АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5876/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Овчаренко Н.Г. Доповідач - Куценко
Т.Р. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року
м. Дніпропетровськ

03 грудня 2014 року Колегія суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Демченко Е.Л., Волошина М.П.

при секретарі - Філіпповій К.Д.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на рішення Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська від 10 грудня 2010 року
у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Райффазен
Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у
лютому 2010 року звернулося до
Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором /а.с.1-2/.

Заочним рішенням Кіровського
районного суду м. Дніпропетровська від
10 грудня 2010 року позовні вимоги ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» задоволено,
стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача
заборгованість за кредитним договором
№014/114958/3166/82 від 17 жовтня 2006 року в
розмірі становить 14 975, 71 доларів США, що
в гривневому еквіваленті за курсом НБУ
становить 119 581,04 гривень, що
складається з 9 856,27 доларів США -
заборгованість по кредиту, 2 315,26
доларів США - заборгованість по
відсоткам, 2 804,18 доларів США - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за кредитним договором також вирішено
питання про судові витрати /а.с.40-42/.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким в задоволені позовних вимог
ПАТ КБ «Приватбанк» відмовити в
повному обсязі, посилаючись на те, що
судом неповно з'ясовані обставини, що
мають значення для справи, та рішення
суду ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що скаргу
необхідно відхилити, а рішення суду
залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 жовтня 2006 року
укладено кредитний договір №014/114958/3166/82
про надання споживчого кредиту у
вигляді невідновлювальної кредитної
лінії між ПАТ «Райффайзан Банк Аваль»
та ОСОБА_2, відповідно до якого
відповідач отримала кредит у розмірі 12
000,00 доларів США., зі сплатою за
користування кредитними коштами 14 %
річних від непогашеної суми кредиту, з
зазначенням строку надання кредитних
коштів на 120 місяців, тобто з 17 жовтня 2006
року по 16 жовтня 2016 року. Також додатком
до спірного договору було надано
графік погашення кредиту в розмірі 1/120
від суми отриманих кредитних коштів,
погашення відсотків за користування
кредитом повинно здійснюватися
щомісячно /а.с.4-7/.

Однак, ОСОБА_2 у визначені графіком
строки припинила здійснювати
погашення даного кредиту, у зв'язку з
чим позивач звертався до відповідача з
письмовою вимогою від 09 квітня 2009 року
вих..№20-10/407 про необхідність погашення
існуючої суми заборгованості за
спірним кредитним договором, а у разі
залишення її без задоволення, звертав
увагу останнього про намір розпочати
примусове стягнення суми
заборгованості відповідно до
кредитного договору №014/114958/3166/82 від 17
жовтня 2006 року /а.с.9/.

У встановлений строк вимогу про
дострокове повернення суми кредиту
відповідачем виконано не було, тому
станом на 06 січня 2010 року виникла
заборгованість, яка становить 14 975, 71
доларів США, що в гривневому
еквіваленті за курсом НБУ становить 119
581,04 гривень, яка складається з 9 856,27
доларів США - заборгованість по
кредиту, 2 315,26 доларів США -
заборгованість по відсоткам, 2 804,18
доларів США - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за кредитним
договором.

Відповідно до п.9.1 кредитного договору
за порушення строків повернення
кредитної заборгованості та відсотків
за користування кредитом передбачених
положеннями цього Договору,
Позичальник сплачує Кредитору пеню в
розмірі 0,5% від суми простроченого
платежу, за кожний день прострочення
платежу, за кожний день прострочення
починаючи з першого дня закінчення
строку виконання зобов'язань,
зазначеного в цьому Договорі.

В своїй апеляційній скарзі відповідач
посилається на невідповідність
висновків суду першої інстанції
обставинам справи, оскільки суд при
ухвалені рішення не дав належної
правової оцінки зібраним у справі
доказам, тому що наданому позивачем
розрахунку заборгованості не було
враховано всі сплачені відповідачем
кошти відповідно до квитанцій від 07 та
28 грудня 2007 року, 10 жовтня та 30 грудня 2009
року, що були надані в додатках до
апеляційної скарги. Також представник
апелянта у судовому засіданні
зазначив, що позовні вимоги відносно
нарахування пені необґрунтовані та
суперечать положенням ст.258 ЦК України.

Однак, з наведеними твердженнями
апелянта колегія суддів не може
погодитись, з наступних підстав.

Відповідно до розрахунку
заборгованості за спірним кредитним
договором, наданим позивачем до свого
позову та у суді апеляційної інстанції
під час розгляду скарги, вбачається, що
під час нарахування простроченої
заборгованості, відсотків та пені за
невиконання зобов'язання було
враховано всі сплачені відповідачем
кошти. Щодо наданих представником
апелянта копій квитанції, на
підтвердження подальшого погашення
заборгованості, які не були враховані
під час ухвалення рішення судом першої
інстанції, колегія суддів не може
прийняти до уваги, оскільки зазначені
кошти було сплачено починаючи з 31 липня
2012 року, тоді як оскаржуване заочне
рішення було ухвалено 10 грудня 2010 року.

Крім того, відповідно до розрахунку
заборгованості відносно пені за
несвоєчасне погашення кредиту та
процентів за користування кредитом
станом на 06 січня 2010 року, сума
стягнення пені розрахована за період з
січня 2009 року по грудень 2009 року
включно, тобто з врахуванням норм
законодавства відносно позовної
давності даного виду вимоги.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530, 629 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог закону, інших актів
цивільного законодавства у
встановлений договором строк, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання зобов'язань не допускається.
Договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Так у відповідності до ст.ст. 549, 550 ЦК
України, на підставі умов кредитного
договору нараховується до стягнення
пеня за несвоєчасне погашення кредиту,
а також пеня за несвоєчасну сплату
процентів за кредитним договором.

Згідно ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про
стягнення неустойки (штрафу,пені)
застосовується позовна давність в один
рік, перебіг якої починається
відповідно вимог ст..261 ЦК України.

За таких обставин, суд першої інстанції
обґрунтованого дійшов висновку про
задоволення позовних вимог ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» .

Висновки суду підтверджені належними,
дослідженими в судовому засіданні
доказами, яким суд дав правильну оцінку
відповідно до норм ЦПК України та є
такими, що відповідають нормам
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують і не містять
посилання на нові факти чи засоби
доказування, які б вказували на
незаконність ухваленого в справі
рішення, а тому підлягають відхиленню.

Порушень матеріального чи
процесуального закону, які б могли
призвести до скасування або зміни
рішення суду, судом апеляційної
інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
є необґрунтовані, рішення суду
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Керуючись ст.ст.303, ст.307, 308 ЦПК України,
колегії суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - відхилити.

Рішення Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська від 10 грудня 2010 року
- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з цього часу.

Головуючий:
Куценко Т.Р.

Судді:
Демченко Е.Л.

Волошин М.П.