Справа № 128/5413/14-ц
Вінницький районний суд Вінницької
головуючого-судді Карпінської Ю.Ф.,
при секретарі Воробей В.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод в користуванні
власністю шляхом визнання особи такою,
що втратила право користування житлом,
ОСОБА_1 звернулась до суду з
вищевказаним позовом, обґрунтовуючи
позовні вимоги тим, що вона є власником
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 який
належить їй на підставі
договору-дарування від 15.04.1968 року.
На початку осені 2009 року син позивача
ОСОБА_3 став проживати однією сім'єю без
реєстрації шлюбу з відповідачем по
справі ОСОБА_2 Зі згоди позивача
відповідач вселилася в належний
позивачу будинок разом зі своїм сином
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та згодом
зареєструвалися в ньому. В березні 2010
року ОСОБА_2 залишила сина позивача та
разом зі своїм сином повернулась до м.
Коростень, де проживала раніше. В
зазначеному будинку з того часу вона не
проживає та будь-яких речей, які
належать їй та її сину, в будинку немає.
Реєстрація відповідача та її сина в
належному позивачу будинку порушує
права позивача, як власника будинку. На
неодноразові прохання позивача
знятись з реєстрації відповідач
відмовляється, в зв'язку з чим позивач
вимушена звернутись до суду з даним
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явилась, надала суду заяву, в якій
просить розглянути справу у її
відсутність, позовні вимоги підтримує
та просить задовольнити у повному
обсязі. В позовній заяві зазначила, що
не заперечує проти винесення заочного
рішення.

Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка
бере участь у справі, має право
заявити клопотання про розгляд справи
за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
повторно (20.11.2014 року та 08.12.2014 року) не
з'явилась без поважних причин, хоча про
час і місце судового розгляду
повідомлялась належним чином, що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд
вважає, що справу можливо розглянути
без фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

Враховуючи думку та позицію позивача,
викладену у поданій нею до суду
письмовій заяві, вивчивши матеріали
справи, суд приходить до наступного
висновку.

Матеріалами справи встановлено, що
позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище
ОСОБА_1, відповідно до копії свідоцтва
про шлюб серії НОМЕР_1 від 12.11.1984 року
(а.с. 5)) ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є власником
будинку, який розташований за адресою:
АДРЕСА_1 відповідно до договору
дарування, серія та номер 301, виданого
15.04.1968 року виконавчим комітетом
Вороновицької селищної ради
Вінницького району Вінницької області,
що підтверджується витягом з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, сформованим 10.10.2014 року
(а.с. 6), довідки № 829, виданої виконкомом
Вороновицької селищної ради
Вінницького району Вінницької області
23.09.2014 року (а.с. 7).

З довідки № 963, виданої виконкомом
Вороновицької селищної ради
Вінницького району Вінницької області
05.09.2014 року, вбачається, що відповідач
ОСОБА_2 (згідно позовної заяви - бувша
співмешканка сина позивача ОСОБА_4.) та
її син ОСОБА_4 зареєстровані за адресою:
АДРЕСА_1 проте там не проживають з 2010
року (а.с. 8).

Згідно позовної заяви, реєстрація
відповідача та її сина в належному
позивачу будинку порушує права
позивача, як власника будинку.

Крім того, той факт, що відповідач
ОСОБА_2 зі своїм сином ОСОБА_4 фактично
не проживають за адресою: АДРЕСА_1 та
речей, які належать їй та її сину, в
будинку немає, підтверджується також
Актом, складеним комісією виконкому
Вороновицької селищної ради
Вінницького району Вінницької області
в складі: заступника голови селищної
ради ОСОБА_6, секретаря селищної ради
ОСОБА_7 та юриста ОСОБА_8. 05.09.2014 року (а.с.
9).

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено факт, що відповідач ОСОБА_2
та її неповнолітній син ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в будинку АДРЕСА_1 не
проживають з 2010 року, однак залишаються
бути зареєстрованими за даною адресою.

Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які
мають у приватній власності будинок
(частину будинку), користуються ним для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей.

Статтею 163 ЖК України передбачено, що у
разі тимчасової відсутності наймача
або членів його сім'ї за ними
зберігається займане жиле приміщення у
випадках і в межах строків,
установлених частиною першою,
пунктами 1 і 5 частини третьої і
частиною четвертою статті 71 цього
Кодексу.

Будь-яких обставин, передбачених
вищевказаними нормами Закону, по
справі не встановлено. Відповідач
ОСОБА_2 не проживає за місцем
реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними або
законом.

Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи
понад встановлені строки, провадиться
в судовому порядку.

На підставі викладеного позов підлягає
до задоволення та відповідача слід
визнати такою, що втратила право
користування жилим приміщенням у
будинку.

Крім того, оскільки в прохальній
частині позовної заяви позивачем не
заявлено вимоги про стягнення з
відповідача на її користь судових
витрат, суд вважає судові витрати
залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 71, 72, 150, 163 ЖК України,
ст. 405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 59, 60, 158, 197,
209, 212 - 215, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням у будинку АДРЕСА_1

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Вінницької області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку.

СУДДЯ:
Ю.Ф. Карпінська