Номер провадження: 22-ц/785/9809/14
Головуючий у першій інстанції Плавич
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого-Гірняк Л.А.

Суддів- Доценко Л.І., Заїкін А.П.

За участю секретаря- Томашевська К.В.

Розглянула у відкритому судовому
засіданні м. Одесі апеляційну скаргу
ОСОБА_5 на рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 14 жовтня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_5

-про усунення перешкод в
користуванні квартирою та вселення,-

В С Т А Н О В И Л
А:

В лютому 2014 року позивач
звернувся до суду з вищезазначеним
позовом в котрому зазначав, що сторони
проживали одною сім'єю в квартирі
АДРЕСА_1 в котрій він зареєстрований. В
жовтні 2013 року він не зміг потрапити
до цієї квартири та виявив, що замки у
вхідних дверях були замінені, а його
речі виставлені до під'їзду. При
розмові з ОСОБА_5 йому було повідомлено,
що він за цією адресою більше не живе.
Посилаючись на те, що відповідачка
чинить йому перешкоди у користуванні
житлом, де він має зареєстроване місце
проживання, просив задовольнити
позовні вимоги.

Рішенням Малиновського районного
суду м. Одеси від 14 жовтня 2014 року позов
ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про усунення перешкод
в користуванні квартирою, вселення
задоволено. Вселено ОСОБА_6 в квартиру
АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_5 не чинити перешкод
ОСОБА_6 у користуванні квартирою
АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_6 суму оплаченого судового збору
у розмірі 244,00 гривень

В апеляційній скарзі ставиться
питання про скасування рішення суду, з
ухваленням нового, про відмову в
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Зокрема посилається на те, що позивач
добровільно залишив спірне помешкання
в 2012 році та на те, що він не сплачував
комунальних послуг.

Колегія суддів заслухавши
суддю-доповідача, яка доповіла зміст
рішення, вислухавши пояснення сторін,
що з'явились, перевіривши доводи
апеляційної скарги, межі, в яких
повинні проводитися перевірка рішення,
встановлюватися обставини і
досліджуватися докази вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню за наступних підстав.

За правилами ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лив формальних міркувань.

Задовольняючи заявлені вимоги
районний суд виходив з того, що позивач
являється колишнім членом сім»ї
власника квартири та у відповідності
до вимог ст.405 ЦК України має право на
користування цим житлом .

Судова колегія погоджується з
таким судженням районного суду з
наступних підстав.

Конституція України у ст.47
проголошує, що кожен має право на житло.
Держава гарантує не тільки свободу
його придбання, але й можливість
стабільного користування житлом, його
недоторканість, а також недопущення
примусового позбавлення житла, не
інакше, як на підставі закону і за
рішенням суду.

Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що
члени сім'ї власника жилого будинку,
які проживають разом із ним у будинку,
що йому належить користуються жилим
приміщенням нарівні з власником
будинку, якщо при їх вселенні не було
іншої угоди про порядок користування
цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також
стаття 405 ЦК України.

У постанові Верховного Суду України
від 16 січня 2012 року зазначено, що
вирішення питання про зняття особи з
реєстраційного обліку залежить,
зокрема, від вирішення питання про
право користування такої особи
житловим приміщенням відповідно до
норм житлового та цивільного
законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР;
стаття 405 ЦК).

Матеріалами справи встановлено,
що на підставі договору
купівлі-продажу від 09 березня 2006 року,
ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_1.

12 липня 2008 року між ОСОБА_6 та
ОСОБА_5 було укладено шлюб, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб,
актовий запис №270 від 12 липня 2008 року.

14 січня 2011 року, як член сімї
власника та з її дозволу, ОСОБА_6
зареєструвався за адресою: АДРЕСА_1.

11 грудня 2012 року шлюб між ОСОБА_6
та ОСОБА_5 було розірвано, що
підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу, актовий запис №343 від
11 грудня 2012 року.

У зв'язку із неможливістю
потрапити до спірної квартири ОСОБА_6
звертався із заявою до Малиновського
РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області
та постановою від 15 травня 2014 року
відповідне кримінальне провадження
було закрите у зв'язку з відсутністю
складу кримінального правопорушення
та цивільно-правовим характером
відносин між особами.

Відповідно до ст. 405 ЦК України,
члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником. Член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Виходячи з вищезазначеного,
судова колегія погоджується з
судженням районного суду про
задоволення позовних вимог, так як
відповідач зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 та припинення сімейних
відносин з власником будинку (квартири)
не позбавляє його права користування
займаним приміщенням.

Посилання на те, що відкрито
провадження за позовом відповідачки
про втрату права на житло ОСОБА_6 не
може бути підставою для відмови в
позові за відсутності рішення суду, що
набрало законної сили.

Не приймається до уваги і доводи
апеляційної скарги про сплату за
комунальні послуги відповідачкою,
оскільки ці обставини не засвідчують,
що позивач втратив право на житло та не
позбавляє її права на звернення до суду
за захистом порушеного права на
загальних підствах.

Судова колегія оцінює критично
доводи заявника, що позивач
добровільно виїхав зі спірної
квартири, оскільки вони
спростовуються матеріалами справи
відповідно звернень позивача до
правоохоронних органів.

Виходячи з вищезазначеного,
доводи апеляційної скарги суттєвими
не являються та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 317,319 ЦПК України
судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5
відхилити.

Рішення Малиновського районного
суду м. Одеси від 14 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена на протязі 20 днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий суддя -
Л.А.Гірняк

Судді- А.П.Заїкін

Л.І.Доценко