У х в а л а

іменем україни

23 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Наумчука М.І.,

суддів: Ізмайлової Т.Л.,
Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
Ганнопільської сільської ради
Тульчинського району Вінницької
області, треті особи: ОСОБА_2, Державна
реєстраційна служба Тульчинського
районного управління юстиції, про
визнання недійсним рішення
виконавчого комітету Ганнопільської
сільської ради Тульчинського району
Вінницької області, про скасування
свідоцтва та державної реєстрації
права власності на нерухоме майно, за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Тульчинського районного суду
Вінницької області від 18 липня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Вінницької
області від 20 серпня 2014 року,

в с т а н о в
и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з указаним позовом. Зазначав, що
рішенням виконкому Ганнопільської
сільської ради від 25 вересня 2012 року №
45 оформлено право приватної власності
за ОСОБА_2 на об'єкти нерухомого майна:
будівлю електроцеху, телятник НОМЕР_1,
телятник НОМЕР_2, телятник НОМЕР_3,
телятник НОМЕР_4, склад концентрованих
кормів, кормоцех і видано свідоцтво про
право приватної власності на вказані
об'єкти нерухомого майна та зобов'язано
комунальне підприємство «Тульчинське
МБТІ» (далі - КП «Тульчинське МБТІ»)
провести державну реєстрацію права
власності на об'єкти нерухомого майна.
Вказане рішення виконкому
Ганнопільської сільської ради вважає
незаконним, тому, з урахуванням
уточнень вимог, просив задовольнити
позов.

Рішенням Тульчинського районного
суду Вінницької області від 18 липня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Вінницької області
від 20 серпня 2014 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить оскаржувані судові рішення
скасувати, ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Як вбачається з матеріалів справи,
оспорюваним рішенням виконавчого
комітету Ганнопільської сільської
ради Тульчинського району Вінницької
області № 45 від 25 вересня 2012 року
ОСОБА_2 оформлено право власності на
об'єкти нерухомого майна та видані
свідоцтва про право власності на нього.

Судами встановлено, що вказане
нерухоме майно було виділене
останньому на підставі рішень зборів
спілки співвласників майнових паїв
реорганізованого КСП «8 Березня» с.
Ганнопіль Тульчинського району
Вінницької області від 28 листопада 2011
року та комітету цієї спілки від
18 травня 2012 року як особі, що мала
право власності на майновий пай
реорганізованого КСП.

Вказані рішення є чинними, незаконними
у встановленому порядку вони не
визнавались.

За таких обставин, суди дійшли
обґрунтованого висновку про
можливість оформлення за відповідачем
права власності на виділене йому з
пайового фонду підприємства майно.

Пунктом 8.1 Тимчасового положення про
порядок державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України №7/5 від 7
лютого 20002 року, яке було чинним на час
прийняття рішення виконавчим
комітетом, про визнання якого
недійсним подано позов, до повноважень
органів місцевого самоврядування
віднесено оформлення права власності
на нерухоме майно з видачею свідоцтва
про право власності фізичним особам,
зокрема, у випадках отримання його у
власність у зв'язку припиненням
юридичної особи шляхом реорганізації.

З огляду на викладене, суди дійшли
обґрунтованого висновку, що виконавчий
комітет Ганнопільської сільської ради
Тульчинського району Вінницької
області, як орган місцевого
самоврядування, мав повноваження
ухвалювати рішення № 45 від 25 вересня 2012
року.

Доводи касаційної інстанції цього
висновку не спростовують.

Помилкове посилання в рішенні
апеляційного суду на підпункт 10 пункту
«б» ст. 30 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» в редакції,
яка втратила чинність на час ухвалення
оскаржуваного рішення виконавчого
комітету, на що вказується в касаційній
скарзі, не може бути підставою для
скасування судових рішень.

У попередній редакції цього підпункту
було зазначено, що до делегованих
повноважень виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад,
зокрема, належить облік та реєстрація
відповідно до закону об'єктів
нерухомого майна незалежно від форм
власності.

Після внесення змін до цієї норми
Законом України №1878-VI від 11
лютого 2010 року «Про внесення змін до
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень" та інших
законодавчих актів України» з цього
підпункту слова "та реєстрація"
виключено.

Виходячи з наведеного, органи
місцевого самоврядування були
позбавлені повноважень проведення
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, а не оформлення таких прав на
нього, якими вони були наділені
відповідно до чинного на той час
Тимчасового положення про порядок
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно.

Тому підстави для скасування
оскаржуваних судових рішень і
задоволення касаційної карги відсутні.

Враховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення касаційної скарги і
залишення судового рішення без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тульчинського районного суду
Вінницької області від 18 липня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Вінницької
області від 20 серпня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Наумчук Судді:Т.Л.
Ізмайлова Г.І. Мостова