Справа №2-5435/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2014 року
Солом'янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді
Оксюти Т.Г.

при секретарі
Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа:
Житлово-будівельний кооператив
«Залізничник-4» про відшкодування
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась з позовом до
відповідача про відшкодування
моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона
разом із сім'єю проживають у квартирі
АДРЕСА_2.

Поверхом вище, над квартирою позивача,
знаходиться квартира №20 в якій
проживає відповідач ОСОБА_2

Зазначила, що протягом останніх шести
місяців, починаючи з 00.30 години і до
02.00-04.00 години ранку ОСОБА_2 заливає
вікна квартири позивача водою та
хімічними розчинниками, грюкає, стукає
та викрикує в двері квартири позивача.

Вчинення зазначених хуліганських дій
не дають можливості позивачу
повноцінно відпочивати вночі.

Протиправність діяння заподіювача
шкоди, відповідача, полягає у навмисних
протиправних діях по заливанню
розчинами квартири позивача як через
вентиляційні канали, так і через вікна,
стуках та викриках відповідача у двері
квартири позивача у нічний час.

Позивач неодноразово зверталась до
Солом'янського РУ ГУ МВС України в м.
Києві із заявами про вжиття заходів
відносно відповідача ОСОБА_2

Проте, відповідач не реагує на жодні
зауваження та проведені з нею
профілактичні розмови продовжуючи
вчиняти протиправні дії.

Крім того, будинок АДРЕСА_1 знаходиться
на обслуговуванні в ЖБК
«Залізничник-4», представники якого
неодноразово складали акти,
здійснювали фото та відео фіксацію
щодо неправомірних дій ОСОБА_2

Протиправними діями відповідача
ОСОБА_2 позивачу завдано моральну шкоду
яку вона оцінює в сумі 4000,00 грн., з
урахуванням чого просила позов
задовольнити.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги своєї
довірительки підтримав у повному
обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
проти задоволення позовних вимог
заперечувала посилаючись на те, що вони
є надуманими та необґрунтованими,
оскільки жодних з перелічених
позивачем протиправних дій вона не
вчиняла, тоді як в свою чергу дії ОСОБА_1
були причиною засміченого
вентиляційного каналу, внаслідок чого
в її квартирі відчуваються продукти
згорання, які потрапляють з димових та
вентиляційних каналів, що є
небезпечним для її життя.

Представник третьої особи в судовому
засіданні позовні проти задоволення
позовних вимог не заперечував.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, відповідача, представника
третьої особи, дослідивши матеріали
справи, приходить до висновку про
часткове задоволення позову виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
проживає у квартирі АДРЕСА_2.

Відповідач ОСОБА_2 проживає поверхом
вище, над квартирою позивача, а саме у
квартирі АДРЕСА_1.

Як пояснив в судовому засіданні
представник позивача протягом
останніх шести місяців, починаючи з 00.30
години і до 02.00-04.00 години ранку ОСОБА_2
заливає вікна квартири позивача водою
та хімічними розчинниками, грюкає,
стукає та викрикує в двері квартири
позивача.

Протиправність діяння заподіювача
шкоди, відповідача, полягає у навмисних
протиправних діях по заливанню
розчинами квартири позивача як через
вентиляційні канали, так і через вікна,
стуках та викриках відповідача у двері
квартири позивача у нічний час.

У зв'язку з викладеними обставинами
позивач просила стягнути з ОСОБА_2
моральну шкоду в сумі 4000,00 грн.

Вказані твердження позивача знайшли
своє підтвердження у судовому
засіданні з огляду на наступне.

З актів складених комісією ЖБК
«Залізничник-4» від 05.08.2014 року, 06.08.2014
року та 10.08.2014 року вбачається, що
приблизно з 23.00 години 04.08.2014 року по 00.30
годин 05.08.2014 року, з 00.30 годин до 04.00
години 06.08.2014 року та з 03.00 години по 07.00
години 10.08.2014 року, вікна кімнат та
кухні квартири АДРЕСА_2, в якій проживає
позивач ОСОБА_1, неодноразово
заливаються водою та незрозумілими
розчинниками сусідкою, що проживає
поверхом вище, в квартирі АДРЕСА_1
ОСОБА_2.

Крім того, в зазначений час ОСОБА_2
стукає в стіни та підлогу, грюкає
дверми своєї квартири, кричить в вхідні
двері квартири позивача, чим позбавляє
ОСОБА_1 права на нормальний відпочинок.

З приводу вказаних неправомірних дій
відповідача ОСОБА_2, позивач
неодноразово зверталась із заявами до
Солом'янського РУ ГУ МВС України в м.
Києві, що підтверджується заявами від
24.04.2014 року, 28.04.2014 року, 03.07.2014 року,
05.08.2014 року, 07.08.2014 року, протоколом
прийняття заяви про вчинення
кримінального правопорушення від
07.08.2014 року.

З відповідей Солом'янського РУ ГУ МВС
України в м. Києві від 18.08.2014 року та
03.10.2014 року вбачається, що в ході
проведеної перевірки, з ОСОБА_2 було
проведено бесіду профілактичного
характеру про недопущення подібного в
подальшому, а також роз'яснено
положення адміністративної та
кримінальної відповідальності.

Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК
України позивач має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
При цьому, моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається залежно від характеру
правопорушення, глибини душевних
страждань, ступеня вини відповідача,
який завдав моральної шкоди, якщо вина
є підставою для відшкодування, а також
з урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

П.3 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від №4 від 31.03.1995 року «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» встановлено, що під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній особі незаконними діями або
бездіяльністю інших осіб. Моральна
шкода може полягати у моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодження
здоров'я, у порушенні нормальних
життєвих зв'язків через неможливість
продовження громадського життя,
настанні негативних наслідків.

Відповідно до п. 5 Постанови,
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіянні,
в якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Наявність шкоди підтверджується
актами складеними ЖБК «Залізничник-4»,
заявами до Солом'янського РУ ГУ МВС
України в м. Києві та відповідями на
них.

Протиправність діяння заподіювача
шкоди полягає у навмисних протиправних
діях по заливанню розчинами квартири
позивача як через вентиляційні канали,
так і через вікна, стуках та викриках
відповідача у двері квартири ОСОБА_1

У відповідності до ст. 4 Закону України
«Про забезпечення санітарного
епідемічного благополуччя населення»
громадяни мають, зокрема, право на
безпечні для здоров'я і життя харчові
продукти, питну воду, умови праці,
навчання, виховання, побуту, відпочинку
та навколишнє природне середовище.

Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про
забезпечення санітарного епідемічного
благополуччя населення» у нічний час,
із 22.00 години до 08.00 години на захищених
об'єктах забороняються гучний спів і
викрики, користування
звуковідтворювальною апаратурою та
іншими джерелами побутового шуму,
проведення салютів, феєрверків,
використання піротехнічних засобів.

Вина - це психічне ставлення особи до
своєї протиправної поведінки та її
наслідків.

У цивільному праві діє презумпція вини
особи, яка вчинила правопорушення. Вину
розрізняють у формі умислу або
необережності.

В даному випадку вина відповідача
ОСОБА_2 існує у формі прямого умислу,
оскільки прямим є умисел, якщо особа
усвідомлювала суспільно небезпечний
характер свого діяння (дії або
бездіяльності), передбачала його
суспільно небезпечні наслідки і бажала
їх настання.

У судовому засіданні встановлено, що
внаслідок протиправних дій
відповідача позивачу ОСОБА_1 були
завдані моральні страждання, які
виразились у погіршенні нормального
сну та відпочинку, переживаннях з
приводу зіпсованого домашнього
відпочинку у власній квартирі,
стражданнях пов'язаних з втратою
можливості якісно виконувати свою
роботу, через втрату нормального сну.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від №4 від
31.03.1995 року «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди», право на
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди є важливою гарантією захисту
прав і свобод громадян та законних
інтересів юридичних осіб. Тому суди
повинні забезпечити своєчасне, у
повній відповідності із законом
вирішення справ, пов'язаних з
відшкодуванням такої шкоди.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим кодексом.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
кодексу.

Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що позивач
довела ті обставини на які посилалась
як на підставу своїх позовних вимог для
відшкодування моральної шкоди, проте
визначаючи розмір моральної шкоди, суд
враховує, що відповідач ОСОБА_2 є
пенсіонером, особою похилого віку та
має на утриманні непрацездатного члена
сім'ї, у зв'язку з чим вважає за доцільне
стягнути з неї на користь позивача
моральну шкоду в сумі 2000,00 грн.

Що стосується пояснень відповідача
ОСОБА_2, стосовно того, що нею не
вчиняються жодні протиправні дії, тоді,
як в свою чергу дії ОСОБА_1 були
причиною засміченого вентиляційного
каналу, внаслідок чого в її квартирі
відчуваються продукти згорання, які
потрапляють з димових та вентиляційних
каналів, що є небезпечним для її життя,
то суд не приймає їх до уваги з огляду
на наступне.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 06.03.2014 року було відмовлено
в задоволені позову ОСОБА_2 до ЖБК
«Залізничник-4» про зобов'язання
провести перевірку димових та
вентиляційних каналів будинку.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Вказаним рішенням встановлено, що
позивач неодноразово між зверненнями
до правління кооперативу та інших
інстанцій, самовільно різними
способами закривала отвір
вентиляційного каналу в квартирі і
відкривала їх лише після проведених
перевірок та висновків комісій з цього
приводу.

При цьому були надані фотографії
вентиляційних каналів, з яких
вбачається, що з другого поверху
квартири, де розташована квартира
ОСОБА_2, проглядається небо.

З урахуванням викладеного, твердження
ОСОБА_2 суд вважає надуманими та
необґрунтованими.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про стягнення з
відповідача на користь позивача суми
сплаченого судового збору 243,60 грн.

На підставі вищевикладеного та
керуючись Законом України «Про
забезпечення санітарного епідемічного
благополуччя населення», Постановою
Пленуму Верховного Суду України від №4
від 31.03.1995 року «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди», ст.ст. 23, 1167 ЦК
України, ст.ст. 10, 27-30, 57-58, 60, 74, 79, 84, 88,
208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Житлово-будівельний кооператив
«Залізничник-4» про відшкодування
моральної шкоди - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН
невідомий, яка проживає за адресою:
АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, яка проживає
за адресою: АДРЕСА_2 моральну шкоду в
сумі 2000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН
невідомий, яка проживає за адресою:
АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, яка проживає
за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір в сумі
243,60 грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Солом'янський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня наступного
після проголошення рішення

Суддя