АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8496/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Подорець О. Б. Доповідач -
Каратаєва Л.О.Категорія
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Козлова С.П.,
Прозорової М.Л.

при секретарі - Кочержинській А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу
Моторно-Транспортного страхового бюро
України на заочне рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, Моторного (транспортного)
страхового бюро України про
відшкодування матеріальної шкоди,
спричиненої дорожньо-транспортною
пригодою, -

в с т а н о в и л а:

31 липня 2014 року
Амур-Нижньодніпровським районним
судом м. Дніпропетровська ухвалено
рішення про часткове задоволення
позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Моторного
(транспортного) страхового бюро
України про відшкодування
матеріальної шкоди, спричиненої
внаслідок ДТП.

Стягнуто на користь позивача з
Моторного (транспортного) страхового
бюро України в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди 16 364 грн. 46 коп., з
ОСОБА_5- моральна шкода в розмірі 500 грн.

Вирішено питання щодо судових
витрат.

Не погодившись з вказаним
рішенням суду, Моторно-транспортне
страхове бюро України подало
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким в позові відмовити у повному
обсязі. В обгрунтування своєї скарги
посилається на недотримання порядку
повідомлення страховика з боку
позивача про настання страхового
випадку.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу
задовольнити частково з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення,
котрим суд виконав всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, прийняте на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються, як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України
передбачено, що при прийнятті рішення
суд вирішує, зокрема, питання чи мали
місце обставини, якими обґрунтовуються
вимоги та якими доказами це
підтверджується, чи є інші фактичні
дані, що мають значення для вирішення
справи та докази, що їх підтверджують.

Вказані вимоги ЦПК України суд
першої інстанції не врахував.

Відповідно до п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції ї ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне
застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів
справи, 08 листопада 2012 року о 13-10 год.
водій ОСОБА_5, керуючи автомобілем
«Субару Легасі», державний номер
НОМЕР_1, проїжджаючи перехрестя доріг
вул. Артема та вул. Тельмана в місті
Дніпропетровську скоїв зіткнення з
автомобілем «Шеврале Лацеті»,
державний номер НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_4, який належить йому на праві
власності, внаслідок чого автомобілю
було завдано механічні пошкодження, а
ОСОБА_4, як власнику автомобіля завдано
матеріальної шкоди.

Постановою судді
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 05 грудня
2012 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП. Постанова є чинною.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.61 ЦПК
України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справах, що
набрало чинності, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті ж самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.
Постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, факт скоєння
дорожньо-транспортної пригоди з вини
ОСОБА_5 є встановленим та не потребує
додаткового доказування.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Матеріали цивільної справи,
свідчать про те, що відповідач ОСОБА_5
має право на пільги, встановлені
законодавством України для ветеранів
війни - учасників бойових дій, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_4 від 25 квітня 1996 року.

У зв'язку із зазначеним, згідно
п.13.1 ст.13 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (далі Закон) учасники бойових
дій та інваліди війни, що визначені
законом, інваліди І групи, які особисто
керують належними їм транспортними
засобами, а також особи, що керують
транспортним засобом, належним
інваліду І групи, у його присутності,
звільняються від обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності на території України.
Відшкодування збитків від
дорожньо-транспортної пригоди,
винуватцями якої є зазначені особи,
проводить Моторне (транспортне)
страхове бюро України у порядку,
визначеному цим Законом.

Згідно п.п. «г» п.41.1 ст.41 Закону за
рахунок коштів фонду захисту
потерпілих відшкодовує шкоду на
умовах, визначених цим Законом, у разі
її заподіяння особами, на яких
поширюється дія п. 13.1 ст.13 цього Закону.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону у
разі настання страхового випадку
страховик у межах страхових сум,
зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є
підставою для проведення регламентної
виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що
були чинними на день настання такої
події, відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 28 Закону передбачено, що
шкода, заподіяна в результаті
дорожньо-транспортної пригоди майну
потерпілого, - це шкода. пов'язана з
пошкодженням чи фізичним знищенням
транспортного засобу; з пошкодженням
чи фізичним знищенням доріг, дорожніх
споруд, технічних засобів регулювання
руху; з пошкодженням чи фізичним
знищенням майна потерпілого; з
проведенням робіт, які необхідні для
врятування потерпілих у результаті
дорожньо-транспортної пригоди з
пошкодженням транспортного засобу,
використаного для доставки потерпілою
до відповідного закладу охорони
здоров'я, чи забрудненням салону цього
транспортного засобу; з евакуацією
транспортних засобів з місця
дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно ст.29 Закону у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Якщо транспортний засіб
необхідно, з поважних причин,
помістити, на стоянку до розміру шкоди
додаються також витрати на евакуацію
транспортного засобу до стоянки та
плата за послуги стоянки.

Відповідно до п.33.1.4 ст. 33 Закону у
разі настання дорожньо-транспортної
пригоди, яка може бути підставою для
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний:
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав змоги
виконати зазначений обов'язок, він мас
підтвердити це документально.

Згідно п.33.3 ст. 33 Закону водії та
власники транспортних засобів,
причетних до дорожньо-транспортної
пригоди, власники пошкодженого майна
зобов'язані зберігати пошкоджене майно
(транспортні засоби) у такому стані, в
якому воно знаходилося після
дорожньо-транспортної пригоди, до тих
пір, поки його не огляне призначений
страховиком (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону. - МТСБУ)
представник (працівник, аварійний
комісар або експерт), а також
забезпечити йому можливість провести
огляд пошкодженого майна (транспортних
засобів).

Особи, зазначені в цьому пункті,
звільняються від обов'язку збереження
пошкодженого майна (транспортних
засобів) у такому стані, в якому воно
знаходилося після
дорожньо-транспортної пригоди, у разі
якщо не з їхньої вини протягом десяти
робочих днів після одержання
страховиком МТСБУ повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду його
уповноважений представник не прибув до
місцезнаходження такого пошкодженого
майна.

В листі Департаменту врегулювання
МТСБУ від 30.04.2013 року №3/1-06/11610 зазначено
що аварійний комісар, призначений
МТСБУ, не мав можливості оглянути
транспортний засіб позивача, оскільки
в повідомлені ОСОБА_5 була відсутня
інформація про місцезнаходження
позивача та його автомобіля НОМЕР_3.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції не звернув уваги та не надав
належної оцінки, що в своїх доповненнях
до позовної заяви (а.с.69-76) зазначає, що
дізнався про те, що ОСОБА_5 має право на
пільги, встановлені законодавством
України для ветеранів війни та
відшкодування збитків від
дорожньо-транспортної пригоди,
винуватцями якої є зазначені особи,
проводить Моторне (транспортне)
страхове бюро України 13.11.2012 р. На цей
час автомобіль не було відремонтовано.

Вказані обставини не потребують
доказування в силу ч.1 ст. 61 ЦПК,
оскільки визнані позивачем.

Не зважаючи на обізнаність щодо
відшкодування шкоди МТСБУ, позивач
належним чином не звернувся до них з
заявою, не з'ясував порядок оформлення
та свої обов'язки для отримання
відшкодування та самостійно, без
узгодження із МТСБУ здійснив ремонт
автомобіля.

Відповідно до п. 37.1.3. ст. 37 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» невиконання потерпілим або
іншою особою, яка має право на
отримання відшкодування, своїх
обов'язків, визначених цим Законом,
якщо це призвело до неможливості
страховика (МТСБУ) встановити факт
дорожньо-транспортної пригоди, причини
та обставини її настання або розмір
заподіяної шкоди є підставою для
відмови у здійсненні страхового
відшкодування (регламентної виплати).

За вказаних обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
безпідставно задовольнив позовні
вимоги щодо стягнення відшкодування з
МТСБУ, тому рішення суду першої
інстанції в цій частині підлягає
скасуванню з відмовою у задоволенні
позовних вимог в цій частині.

Одночасно слід зазначити, що позивач не
позбавлений права звернутися з позовом
про відшкодування матеріальної шкоди з
особи винної в ДТП.

Обґрунтованість та законність рішення
суду першої інстанції в іншій частині
не переглядається в зв'язку з
відсутністю апеляційного оскарження.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л
А :

Апеляційну скаргу
Моторно-Транспортного страхового бюро
України задовольнити частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
31 липня 2014 року в частині задоволення
позовних вимог щодо стягнення з
Моторного (транспортного) страхового
бюро України на користь ОСОБА_4
матеріальної шкоди 16 364 грн. 46 коп. та
судових витрат в розмірі 243 грн. 60 коп.
скасувати та відмовити у задоволенні
цих позовних вимог.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду чинне з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді