Справа № 1016/3020/12 Головуючий у І
інстанції Оберемко В.О.Провадження №
22-ц/780/6614/14 Доповідач у 2
інстанції Верланов С.М.Категорія 46
УХВАЛА

Іменем України

01 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Воробйової Н.С.,
Березовенко Р.В.,

при секретарі - Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Укртелеком» на рішення Макарівського
районного суду Київської області від 08
жовтня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до публічного
акціонерного товариства «Укртелеком»,
третя особа: Бишівська сільська рада
Макарівського району Київської
області про усунення перешкод у
здійсненні права власності на земельну
ділянку шляхом відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав та зустрічним позовом
публічного акціонерного товариства
«Укртелеком» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 про встановлення права
користування чужою земельною ділянкою
(земельного сервітуту),

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2012 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 звернулися до суду із позовом до
публічного акціонерного товариства
«Укртелеком» (далі - ПАТ «Укртелеком»),
в якому просили зобов'язати
відповідача усунути перешкоди у
здійсненні ними права власності на
належну їм на праві спільної сумісної
власності земельну ділянку площею 0,188
га із цільовим призначенням для
ведення особистого підсобного
господарства, яка розташована на
території Бишівської сільської ради,
шляхом винесення волокно-оптичної
лінії зв'язку (далі -ВОЛЗ)
«Макарів-Васильків-Обухів-Бишів» за
межі вказаної земельної ділянки
протягом двох місяців з дня набрання
законної сили судовим рішенням у цій
справі.

Вимоги позову обґрунтували тим, що їм
на праві спільної сумісної власності
належить земельна ділянка площею 0,188
га, яка розташована на території
Бишівської сільської ради
Макарівського району Київської
області із цільовим призначенням для
ведення особистого підсобного
господарства. У травні 2011 року їм стало
відомо, що на їх земельній ділянці
відповідачем було прокладено ВОЛЗ
«Макарів-Васильків-Обухів» без їх
погодження та відома. Зазначили, що на
численні звернення до відповідача щодо
демонтажу вказаної лінії зв'язку та
приведення земельної ділянки у стан, що
існував до порушення їх прав, їм було
відмовлено з підстав того, що
проведення таких робіт потребує
значних витрат.

Вказували, що відповідно до Правил
охорони ліній електрозв'язку,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 135 від 29 січня 1996
року (далі - Правила), на трасах
підземних кабельних ліній
електрозв'язку встановлюються
охоронні зони у вигляді смуги землі,
яка обмежена паралельними лініями,
віддаленими від траси підземних
кабелів на відстані 2 метри з кожного
боку.

У межах охоронних ліній електрозв'язку
і навколо випромінюючих споруд
електрозв'язку без письмової згоди
операторів телекомунікацій, а також
без присутності їх представників
забороняється виконувати різного виду
будівельні, монтажні, вибухові і
земляні роботи, а також розрівнювати
грунт за допомогою бульдозера,
екскаватора, скрепера, грейдера та
іншої землерийної техніки; проводити
сільськогосподарські роботи на
глибині більш як 0,3 метри; саджати
дерева, розташовувати польові стани
(табори), утримувати худобу, складати
матеріали, корми, добрива, розпалювати
вогнища, влаштовувати стрільбища.

Зазначали, що ширина належної їм
земельної ділянки становить 10 метрів, а
тому її використання за цільовим
призначенням з урахуванням обмежень, є
неможливим. З наведених підстав
позивачі просили їх позовні вимоги
задовольнити.

У квітні 2013 року ПАТ «Укртелеком»
звернулося до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в
якому просило встановити постійний
безоплатний земельний сервітут на
право розміщення та експлуатації під
землею ВОЛЗ, посилаючись на те, що ВОЛЗ
«Макарів-Васильків-Обухів-Бишів»
прокладена згідно з проектом без
відхилень від проектної документації
на підставі дозволу Макарівської РДА
Київської області, акта обстеження
земельної ділянки, погодження про
вилучення земельних ділянок за рахунок
угідь землекористувачів та земель
комунальної власності. Зазначало, що
вказаною лінією надаються послуги
зв'язку державним установам, що, в свою
чергу, може вплинути на якість зв'язку
на всій території країни, перенесення
лінії зв`язку або забезпечення надання
послуг зв'язку в інший спосіб, ніж через
використання цієї лінії, є неможливим,
у зв'язку з чим ПАТ «Укртелеком»
просило задовольнити зустрічні
позовні вимоги.

Справа судами розглядалась
неодноразово.

Останнім рішенням Макарівського
районного суду Київської області від 08
жовтня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено.

Зобов'язано ПАТ «Укртелеком» усунути
перешкоди у здійсненні ОСОБА_2, ОСОБА_3
та ОСОБА_4 права власності на належну їм
на праві спільної сумісної власності
земельну ділянку площею 0,188 га із
цільовим призначення для ведення
особистого підсобного господарства,
яка розташована на території
Бишівської сільської ради
Макарівського району Київської
області (згідно з державним актом на
право приватної власності на землю
серії РЗ №368337, який зареєстровано в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю № 907 24
грудня 2003 року), шляхом винесення ВОЛЗ
«Макарів-Васильків-Обухів-Бишів» за
межі земельної ділянки позивачів у
строк протягом трьох місяців з дня
вступу в законну силу рішення по даній
справі.

Зустрічний позов ПАТ «Укртелеком»
залишено без задоволення.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ «Укртелеком»
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким в задоволенні позову ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовити, а
зустрічний позов ПАТ «Укртелеком»
задовольнити, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення учасників процесу, які
з'явилися в судове засідання, вивчивши
матеріали справи та перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із
того, що права позивачів, які є
співвласниками земельної ділянки
площею 0,188 га, розташованої на
території Бишівської сільської ради
Макарівського району Київської
області, порушені діями ПАТ
«Укртелеком», яке на їх земельній
ділянці проклало ВОЛЗ
«Макарів-Васильків-Обухів» без їх
погодження та відома. У ПАТ
«Укртелеком» відсутні акти обстеження
земельної ділянки позивачів та
будь-які рішення Бишівської сільської
ради Макарівського району Київської
області щодо погодження вилучення у
них земельної ділянки.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного
позову ПАТ «Укртелеком», суд першої
інстанції виходив із того, що ПАТ
«Укртелеком» не надало належних
доказів про неможливість перенесення
ВОЛЗ «Макарів-Васильків-Обухів» в інше
місце. Також суд зазначав, що ПАТ
«Укртелеком» на надало технічної
документації із землеустрою щодо
земельної ділянки, стосовно якої
просить встановити сервітут, однак
вирішення цього питання без технічної
документації є неможливим.

Колегія суддів погоджується із
вказаними висновками суду, оскільки
вони ґрунтуються на матеріалах справи
та вимогах закону.

Відповідно до вимог ч.1 ст.15, ч.2 ст.16 ЦК
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання,
яке суд захищає у спосіб, встановлений
ч.2 ст.16 ЦК України або іншим способом,
що встановлений договором або законом.

Виходячи з положень ст.152 ЗК України та
роз'яснень, які містяться у п.7
постанови Пленуму Верховного суду
України №7 від 16 квітня 2004 року «Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його права, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою. Захист
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється шляхом:
визнання прав; відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав; визнання
угоди недійсною; визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків;
застосування інших, передбачених
законом, способів захисту (ст. 16 ЦК
України).

Згідно з п. 6 Правил охорони ліній
електрозв'язку, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 29 січня 1996 року №135 на трасах
підземних кабельних ліній
електровізку встановлюються охоронні
зони у вигляді смуги землі, яка
обмежена паралельними лініями,
віддаленими від траси підземних
кабелів на відстані 2 метри з кожного
боку. У межах охоронних ліній
електрозв'язку і навколо випромінюючих
споруд електрозв'язку без письмової
згоди операторів телекомунікацій, а
також без присутності їх представників
забороняється виконувати різного виду
будівельні, монтажні, вибухові і
земляні роботи, а також розрівнювати
грунт за допомогою бульдозера,
екскаватора, скрепера, грейдера та
іншої землерийної техніки; проводити
сільськогосподарські роботи на
глибині біль як 0,3 метри; саджати
дерева, розташовувати польові стани
(табори), утримувати худобу, складати
матеріали, корми, добрива, розпалювати
вогнища, влаштовувати стрільбища.

Відповідно до положень п. «г» ч.1 ст.20, ч.2
ст. 29 Закону України «Про землеустрій»
землеустрій проводиться в
обов'язковому порядку на землях усіх
категорій незалежно від форми
власності в разі встановлення в натурі
(на місцевості) меж земель, обмежених у
використанні і обмежених (обтяжених)
правами інших осіб (земельні
сервітути). Документація із
землеустрою розробляється на основі
завдання на розробку відповідного виду
документації, затвердженого
замовником.

Згідно із ч. 1 ст. 401 ЦК України
користування чужим майном (сервітут)
може бути встановлене щодо земельної
ділянки, інших природних ресурсів
(земельний сервітут) або іншого
нерухомого майна для задоволення
потреб інших осіб, які не можуть бути
задоволені іншим способом.

За змістом ст. 98 ЗК України право
земельного сервітуту - це право
власника або землекористувача
земельної ділянки на обмежене платне
або безоплатне користування чужою
земельною ділянкою. Встановлення
земельного сервітуту не веде до
позбавлення власника земельної
ділянки, щодо якої встановлений
земельний сервітут, прав володіння,
користування та розпорядження нею.
Земельний сервітут здійснюється
способом, найменш обтяжливим для
власника земельної ділянки, щодо якої
він встановлений.

Згідно із частинами 2, 3 ст. 402 ЦК України
земельний сервітут може бути
встановлений договором між особою, яка
вимагає його встановлення, та
власником (володільцем) земельної
ділянки. У разі недосягнення
домовленості про встановлення
сервітуту та про його умови спір
вирішується судом за позовом особи, яка
вимагає встановлення сервітуту.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на
підставі державного акта на право
приватної власності на землю, виданого
24 грудня 2003 року, є співвласниками
земельної ділянки площею 0,396 га, яка
розташована у с. Бишів Макарівського
району Київської області, із яких: 0,208
га для обслуговування житлового
будинку, а 0,188 га для ведення особистого
підсобного господарства.

29 вересня 2006 року комісією
Макарівської РДА з розгляду питань і
пропозицій, пов'язаних із вибором
земельних ділянок під будівництво,
було складено акт обстеження земельної
ділянки довжиною 9 км, яка
рекомендується для прокладки ВОЛЗ
«Макарів-Васильків-Обухів-Бишів»
відкритим акціонерним товариством
«Укртелеком» в межах Макарівського
району Київської області (т.1, а.с. 32-33).

10 жовтня 2006 року Бишівською сільською
радою народних депутатів
Макарівського району Київської
області розглянуто матеріали
попереднього погодження місця
розташування та вибору траси ВОЛЗ в
межах Бишівської сільської ради
Макарівського району, відповідно до
яких остання не заперечувала вилучення
у тимчасове користування на період
будівництва ВОЛЗ земельних ділянок за
рахунок угідь землекористувачів
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9
та земель комунальної власності
загальною площею 2 га (т.1, а.с. 34).

Згідно з актом робочої комісії про
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об`єкта для пред`явлення
державній приймальній комісії від 25
грудня 2006 року було встановлено
черговість реконструкції зонової
первинної мережі зв'язку Київської
області (т.1, а.с. 45-48).

Встановлено, що на належній ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 земельній ділянці ПАТ
«Укртелеком» було прокладено ВОЛЗ
«Макарів-Васильків-Обухів» без їх
погодження, оскільки їх земельна
ділянка не була предметом розгляду
сільською радою щодо її вилучення у
тимчасове користування на період
будівництва ВОЛЗ, проте сільська рада
надала дозвіл на таке будівництво,
зазначивши про належність земельної
ділянки позивачів до комунальної
власності, що підтверджується листом
погодження від 10 жовтня 2006 року.

Разом з тим, з наявних в матеріалах
справи листів архівного відділу
Макарівської районної державної
адміністрації Київської області від 26
вересня 2004 року вбачається, що протокол
сесії Бишівської сільської ради від 10
жовтня 2006 року та рішення цієї ж ради
від 10 жовтня 2006 року про
погодження вилучення земельних
ділянок у тимчасове користування на
період будівництва ВОЛЗ ПАТ
«Укртелеком» на території Бишівської
сільської ради, відсутні (т.1, а.с. 202, 203).

Отже, встановивши вказані обставини та,
враховуючи наведені вище вимоги
закону, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
права позивачів, які є співвласниками
земельної ділянки площею 0,188 га по вул.
Польовій, 7 у с.Бишів порушені діями ПАТ
«Укртелеком», яке на належній їм
земельній ділянці проклало ВОЛЗ
«Макарів-Васильків-Обухів» без їх
погодження та відома, оскільки
відсутні рішення Бишівської сільської
ради про погодження вилучення
земельних ділянок у позивачів у
тимчасове користування на період
будівництва ВОЛЗ ПАТ «Укртелеком» на
території Бишівської сільської ради, а
також відсутні акти обстеження
належної позивачам земельної ділянки.

Тому посилання ПАТ «Укртелеком» на те,
що ВОЛЗ
«Макарів-Васильків-Обухів-Бишів»
прокладена згідно з проектом без
відхилень від проектної документації
та на підставі погодження про
вилучення земельних ділянок за рахунок
угідь землекористувачів та земель
комунальної власності від 10 жовтня 2006
року, не заслуговують на увагу.

У п.38 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07 лютого 2014 року №5 «Про
судову практику в справах про захист
права власності та інших речових прав»
судам роз'яснено, що, встановлюючи
земельний сервітут на певний строк чи
без зазначення строку (постійний), суд
має враховувати, що метою сервітуту є
задоволення потреб власника або
землекористувача земельної ділянки в
ефективному її використанні; умовою
встановлення сервітуту є неможливість
задовольнити такі потреби в інший
спосіб, а сервітут, який
встановлюється, є найменш обтяжливим
для власника земельної ділянки.

При цьому відповідно до частини
третьої статті 10 ЦПК саме позивач має
довести, що повноцінне використання
своєї земельної ділянки неможливе без
обтяження сервітутом чужої земельної
ділянки; що задоволення потреб
сервітуарія неможливо здійснити в
інший спосіб; що відповідно до частини
третьої статті 402 ЦК він не досяг з
відповідачем домовленості про
встановлення сервітуту та про його
умови. За певних обставин для вирішення
спірних питань може бути призначена
відповідна експертиза.

У рішенні суд повинен зазначити, в якій
саме частині належного відповідачу
майна встановлено сервітут і в якому
розмірі, чітко визначити обсяг прав
особи, що звернулася до суду, стосовно
обмеженого користування чужим майном.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного
позову ПАТ «Укртелеком», суд
обгрунтовано виходив із того, що
товариство не надало належних доказів
про неможливість перенесення ВОЛЗ
«Макарів-Васильків-Обухів» в інше
місце, а також на надало технічної
документації із землеустрою, яка має
містити інформацію про земельну
ділянку або її частину, стосовно якої
встановлюється сервітут, а саме: межі
такої земельної ділянки (її частини),
координати таких меж, її площу та
місцезнаходження.

Крім того, при апеляційному розгляді
справи представнику ПАТ «Укртелеком»
було роз'яснено право на звернення до
суду з клопотанням про призначення
судової експертизи щодо необхідності
встановлення сервітуту, визначення
його меж та розміру. Проте таким правом
представник ПАТ «Укртелеком» не
скористався.

Також ПАТ «Укртелеком» не надало суду
доказів щодо досягнення домовленості з
відповідачами про встановлення
сервітуту та його умови.

Таким чином рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
передбачених законом підстав для його
скасування при апеляційному розгляді
не встановлено.

Докази та обставини, на які посилається
ПАТ «Укртелеком» в апеляційній скарзі,
спростовуються матеріалами справи та
додаткового правового аналізу не
потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановлені судом
першої інстанції були дотримані норми
матеріального та процесуального права

Доводи апеляційної скарги фактично
зводяться до переоцінки доказів та
висновків суду першої інстанції не
спростовують.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
розглядаючи спір повно та всебічно
дослідив обставини справи, надані
докази, вірно послався на закон, що
регулює спірні правовідносини, дійшов
правильного висновку про задоволення
первісного позову і про відмову в
задоволенні зустрічного позову та
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому апеляційна скарга підлягає
відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Укртелеком»
відхилити.

Рішення Макарівського районного суду
Київської області від 08 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді