Провадження №2/751/2096/14
Рішення

Іменем України

01 грудня 2014 року
м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с
у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Деркача
О. Г.

при секретарі
Гармаш-Лящинська М. В.

за участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Демарк» про стягнення коштів, -

В С Т А Н
О В И В :

10.11.2014 ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ПАТ «Банк «Демарк» про
стягнення суми банківського вкладу
(а.с.1-3). Мотивуючи свої вимоги тим, що
13.06.2014 між ним та ПАТ «Банк «Демарк»
укладено договір строкового
банківського вкладу (депозиту) № 648796,
відсотковою ставкою по вкладу 25,5 %
річних, з виплатою відсотків щомісяця,
з терміном кінцевого повернення 10.10.2014.
Вказує, що 13.06.2014 ним було внесено на
депозитний рахунок кошти. Зазначає, що
всупереч умовам договору, відповідач
10.10.2014 не виплатив йому кошти в сумі 100 000
грн., а при зверненні до відповідача для
отримання коштів за вкладом, йому було
відмовлено. Посилаючись на норми
цивільного законодавства, просить
стягнути з відповідача заборгованість
за договором строкового банківського
вкладу (депозиту) № 648796 від 13.06.2014 в
розмірі 100 000,00 грн.

У судовому засіданні позивач позов
підтримав у повному обсязі, просив суд
задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
судового розгляду повідомлений у
встановленому законом порядку (а.с.14-15),
заяв про відкладення розгляду справи
до суду не надходило, причини неявки
суду не повідомив, у зв'язку з чим суд
визнає причини його неявки
неповажними.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13.06.2014 між ОСОБА_1
та ПАТ «Банк «Демарк» було укладено
договір строкового банківського
вкладу (депозиту) № 648796 (а.с.5),
відповідно до умов якого банк
відкриває вкладнику депозитні рахунки
№ НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 для залучення
коштів зі строком зберігання вкладу 4
міс., датою повернення вкладу 13.10.2014, а
вкладник вносить готівкою або
перераховує з іншого власного
вкладного (депозитного) або поточного
рахунку на відкритий в банку рахунок №
НОМЕР_2 первинний внесок в сумі 100 000,00
грн., а банк приймає на зберігання ці
грошові кошти. За користування коштами,
банк щомісяця нараховує проценти на
суму вкладу з розрахунку 25,5 % річних та
сплачує готівкою, починаючи з другого
робочого дня наступного місяця.

Відповідно до копії квитанції від
13.06.2014 (а.с.8), позивачем 13.06.2014 було
внесено вклад на суму 100 000,00 грн.

Як вбачається з п. 2.1.6. Договору, банк
зобов'язаний повернути вкладнику суму
вкладу з нарахованими, але не
сплаченими процентами після
закінчення строку зберігання коштів.

При зверненні позивача до банку для
отримання суми вкладу, йому було
відмовлено (а.с.7).

Питання повернення вкладів
регулюється зазначеним договором та ЦК
України.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК
України за договором банківського
рахунка банк зобов'язується прийняти і
зарахувати на рахунок, відкритий
клієнтові (володільцеві рахунка),
грошові кошти, що йому надходять,
виконувати розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком.

Згідно до ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк
зобов'язаний за розпорядженням клієнта
видати або перерахувати з його рахунка
грошові кошти в день надходження до
банку відповідного розрахункового
документа, якщо інший строк не
передбачений договором банківського
рахунка або законом.

Отже, з відповідача на користь позивача
необхідно стягнути суми вкладу в
розмірі 100 000,00 грн.

Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦК України,
суд вирішує цивільний спір на засадах
змагальності із застосуванням
принципу диспозитивності в межах
заявлених позовних вимог та на
підставі наданих сторонами доказів.

Як зазначено в ч. 1 ст. 60 ЦК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, в силу
положень договору та ст. ст. 1060, 1068 ЦК
України, суд приходить до висновку, що
вклад у сумі 100 000,00 грн. підлягає
стягненню з ПАТ «Банк «Демарк» на
користь позивача.

Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК
України, з відповідача підлягають
стягненню в дохід держави судовий збір,
від сплати якого позивач звільнений, у
розмірі 1 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 208, 209, 212-215,
218, 294 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Демарк» про стягнення коштів -
задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Банк «Демарк» на користь
ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 100 000 (сто
тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Банк «Демарк» на користь
держави судовий збір в розмірі 1 000 (одна
тисяча) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Чернігівської
області через Новозаводський районний
суд м. Чернігова. Апеляційна скарга
може бути подана протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О. Г. Деркач