Згідно з вимогами статті 212 ЦПК України
"Оцінка доказів",-1. Суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів; 2.
Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення; 3. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності; 4. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

В іншій частині рішення не оскаржено та
судовою колегією не переглядалось.

Таким чином, судова колегія приходить
до висновку, що рішення суду
постановлено у відповідності з
вимогами закону та не має підстав для
його скасування, і доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст.303,304, п.1 ч.1 ст.307, ст. 308,
ч.1 п.1 ст.314, 317,319, ч.1 ст.218 ЦПК України,
судова колегія, -

У Х
В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Українська
акціонерна страхова компанія «АСКА» -
відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 08 липня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя
Л.А.
Черненкова

Судді
М.Ю.
Петешенкова

О.Г.
Дерев’янко