АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/786/3614/14
Головуючий у 1-й інстанції Бугрій В. М.
Доповідач Омельченко Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Омельченко Л.М.

Суддів: Бондаревської С.М., Триголова
В.М.

При секретарі Ачкасовій О.Н.

З участю адвоката ОСОБА_1

Позивача ОСОБА_2

Відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу судді Октябрського
районного суду м. Полтави від 25 вересня
2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа приватний нотаріус
Полтавського районного нотаріального
округу Полтавської області ОСОБА_4,- про
визнання недійсним заповіту від 24
травня 2012 року та визнання частково
недійсним свідоцтва про право
власності від 12 листопада 2013 року.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача апеляційного суду
Омельченко Л.М.,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із зазначеним вище позовом.

Ухвалою судді Октябрського районного
суду м. Полтави від 25 вересня 2014 року
позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа приватний нотаріус Полтавського
районного нотаріального округу
Полтавської області ОСОБА_4,- про
визнання недійсним заповіту від 24
травня 2012 року та визнання частково
недійсним свідоцтва про право
власності від 12 листопада 2013 року
повернуто позивачу для подання до
належного суду.

В апеляційному порядку вищевказану
ухвалу оскаржив ОСОБА_2

Апелянт, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить ухвалу судді місцевого суду
скасувати, як таку, що перешкоджає
подальшому провадженню у справі і
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, приходить до
висновку, що скарга підлягає
відхиленню за наступних підстав.

Згідно ст.312 ч.1 п.1 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_2 для
подачі її до належного суду, суддя
місцевого суду керувався нормами ст. 114
ЦПК України, яка визначає виключну
підсудність справ.

З таким висновком погоджується й
колегія суддів, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.114 ЦПК України,
позови, що виникають з приводу
нерухомого майна, пред»являються за
місцезнаходженням майна або основної
його частини.

Згідно п. 42 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013 р. № 3 „Про деякі
питання юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ" виключну підсудність
встановлено для позовів, що виникають
із приводу нерухомого майна (частина
перша статті 114 ЦПК). Згідно з
положеннями статті 181 ЦК до нерухомого
майна належать: земельні ділянки, а
також об'єкти, розташовані на них,
переміщення яких є неможливим без їх
знецінення та зміни їх призначення.
Наприклад, це позови про право
власності на таке майно; про право
володіння і користування ним (стаття 358
ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у
спільній частковій власності та виділ
частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК);
про поділ нерухомого майна, що є у
спільній сумісній власності та виділ
частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК);
про право користування нерухомим
майном (визначення порядку
користування ним); про право, яке
виникло із договору найму жилого
приміщення, оренди тощо; про визнання
правочину з нерухомістю недійсним; про
звернення стягнення на нерухоме майно -
предмет іпотеки чи застави; розірвання
договору оренди землі; стягнення
орендної плати, якщо спір виник з
приводу нерухомого майна; про усунення
від права на спадкування та визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом про визнання недійсним
заповіту та визнання частково
недійсним свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 12
листопада 2013 року (а.с.2-3). З позовних
вимог видно, що нерухоме майно, з
приводу володіння яким виник спір,
право власності на яке оформила на себе
відповідач ОСОБА_3, знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Врахувавши зазначені вище обставини і
вірно застосувавши норми
цивільно-процесуального права, суддя
суду першої інстанції дійшов
правильного висновку, що даний спір
підсудний Полтавському районному суду
Полтавської області. Тому на законних
підставах була прийнята ухвала про
повернення позовної заяви ОСОБА_2 для
подачі її до належного суду.

Ухвала є законною, обґрунтованою,
постановленою з додержанням вимог
чинного законодавства, у зв»язку з чим
колегія суддів не знаходить підстав
для її скасування.

Доводи апеляційної скарги висновків
судді місцевого суду не спростовують.

Тому скаргу слід відхилити, а ухвалу
судді - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.1,312 ч.1 п.1, 315, 317
ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу судді Октябрського районного
суду м. Полтави від 25 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з моменту
набрання нею законної сили шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: суддя (підпис)

Судді: (підписи) Згідно: