пр № 2-з/464/96/14
У Х В А Л А

26.11.2014 року

м.Львів

Суддя Сихівського районного суду
м.Львова Борейко С.В., розглянувши заяву
ОСОБА_1 про забезпечення позову у
справі №464/11532/14-ц ,-

в с т а н о в и в:

у провадженні суду перебуває цивільна
справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення суми боргу за договором
позики від 28 січня 2012 року, що становить
549424,80 грн.; судові витрати покласти на
відповідача.

Разом із позовною заявою на адресу суду
надійшла від ОСОБА_1 заява про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на все рухоме і нерухоме майно, а
також банківські рахунки відповідача
– ОСОБА_2, що зареєстрована за адресою
– м.Львів, вул.Хоторівка,30/216. В
обґрунтування заяви покликається на
те, що звернулась до суду із
вищевказаною позовною заявою, а тому
враховуючи ціну позову, з метою захисту
її прав, просить застосувати такий вид
забезпечення позову, як арешт.

Розглянувши заяву про
забезпечення позову, приходжу до
наступного.

Відповідно до ст.151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи після
відкриття провадження, якщо невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду. Із змісту даної статті
вбачається, що накладення арешту на
майно відповідача допускається лише
за умови, що майно належить
відповідачу, та є необхідність саме у
цьому виді забезпечення позову.

З правової позиції викладеної у п.3
постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову" від 22 грудня 2012
року №9 (із змінами і доповненнями)
позов майнового характеру
дозволяється забезпечувати шляхом
накладення арешту на майно або грошові
кошти, що належать відповідачу і
знаходяться у нього або в інших осіб.

Враховуючи вищевказані норми, вивчивши
доводи позивача викладені у заяві про
забезпечення позову, які обґрунтовані
доказами, оглянувши матеріали
цивільної справи №464/11532/14-ц; з
урахуванням даних, наданих на
підтвердження позовних вимог та
відомості про особу відповідача, а
також, враховуючи майновий характер
позовних вимог та співмірність таких
із обраним видом забезпечення позову,
приходжу до висновку, що необхідно
накласти арешт на нерухоме майно, а
саме: на ? частину приміщення квартири
№ 2 у будинку №3 на вулиці Туманська у
м.Львові, яка належить на праві
приватної спільної часткової
власності ОСОБА_2, що підтверджено
свідоцтвом про право власності від
20.11.2003 №Г-00806 та витягом про реєстрацію
права власності на нерухоме майно від
01.12.2003.

Щодо накладення арешту на все інше
рухоме і нерухоме майно, а також
банківські рахунки відповідача,
приходжу до переконання, що такий вид
забезпечення позову не обґрунтований
жодними доказами та не є співмірним із
заявленими позовними вимогами.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до
висновку, оскільки між сторонами
наявний спір, а тому існує реальна
загроза невиконання чи утруднення
виконання можливого рішення суду про
задоволення позову, а відтак, заяву про
забезпечення позову задовольнити
частково.

На підставі наведеного, відповідно до
постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову" від 22 грудня 2012
року №9, керуючись ст.ст.151-153, 208, 210 ЦПК
України, суддя,-

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у
справі №464/11532/14-ц – задовольнити
частково.

Накласти арешт на ? частину приміщення
квартири № 2 у будинку №3 на вулиці
Туманська у м.Львові, яка належить на
праві приватної спільної часткової
власності ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, серія та номер паспорта КВ 230971,
зареєстрована за адресою – АДРЕСА_1),
згідно з свідоцтва про право власності
від 20.11.2003 №Г-00806 та витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 01.12.2003 – боржник.

Стягувач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, серія і
номер паспорта КА 585571, ІПН НОМЕР_2,
зареєстрована за адресою – АДРЕСА_2.

Копію ухвали про забезпечення позову
направити ОСОБА_1 для пред’явлення до
примусового виконання в органи
Державної виконавчої служби у
відповідності до Закону України «Про
виконавче провадження».

Ухвала підлягає негайному виконанню у
порядку, встановленому для виконання
судових рішень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Строк пред’явлення до виконання
ухвали становить один рік.

Суддя

С.В.Борейко