АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 682/3968/13-ц
Провадження № 22-ц/792/1911/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової
палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі : головуючого - судді Фанди
В.П.,

суддів : Спірідонової Т.В.,
Купельського А.В.,

при секретарі :
Дорощук О.М.

за участі: ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Славутського міськрайонного
суду від 12 серпня 2014 року

за позовом комунального підприємства
,,Славутське житлово-комунальне
об'єднання" до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про
відновлення системи централізованого
опалення.

Заслухавши доповідача, пояснення
апелянта, перевіривши матеріали
справи, ознайомившись з доводами
апеляційної скарги, колегія суддів,

встановила

У грудні 2013 року позивач звертаючись до
суду з позовом, просив зобов'язати
відповідачів відновити раніше діючу
систему центрального опалення у
квартирі АДРЕСА_1 та стягнути судові
витрати. Зазначало, що відповідачами
було неправомірно, без належного
дозволу від'єднано квартиру від
системи централізованогоо опалення, та
як наслідок заподіяно шкоду позивачу,
яка полягає в розбалансуванні
внутрішньоїбудинкової системи
центрального опалення, яка належить до
інженерної системи будинку, як
цілісного майнового комплексу.

Рішенням Славутського міськрайонного
суду від 12 серпня 2014 року позов
задоволено. Зобов'язано ОСОБА_2, ОСОБА_1
відновити раніше діючу систему
централізованого опалення у квартирі
АДРЕСА_2. Вирішено питання судових
витрат.

В апеляційній скарзі апелянт з
рішенням суду не погоджується,
посилається на порушення норм
матеріального та процесуального
законодавства, просить його скасувати
та постановити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги. Зазначає,
що суд невірно встановив фактичні
обставини справи, та дав їм неправильну
оцінку, внаслідок чого застосував
норми права, які не підлягають
застосуванню і не застосував норми
права, які слід.

На апеляційному перегляді рішення суду
першої інстанції апелянт підтримала
вимоги апеляційної скарги, вважає, що
її слід задовольнити з підстав
вказаних у апеляції.

ОСОБА_2, КП ,,Славутське
житлово-комунальне об'єднання" на
перегляд справи не з'явилися, належним
чином повідомленні про день, час і
місце слухання справи, що
підтверджується рекомендованими
повідомленнями про вручення поштових
відправлень від 27 листопада 2014 року.

________________________________________________________________________
____________ Головуючий у першій інстанції -
Мацюк Ю.І.

Доповідач - Фанда В.П.

Категорія : 24

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Частиною 1 статті 309 цього Кодексу
визначено, що підставами для
скасування, зміни рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення, в тому числі, є:
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Вирішуючи спір, суд вважав доведеним
вимоги позивача щодо наявності
централізованого опалення у будинку
відповідачів та їх самовільне
від'єднання квартири від цього
опалення.

Однак повністю з такими висновками
суду погодитися не можна.

Встановлено, що відповідачі є
співвласниками квартири АДРЕСА_1

Даний житловий будинок збудовано та
прийнято в експлуатацію у 2006 році.
Відповідно до акту від 07.05.2007 року
житловий будинок передано у комунальну
власність. Опалення житлового будинку
проводиться за рахунок дахової
котельні, яка перебуває на
обслуговуванні у позивача.

У відповідності із ст. 1 Закону України
«Про теплопостачання» система
автономного теплопостачання -
внутрішньобудинкова система опалення,
яка використовується для
теплозабезпечення окремого
багатоквартирного будинку.

З урахуванням цього на звернення
ОСОБА_1 заступником голови виконкому
надано 11.03.11 року відповідь про
відсутність підстав для розгляду заяви
про від'єднання від системи опалення,
оскільки квартира забезпечується не
централізованим, а автономним
опаленням.

Вказані вимоги закону місцевий суд не
врахував та безпідставно застосував до
даних правовідносин вимоги ст.100 ЖК
України, Правила надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення від 21.07.2005 року, Порядок
відключення окремих житлових будинків
від мережі централізованого опалення
та постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання від 22.11.2005 року.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п.9 постанови №5 Пленуму Верховного
Суду України "Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства, що регулюють
провадження у справі до судового
розгляду" від 12.06.2009 року підставою
позову є фактичні обставини, що
наведені у заяві, то зазначення
позивачем конкретної правової норми на
обґрунтування позову не є визначальним
при вирішенні судом питання про те,
яким законом слід керуватися при
вирішенні спору.

Згідно до довідки від 27.11.14 року у 72-х
квартирному житловому
багатоквартирному будинку по АДРЕСА_1 в
м. Славута Хмельницької області чотири
квартири не приватизовані, а решта -
перебуває у власності (приватизовані,
придбані на підставі цивільно-правових
угод). Товариство співвласників у
будинку не створено.

Відповідно до ч.2 ст.10 Закону України
"Про приватизацію державного житлового
фонду" від 19.06.1992 року власники квартир
багатоквартирних будинків та житлових
приміщень у гуртожитку є
співвласниками допоміжних приміщень у
будинку чи гуртожитку, технічного
обладнання, елементів зовнішнього
благоустрою і зобов'язані брати участь
у загальних витратах, пов'язаних з
утриманням будинку і прибудинкової
території відповідно до своєї частки в
майні будинку чи гуртожитках.
Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і
т. ін.) передаються у власність
квартиронаймачів безоплатно і окремо
приватизації не підлягають.

Конституційний Суд України у справі
N1-2/2004 від 2 березня 2004 року роз'яснив, що
власник (власники) неприватизованих
квартир багатоквартирного будинку є
співвласником (співвласниками)
допоміжних приміщень нарівні з
власниками приватизованих квартир.

Дахова котельня у будинку по АДРЕСА_1 в
м. Славута відповідно до вказаних вимог
також є спільною власністю
співвласників квартир та у
відповідності із ч.1 ст.358 ЦК України
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою.

Апелянт підтвердила, що вона не вела
будь-яких перемовин із власниками
квартир будинку, які є, в тому числі, і
співвласниками дахової котельні.
Відповідачі із іншими співвласники
квартир не домовлялися про порядок
володіння та користування даховою
котельною, чи можливість припинення
користування тепловою енергією цієї
котельні, що підтверджується
відсутністю відповідного письмового
договору.

Крім цього, 15.10.07 року між комунальним
підприємством ,,Славутське
житлово-комунальне об'єднання" та
ОСОБА_2 було укладено договір про
надання послуг з опалення та гарячого
водопостачання. Пунктом 24 цього
договору передбачено, що договір може
бути розірваний достроково, в тому
числі, у разі зникнення потреби в
отримані послуги або відмови споживача
від користування послугами. Апелянт не
надала суду належних доказів того, що
нею письмово ставилося питання про
розірвання дії даного договору.

У відповідності із п.23 договір про
надання послуг укладається на один рік.
Договір вважається продовженим, якщо
за місяць до закінчення його строку
однією із сторін не буде письмово
заявлено про розірвання або
необхідність його перегляду. Апелянт
не надала письмових доказів того, що
нею повідомлявся позивач за один
місяць до закінчення дії договору про
його припинення.

З врахуванням цього, колегія суддів
вважає безпідставним посилання
апелянта на відсутність письмового
договору між сторонами щодо надання
послуг з опалення та гарячого
водопостачання.

Таким чином, при наявності даного
договору відповідачі не вправі були
вирішувати питання щодо від'єднання
квартири від системи автономного
опалення.

При вирішенні спору суд першої
інстанції вказані обставини не
врахував, не визначився щодо
правовідносин, які виникли між
сторонами, що потягнуло за собою
застосування законодавства, яке не
регулює дані правовідносини, тому
оскаржуване рішення слід скасувати,
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Помилково вирішено місцевим судом і
питання розподілу судових витрат, так
як не враховано, що солідарне
стягнення сум судових витрат законом
не передбачено.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 309, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 частково
задовольнити.

Рішення Славутського міськрайонного
суду від 12 серпня 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов комунального підприємства
,,Славутське житлово-комунальне
об'єднання" до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про
відновлення системи централізованого
опалення задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_1 відновити
раніше діючу систему опалення у
квартирі АДРЕСА_3.

Стягнути судові витрати на користь
комунального підприємства ,,Славутське
житлово-комунальне об'єднання" з
ОСОБА_2, ОСОБА_1 по 114,7 грн. з кожного.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: підпис
Судді: підписи

З оригіналом згідно : суддя
апеляційного суду
В.П. Фанда