Справа № 386/1288/14-ц
Провадження № 2/386/370/14
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні
заяви про забезпечення позову

27 листопада 2014 року
смт. Голованівськ

Голованівський районний суд
Кіровоградської області

головуючого судді
Гут Ю.О.

секретаря судового засідання
Прядун А.В.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Голованівськ
заяву представника позивача ОСОБА_1 про
забезпечення позову подану в інтересах
ОСОБА_2, у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання правочину
удаваним та зобов'язання припиненим у
зв'язку з його виконанням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_3 про визнання правочину
удаваним та зобов'язання припиненим у
зв'язку з його виконанням.

Ухвалою суду від 12.11.2014 року відкрито
провадження у даній справі та справа
призначена до судового розгляду на
27.11.2014 року.

27.11.2014 року представник позивача
звернувся до суду в інтересах позивача
ОСОБА_2 з заявою про забезпечення
позову, у якій останній просить
заборонити відділу державної
виконавчої служби Голованівського
районного управління юстиції в рамках
виконавчого провадження ЄДРВП №40967946 з
примусового виконання виконавчого
листа за рішенням Голованівського
районного суду Кіровоградської
області №386/338/13-ц від 20.11.2013 року,
вчиняти будь-які дії, передбачені
Законом України «Про виконавче
провадження» щодо стягнення з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 230000 грн. боргу до
остаточного вирішення цієї справи.

Відповідно до ч.1 ст. 153 Цивільного
процесуального кодексу України заява
про забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

27.11.2014 року представником
позивача подана до суду письмова заява
про розгляд заяви про забезпечення
позову у відсутність позивача та його
представника.

Згідно до ч.3 ст. 151 Цивільного
процесуального кодексу України
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 152
Цивільного процесуального кодексу
України позов забезпечується
зупиненням стягнення на підставі
виконавчого документа, який
оскаржується боржником в судовому
порядку.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною
заявою, у якій останній просить визнати
договір позики укладеним між ним та
ОСОБА_3 на суму 230000 грн. удаваним та
визнати зобов'язання щодо сплати ним на
користь ОСОБА_3 230000 грн. припиненим у
звязку з його виконанням.

В матеріалах справи маються копії
рішення Голованівського районного
суду Кіровоградської області від 02.09.2013
року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, про
стягнення боргу, яким в задоволенні
позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 відмовлено.

Копія рішення колегії суддів
апеляційного суду Кіровоградської
області від 20.10.2013 року у справі ОСОБА_3
до ОСОБА_2 про стягнення боргу, за
апеляційною скаргою ОСОБА_5.
представника ОСОБА_3, на рішення
Голованівського районного суду
Кіровоградської області від 02.09.2013
року, яким апеляційну скаргу
задоволено, рішення Голованівського
районного суду від 02.09.203 року скасовано
з ухваленням нового рішення, яким
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 230000
грн.

Копія ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 22.012014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення
боргу за касаційного скаргою ОСОБА_4 на
рішення апеляційного суду
Кіровоградської області від 29.10.2013
року, яким касаційна скарга ОСОБА_2
відхилена.

В матеріалах справи та в додатках
поданих до заяви про забезпечення
позову відсутні будь-які дані про
наявність у відділі державної
виконавчої служби Голованівського
районного управління юстиції в рамках
виконавчого провадження ЄДРВП №40967946 з
примусового виконання виконавчого
листа за рішенням Голованівського
районного суду Кіровоградської
області №386/338/13-ц від 20.11.2013 року.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України
передбачено, що види забезпечення
позову мають бути співмірними із
заявленими позивачем вимогами.

Згідно до постанови Пленуму Верховного
Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» розяснено, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
зясувати обсяг позовних вимог, дані про
особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення позов,
який просить застосувати особа, котра
звернулася з такою заявою, позовним
вимогам. Вирішуючи питання про
забезпечення позову суд має брати до
уваги інтереси не тільки позивача, а й
інших осіб, права яких можуть бути
порушені у звязку із застосуванням
відповідних заходів.

Окрім того представник позивача, як і
сам позивач не оскаржує виконавчий
документ, а саме рамках виконавчого
провадження ЄДРВП №40967946 з примусового
виконання виконавчого листа за
рішенням Голованівського районного
суду Кіровоградської області №386/338/13-ц
від 20.11.2013 року, на який посилається.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 152 ЦПК України
позов забезпечується зупиненням
стягнення на підставі виконавчого
документа, який оскаржується боржником
у судовому порядку.

Враховуючи положення ст. ст. 151, 152 ЦПК
України та зазначені розяснення
Постанови Пленуму Верховного Суду
України, суд не находить підстав для
задоволення заяви про забезпечення
позову, оскільки такий вид
забезпечення позову не відповідає
вимогам, викладені позовній заяві.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 22.12.2006
року «Про практику застосування судами
цивільного законодавства при розгляді
заяв про забезпечення позову» та за
змістом ст. 293 ЦПК України окремо від
рішення суду в апеляційному порядку
можуть бути оскаржені ухвали суду
першої інстанції про задоволення
заяви про забезпечення позову, а також
про його скасування, проте ухвали про
відмову у забезпеченні позову
оскарженню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст.
151 - 153,293 ЦПК України, та постановою
Пленуму Верховного Суду України №9 від
22.12.2006 року «Про практику застосування
судами цивільного законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви представника
позивача ОСОБА_1, який діє в інтересах
ОСОБА_2, про забезпечення позву -
відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не
підлягає, заперечення на неї можуть
бути включені до апеляційної скарги на
рішення суду.

Суддя: Ю. О. Гут