Справа № 1310/2141/2012
Головуючий у 1 інстанції: Постигач Б.А.
Провадження № 22-ц/783/4321/14
Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючої - судді -
Копняк С.М.,

суддів -
Кабаля І.І., Монастирецького Д.І.,

секретар - Матяш
С.І.,

з участю апелянта -
ОСОБА_2,

представника апелянта - ОСОБА_3,

представників відповідачів -
ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2
на рішення Золочівського районного
суду Львівської області від 08 травня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_6 про перенесення огорожі,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Золочівського районного суду
Львівської області від 08 травня 2014
року в задоволенні позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_6 про перенесення огорожі
відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач
ОСОБА_2

В обґрунтування апеляційної скарги
посилається на те, що висновки суду не
відповідають обставинам справи, а
рішення ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
тому підлягає скасуванню. Зазначає, що
вона проживає в АДРЕСА_1 та є власником
цього житлового будинку, отримала його
у спадщину після смерті батька ОСОБА_7
Земельна ділянка під забудову цього
будинку була надана згідно рішення
виконкому Золочівської районної ради
№ 132 від 25.05.1978 року. Проїзд на її
земельну ділянку проходить повз
земельну ділянку відповідачів. Площа
проїзду є землею загального
користування. Ширина проїзду згідно
таблиці 7.3 ДБН 360-92 "Містобудування і
забудова міських та сільських
поселень" повинна бути не менше 3,5
метра. Фактично проїзд до її садиби
становить 2,13 м. Решту проїзд
складається з канави 0,98 м - 1,31 м та
укосу 0,97- 0,83 м. Крім цього, з правої
сторони проїзду росте липа, яка звужує
ширину проїзду до 1,53 м.

За таких умов
користуватись проїздом неможливо,
оскільки ширина автомобілів КАМАЗ і
ЗІЛ становить 2,5 метра і спроби
проїхати вантажним автомобілем
закінчуються пошкодженням огорожі
відповідачів та відшкодуванням
збитків.

Рішенням Струтинської
сільської ради № 155 від 22.02.2012 року,
відповідачам надано дозвіл на
виготовлення техдокументації на
приватизацію земельної ділянки пл.0,22
га. Але на даний час земельна ділянка
відповідачів збільшилась і
складається з двох земельних ділянок
(0,2025 га і 0 ,0475 га). Отже це на 0,03 га
більше ніж було передано відповідачам
у власність рішенням сільської ради.
На думку апелянта, відповідачі
захопили частину проїзду.

Мотивує апеляційну скаргу також і тим,
що суд в оскаржуваному рішенні не навів
жодного мотиву щодо прийняття одних
доказів та відхилення інших доказів, не
зазначив, з яких підстав відхилив
докази, якими позивач мотивувала свої
позовні вимоги.

Просить рішення скасувати та ухвалити
нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
апелянта ОСОБА_2 та представника
апелянта ОСОБА_3 в підтримання мотивів,
викладених в апеляційній скарзі,
заперечення представників
відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 проти
мотивів апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України,
колегія суддів дійшла висновку про
відхилення такої з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом своїх порушених прав, а суд,
здійснюючи правосуддя, захищає
порушені права цих осіб у спосіб,
визначений законами України.

Перелік можливих способів захисту
міститься в ст. 16 ЦК України.

За приписами ч. 1 ст. 303 ЦПК України,
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Пленум Верховного Суд України у п. 11
Постанови «Про судове рішення у
цивільній справі» від 18 грудня 2009 року
№ 11 роз»яснив, що у мотивувальній
частині рішення слід наводити дані про
встановлені судом обставини, що мають
значення для справи, їх юридичну оцінку
та визначені відповідно до них
правовідносини, а також оцінку всіх
доказів.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване
рішення відповідає даним вимогам.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовуються вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження; 3)
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

За ч. 3 ст. 158 ЗК України органи
місцевого самоврядування вирішують
земельні спори у межах населених
пунктів щодо меж земельних ділянок, що
перебувають у власності і користуванні
громадян, та додержання громадянами
правил добросусідства, а також спори
щодо розмежування меж районів у містах.

З матеріалів справи, а саме із
копії витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно
вбачається, що позивач ОСОБА_2 є
власником жилого будинку, який
розташований в АДРЕСА_1.

З копії витягу про
таке ж право вбачається, що ОСОБА_8 є ,
а його сестра ОСОБА_9 була
співвласниками жилого будинку, який
знаходиться в АДРЕСА_2.

Крім того, копією
свідоцтва про право на спадщину за
законом, яке видано 28 березня 2014 року,
підтверджено, що ОСОБА_6 успадкувала 1/2
частину цього будинку, яка належала
її матері.

З копії тахеометричної
зйомки земельної ділянки, фототаблиць
вбачається, що проїзд до будинку
позивачки ОСОБА_2 проходить вздовж
земельної ділянки
відповідачів.

На підставі ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Обставини визнані
сторонами, не підлягають доказуванню.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно положень ст. ст. 57, 64 ЦПК
України, доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інші обставини, які мають
значення для вирішення справи.
Письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяги з них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи. Письмові докази, як правило,
подаються в оригіналі.

В судовому засіданні в
суді апеляційної інстанції позивач
ОСОБА_2 пояснила, що огорожа
відповідачів, якою обгороджена
земельна ділянка справа від проїзду,
в такому стані як зараз існує вже
біля 15 років і ОСОБА_10 в бік
проїзду цієї огорожі не переносив.

У відповідності до
Державних будівельних норм 360-92
ширина проїзду має бути не менше 3,5
метра.

Як вбачається з копії
акту обстеження, складеного комісією
Струтинської сільської ради 03
серпня 2012 року, ширина проїзду по
існуючих бордюрах становить 4 метри , а
біля брами ОСОБА_10 при в`їзді від
дороги - 4,2 метри.

На межі земель
загального користування та
присадибної ділянки сторін на час
розгляду справи в суді першої
інстанції росла липа, яка на даний час
зрізана.

Як вбачається із
схеми земельних ділянок ( а.с.10) на
початку проїзду в точці 3 його ширина
становить 4,20 м , в точці 4 - 3,99 м , в точці 6
- 4 метри. Отже, ширина проїзду
відповідає ДБН.

Крім цього, як
вбачається з тахеометричної зйомки
(а.с.8), фототаблиць ( а.с.20), то на
частині проїзду зліва є укіс ширина
якого становить від 0,97 до 0,83
метри. Вирівнювання укосу з профілем
проїзду по горизонталі дасть
можливість використовувати його
для проїзду.

Рішенням Струтинської
сільської ради № 155 від 22.02.2012 року було
дано дозвіл ОСОБА_10 і ОСОБА_9 на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право на
спільну земельну ділянку загальною
площею 0,32 га в АДРЕСА_2 і з них 0,22 га -
для обслуговування будинку і
господарських споруд і 0,10 га - для
ведення особистого селянського
господарства.

Листом приватного
підприємства "Форпроект" від 25.06.2013 року
підтверджено, що ширина проїзду є в
межах від 4,15 м до 3,70 м. ( а.с 50).

В матеріалах справи
знаходиться копія акту обстеження
комісії Струтинської сільської ради
ще від 20 серпня 2011 року. Ним також
встановлено, що ширина існуючого
проїзду становить 4 метри при існуючих
бордюрах і 4,20 м. при в'їзді від
дороги.

Таким чином, позивачка ОСОБА_2 не
довела а ні в суді першої інстанції, а
ні в суді апеляційної інстанції, що
відповідачі захопили частину цього
проїзду, як про це вона вказує в
позовній заяві та апеляційній
скарзі.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 ЦПК
України не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Враховуючи, що суд першої
інстанції правильно встановив
фактичні обставини справи,
застосував закон, який поширюється
на зазначені правовідносини, а доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, колегія суддів не
вбачає підстав для зміни або
скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308,
313, 314 ч. 1 п.п. 1,4, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Золочівського районного суду
Львівської області від 08 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуюча
Копняк С.М.

Судді:
Кабаль І.І.

Монастирецький Д.І.