Провадження № 2-з/756/394/14
У Х В А Л А

05 грудня 2014 року, суддя Оболонського
районного суду м. Києва Камбулов Д.Г.,
розглянувши заяву представника
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про
забезпечення позову по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи
ВДВС Подільського районного
управління юстиції у м. Києві,
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
про визнання виконавчого напису
нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Оболонського районного
суду м. Києва знаходиться цивільний
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи
ВДВС Подільського районного
управління юстиції у м. Києві,
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
про визнання виконавчого напису
нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню.

04.12.2014 року представник позивача
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в рамках зазначеного
позову, звернувся до суду заявою про
забезпечення позову, в якій просив
зупинити стягнення на підставі
виконавчого напису № 3221 від 20.10.2014
року, вчиненого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 до вирішення справи по
суті, а також просив заборонити відділу
ВДВС Солом'янського районного
управління юстиції у м. Києві
проводити будь-які виконавчі дії по
виконанню виконавчого напису № 3221 від
20.10.2014 року

Згідно ст.151 ЦПК України, суд, за заявою
осіб, які беруть участь у справі, може
вжити заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Встановлено, що на виконанні у відділі
Державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції в м. Києві перебуває виконавчий
напис № 3221 від 20.10.2014 року, вчинений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3 боргу по аліментам у розмірі 318
330 грн.

З змісту поданої представником
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про
забезпечення позову видно, що заявник
просить зупинити стягнення на підставі
виконавчого напису № 3221 від 20.10.2014
року, вчиненого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 до вирішення справи по
суті, а також просить заборонити
відділу ВДВС Солом'янського районного
управління юстиції у м. Києві
проводити будь-які виконавчі дії по
виконанню виконавчого напису № 3221 від
20.10.2014 року вважаючи, що у разі
задоволення позову ОСОБА_1 про визнання
виконавчого напису нотаріуса таким, що
не підлягає виконанню, та у разі
реалізації майна позивача в рамках
виконавчого провадження вказані дії
можуть призвести до порушень майнових
прав позивача, а також вважає, що
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду у майбутньому.

У ст. 37 Закону України «Про виконавче
провадження» зазначено, що виконавче
провадження підлягає обов'язковому
зупиненню, у разі, зокрема, зупинення
судом стягнення на підставі
виконавчого документа (п. 4); у випадку
зупинення виконання відповідного
рішення або виконавчого провадження
посадовою особою, якій законом надано
таке право (п.6); зупинення судом
реалізації арештованого майна (п.7).

Про такі ж подібні види забезпечення
позову йдеться і у ст. 152 ЦПК.

Тобто, при застосуванні або закону, або
ст. 152 ЦПК наступають ті ж правові
наслідки, які перешкоджають подальшому
вчиненню дій по виконавчому
провадженню.

Незважаючи на подібність положень, за
своєю правовою природою зупинення
виконавчого провадження та вжиття
видів забезпечення позову за ст. 152 ЦПК
різні, так як, при застосуванні закону
проходить тимчасове зупинення
виключно сфери дії примусового
виконання боржником рішення, а при
застосуванні ЦПК тимчасово
втрачається правова сила того рішення,
що зупинено.

Зупинення виконавчого провадження за
законом і зупинення виконання за
правилами ЦПК (пункти 2, 5, 6 ст. 152 ЦПК) - це
різні правові інститути, які
вчиняються в різних правових
процедурах. Частина 2 ст. 152 ЦПК, як
відкритий перелік, не дає підстав
вважати зупинення виконавчого
провадження як вид забезпечення
позову.

Суд може покласти на суб'єктів
оскарження виконання лише тих
обов'язків, які передбачені Законом
України «Про виконавче провадження».

З огляду на наведене, вважаю, що заява
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про
забезпечення позову шляхом зупинення
стягнення на підставі виконавчого
напису № 3221 від 20.10.2014 року, вчиненого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
не підлягає задоволенню.

За таких самих міркувань не знаходжу
підстав для встановлення заборони
відділу ВДВС Солом'янського районного
управління юстиції у м. Києві
проводити будь-які виконавчі дії по
виконанню виконавчого напису № 3221 від
20.10.2014 року.

Окрім того вважаю, що підстав вважати,
що невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду, не вбачається.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про
забезпечення позову по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи
ВДВС Подільського районного
управління юстиції у м. Києві,
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
про визнання виконавчого напису
нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається Апеляційному суду м. Києва
через Оболонський районний суд м. Києва
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя:
Д.Г.Камбулов