У х в а л а

24 листопада 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Журавель В.І.,
Мартинюка В.І.,

Іваненко Ю.Г.,
Писаної Т.О.,

розглянувши заяви ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 липня 2014 року в справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» до
ОСОБА_4, ОСОБА_3, третя особа - товариство
з обмеженою відповідальністю
«Альконте», про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року публічне акціонерне
товариство «Райффайзен Банк Аваль»
(далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»)
звернулося до суду із позовом до
ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за Генеральною
кредитною угодою від 23 жовтня 2008 року №
010/08/4123 у розмірі 11 681 475, 82 грн, із яких 8 455
292, 20 грн заборгованість за кредитним
договором № 010/08/4124 від 23 жовтня 2008 року
та 3 226 183, 62 грн борг за кредитним
договором № 010/08/4148 від 25 листопада 2008
року.

Позов мотивовано тим, що 23 жовтня 2008
року між відкритим акціонерним
товариством «Райффайзен Банк Аваль»,
правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Альконте» (далі - ТОВ
«Альконте») було укладено Генеральну
кредитну угоду № 010/08/4123, у рамках якої
було укладено кредитні договори №
010/08/4124 від 23 жовтня 2008 року та № 010/08/4148
від 25 листопада 2008 року. За умовами
укладених договорів позичальник
отримав кредитні кошти у розмірі 5 340 000
грн та 350 000 доларів США на строк до
22 квітня 2012 року.

Виконання зобов'язань за кредитами
забезпечено порукою ОСОБА_4, ОСОБА_3 за
договорами № 11/1-2583 від 23 жовтня 2008 року,
№ 11/1-2582 від 23 жовтня 2008 року, №
12/42/287 від 30 липня 2010 року,
№ 12/42/288 від 30 липня 2010 року. Посилаючись
на те, що внаслідок порушення
позичальником строку та порядку
погашення кредитів утворилася
заборгованість, позивач просив
стягнути її із поручителів.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 08 серпня 2013 року
позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_4, ОСОБА_3 на
користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
заборгованість за кредитним договором
№ 010/08/4124 від 23 жовтня 2008
року у розмірі 7 883 611, 73 грн та
232 339, 71 грн пені та 3 226 183, 62 грн,
заборгованість за кредитним договором
№ 010/08/4148 від 25 листопада 2008 року у
розмірі 3 004 362, 64 грн та 91 152, 07 грн пені.

В іншій частині позову відмовлено.
Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
29 жовтня 2013 року змінено рішення суду
першої інстанції у частині солідарного
стягнення заборгованості із ОСОБА_4,
ОСОБА_3 та стягнуто кредитну
заборгованість із кожного із
поручителів окремо. В іншій частині
рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 липня 2014 року
касаційні скарги представника ОСОБА_3
та представника ОСОБА_4 відхилено,
рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 8 серпня 2013 року у частині,
яка не скасована рішенням суду
апеляційної інстанції, та рішення
апеляційного суду м. Києва від 29 жовтня
2013 року залишено без змін

У жовтні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від ОСОБА_6 та ОСОБА_4 надійшли
заяви про перегляд ухвали суду
касаційної інстанції від 16 липня 2014
року з підстав неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, зокрема, ч.4 ст. 559
ЦК України, що потягло ухвалення різних
за змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

В обґрунтування заяви посилаються на:

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 липня 2013 року
в справі за позовом про стягнення
заборгованості за кредитним договором;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 14 вересня 2011
року в справі за позовом про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Розглянувши заяву, колегія суддів
вважає, що підстави для її допуску до
провадження відсутні, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року «Про судову
практику застосування статей 353-360 ЦПК
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Крім того, у відповідності до п. 6
згаданої вище постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року, заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах із підстави, передбаченої
пунктом 1 частини 1 статті 355 ЦПК
України, може бути подана за сукупністю
таких умов: судом касаційної інстанції
при розгляді двох або більше справ
неоднаково застосовано одні і ті самі
норми матеріального права; справи
стосуються спорів, які виникли з
подібних правовідносин; має місце
ухвалення різних за змістом судових
рішень судом (судами) касаційної
інстанції.

Аналіз наведених судових рішень від 14
вересня 2011 року та від 24
липня 2013 року не дає підстав для
висновку про наявність, передбачених
ст. 355 ЦПК України, обставин для
перегляду судових рішень у порядку,
встановленому главою 3 розділу V ЦПК
України, оскільки справи розглянуті за
різних фактичних обставин.

Враховуючи наведене, у допуску справи
до провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4,
ОСОБА_3, третя особа - товариство з
обмеженою відповідальністю
«Альконте», про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 липня 2014 року -
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.П. Касьян

Судді:
В.І. Журавель

Ю.Г. Іваненко

В.І. Мартинюк

Т.О. Писана