У х в а л а

1 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Горелкіної Н.А.,
Дем'яносова М.В.,

Завгородньої І.М.,
Юровської Г.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 червня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, Жовківська державна
нотаріальна контора Львівської
області про визнання заповіту
недійсним,

в с т а н о в и в :

Рішенням Залізничного районного суду
м. Львова від
23 грудня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 25 лютого 2014 року, у
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ 11 червня 2014 року
рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 23 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 25 лютого 2014 року залишено без змін.

У вересні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 червня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Як на приклад
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник посилається на рішення
Верховного Суду України від 2 червня 2010
року по справі за № 6-24817св08.

Згідно з ст. 355 ЦПК
України заява про перегляд судових
рішень у цивільних справах може бути
подана виключно з підстав:
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Рішення Верховного Суду України, на яке
посилається заявник, як на приклад
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, та ухвала,
переглянути яку просить заявник,
грунтуються на різних фактичних
обставинах справи та стосуються оцінки
доказів у цих справах, тому
неоднакового застосування
норм матеріального права, на які
посилається заявник, в даному випадку
не відбулось.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, Жовківська державна
нотаріальна контора Львівської
області про визнання заповіту
недійсним за заявою ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 червня 2014 року до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
П.О.
Гвоздик

Судді:
Н.А.
Горелкіна

М.В. Дем'яносов

І.М. Завгородня

Г.В. Юровська