Справа №345/4524/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2014 року
м.Калуш

Калуський міськрайонний суд
Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді
Гавриленка В.Г.,

секретаря судового засідання Бандура
Г. М.,

з участю позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

відповідача
ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Калуші справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист
честі та гідності, стягнення моральної
шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_3 про захист честі та гідності і
стягнення моральної шкоди,
стверджуючи, що відповідач чинив на неї
психологічний та фізичний тиск, а також
розповсюджує неправдиву інформацію
щодо неї, а саме по с.Завій Калуського
району, а також під час засідання в
Апеляційному суді Івано-Франківської
області 11.09.2014 року та підкріплено
письмовою скаргою за підписом ОСОБА_3,
де вказано, що її родичі їздять на
сезоні роботи за межі держави України
та мають значні кошти на депозитах в
банках. За даним фактом позивач
зверталася декілька разів до
Калуського МВ УМВС України в
Івано-Франківській області. Позивач
стверджує, що в зв'язку з
вищенаведеними фактами двічі
перебувала на стаціонарному лікуванні.
Вважає, що поширення відповідачем
неправдивої інформації не тільки
порочить її честь та гідність, а й
загрожує їй нападами та погрозами
криміногенних елементів, що й мало
місце 16.09.2014 року. Розповсюдження такої
неправдивої інформації та втручання в
приватне життя викликало стрес та
приступи серцевого нападу, втрати
спокою та сну, безсоння. Тому просить
стягнути з відповідача моральну шкоду
в розмірі 10 000 грн.

Позивач ОСОБА_1 та її представник в
судовому засіданні позов підтримали,
просять його задоволити з підстав, які
наведені в позовній заяві.

Відповідач позов не визнав та пояснив,
що дану фразу він написав у відповідь
на вислови позивачів в Апеляційній
скарзі по справі № 345/2056/14-ц, які не були
згідні з рішенням Калуського
міськрайонного суду від 23.06.2014 року та
вказували, що не винуваті в поширенні
щодо нього неправдивої інформації та
що не мають коштів на відшкодування
моральної шкоди. Щодо отримання пенсії
позивачкою ОСОБА_1 це не секрет.
Відомості про розміщення депозитів на
рахунках в банках отримав від самої
позивачки, оскільки вона є дружиною
його хресного батька і вона
розказувала при зустрічах, оскільки
раніше жили добре, не сварились. Про
поїздки на сезонні роботи за межу
України ОСОБА_5 знає все село, а тому тут
немає секрету. Не мав за мету
розповсюджувати недостовірну
інформацію, що порочить честь та
гідність позивачки, а також загрожує її
житт.. Вважає позов безпідставним,
просить в задоволенні відмовити.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши
матеріали справи, приходить до
висновку, що в позові слід відмовити,
виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні
рішенням Калуського міськрайонного
суду від 23.06.2014 року частково
задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 про захист честі та гідності та
стягнення моральної шкоди.

Дане рішення оскаржено ОСОБА_1 та
ОСОБА_5

При наданні заперечення на Апеляційну
скаргу по справі № 345/2056/14-ц (а.с.5-7)
відповідач ОСОБА_3 написав фразу
«їздять на сезоні роботи за межі
держави України та мають значні кошти
на депозитах в банках», що відносилось
до ОСОБА_1 та ОСОБА_5 Дана фраза
послужила зверненню ОСОБА_1 до суду з
позовом про захист честі та гідності, а
також загрозі її житт..

На підтвердження того, що своїми
висловами, що полягають в
недостовірній інформації, ОСОБА_3
завдав ОСОБА_1 моральну шкоду, а також
загрозу її життю, позивач надала ряд
документів, а саме:

- довідку №172, виданої 24.06.2014 року, що
вона знаходилася на стаціонарному
лікуванні з 07.02.2014 року по 20.02.2014 року в
КЗ «Центральна районна лікарня
Калуської міської та районної рад
Івано-Франківської області» (а.с.17);

- талон-повідомлення №13606, що вона
зверталася до Івано-франківського МВ
УМВС України із заявою про крадіжку
гаманця (а.с.13);

- довідку-характеристику №188, видану
виконкомом Завійської сільської ради
27.06.2014 року про те, що ОСОБА_1 за час
проживання на території сільської ради
проявила себе з позитивної сторони,
зауважень з боку виконкому не
отримувала, користується авторитетом
серед односельчан. Останній час веде
суперечки з сусідом ОСОБА_3 через
громадську дорогу (а.с.12).

За змістом ст. 28 Конституції України,
кожен має право на повагу до його
гідності. У відповідності до вимог ст.
ст. 297, 299 ЦК України, гідність та честь
фізичної особи та ділової репутації є
недоторканою і фізична особа має право
звернутися до суду з позовом про захист
своєї честі, гідності та ділової
репутації.

Ст. 277 ЦК України передбачає, що фізична
особа, особисті немайнові права якої
порушено внаслідок поширення про неї
та (або) членів її сім'ї недостовірної
інформації, має право на відповідь, а
також на спростування цієї інформації.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України №1 від 27.02.2009 р. "Про судову
практику у справах про захист гідності
та честі фізичної особи, а також
ділової репутації фізичної та
юридичної особи" в пункті 1 зазначено,
що відповідно до статті 68
Конституції України кожен зобов'язаний
неухильно додержуватися Конституції
та законів України, не посягати на
права і свободи, честь і гідність інших
людей. Праву на свободу думки і слова,
на вільне вираження своїх поглядів і
переконань відповідає обов'язок не
поширювати про особу недостовірну
інформацію та таку, що ганьбить її
гідність, честь чи ділову репутацію.

Згідно з положеннями статті 277 ЦК і
статті 10 ЦПК обов'язок довести, що
поширена інформація є достовірною,
покладається на відповідача, проте
позивач має право подати докази
недостовірності поширеної
інформації. Позивач повинен довести
факт поширення інформації
відповідачем, а також те, що
внаслідок цього було порушено його
особисті немайнові права.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 1 від 27.02.2009 р. "Про судову
практику у справах про захист гідності
та честі фізичної особи, а також
ділової репутації фізичної та
юридичної особи" в пункті 15 дано
роз'яснення, що при розгляді справ
зазначеної категорії суди повинні мати
на увазі, що юридичним складом
правопорушення, наявність якого може
бути підставою для задоволення позову,
є сукупність таких обставин: а)
поширення інформації, тобто доведення
її до відома хоча б одній особі у
будь-який спосіб; б) поширена
інформація стосується певної фізичної
чи юридичної особи, тобто позивача; в)
поширення недостовірної інформації,
тобто такої, яка не відповідає
дійсності; г) поширення інформації, що
порушує особисті немайнові права,
тобто завдає шкоди відповідним
особистим немайновим благам, або
перешкоджає особі повно і своєчасно
здійснювати своє особисте немайнове
право.

Даючи оцінку вислову, який мав місце в
Апеляційній скарзі по справі
№345/2056/14-ц, а саме «їздять на сезоні
роботи за межі держави України та мають
значні кошти на депозитах в банках» суд
вважає, що вона не є неправдивою, та
такою, що порочить честь та гідність
позивачки ОСОБА_1, оскільки в цьому
вислові до неї відносились тільки
відомості про отримання пенсії та
наявність коштів на депозитах в банках,
які ОСОБА_3 дізнався від самої
позивачки. Вислів про поїздки на
сезонні роботи за межі України
відносились до відомостей про ОСОБА_5,
яка не є стороною в даній справі.

Про те, що вищезазначену інформацію
ОСОБА_3 розповсюджував в с. Завій, а
також,що в зв'язку з цим було
пограбовано позивача, в судовому
засіданні не знайшло свого
підтвердження.

А тому суд приходить до висновку,
що в позові слід відмовити, оскільки
відсутній юридичний склад
правопорушення, наявність якого може
бути підставою для задоволення позову,
а саме, поширення інформації, що
порушує особисті немайнові права,
тобто завдає шкоди відповідним
особистим немайновим благам, або
перешкоджає особі повно і своєчасно
здійснювати своє особисте немайнове
право.

На підставі наведеного, п.п.1, 15
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №1 від 27.02.2009 р. "Про судову
практику у справах про захист гідності
та честі фізичної особи, а також
ділової репутації фізичної та
юридичної особи", ст.ст.23, 60, 277 ЦК
України, керуючись ст.209, 213-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про захист честі та гідності,
стягнення моральної шкоди відмовити за
недоведеністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області через Калуський міськрайонний
суд шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня його
проголошення.

Суддя