У х в а л а

01 грудня 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Остапчука
Д. О., суддів:
Дем'яносова М. В., Карпенко С. О.,
Завгородньої І. М.,
Юровської Г. В., розглянувши заяву
ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 03 вересня 2014 року у справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Факторингова
компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про звернення стягнення на
предмет іпотеки,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
(далі - ТОВ «ФК «Вектор Плюс»),
посилаючись на неналежне виконання
ОСОБА_2 умов кредитного договору від 11
травня 2006 року № 201/0506/88-044, звернулося
до суду з позовом, у якому у рахунок
погашення 181 673 грн 70 коп.
заборгованості за вказаним договором
просило звернути стягнення на предмет
іпотеки - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 66,7 кв. м, яка належить
на праві власності відповідачам,
шляхом проведення прилюдних торгів.

Рішенням Луцького міськрайонного
суду Волинської області від
27 лютого 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 29 квітня 2014 року, позов
задоволено.

Звернуто стягнення на трикімнатну
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 66,7
кв. м, із початковою ціною 220 493 грн, яка
належить на праві власності ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, у рахунок погашення 181 673 грн 70
коп. заборгованості за кредитним
договором від 11 травня 2006 року №
201/0506/88-044, шляхом проведення прилюдних
торгів відповідно до Закону України
«Про виконавче провадження». Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 03 вересня 2014
року рішення Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 27 лютого 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Волинської області від 29 квітня 2014 року
залишено без змін.

10 жовтня 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_1, який діє в
інтересах ОСОБА_2, про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 03 вересня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме - ст.
ст. 257, 261, 530, 631, ч. 2 ст. 1050 ЦК
України, ст. 39 Закону України «Про
іпотеку», що потягло ухвалення різних
за змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

Як приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник наводить ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 серпня 2014 року у справі №
6-14965св14, від 16 липня 2014 року у справі №
6-17582св14, від 25 грудня 2013 року у справі №
6-32750св13, від 15 травня 2013 року у справі №
6-9568св12, від 17 липня 2013 року у справі
№ 6-12355св13 та постанову
Верховного Суду України від 06
листопада 2013 року у справі №
6-116цс13.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Так, постановляючи ухвалу 15 травня
2013 року у справі № 6-9568св12, Вищий
спеціалізований суд України з розгляду
цивільних і кримінальних справ
погодився з висновками суду першої
інстанції про звернення стягнення на
предмет іпотеки, виходячи з того, що
відповідач порушив умови кредитного
договору, у результаті чого утворилася
заборгованість. Встановлюючи
початкову ціну предмета іпотеки,
апеляційний суд на порушення приписів
ст. ст. 214, 316 ЦПК України не врахував
того, що частина нежитлових будівель
відповідачем без згоди банку була
відчужена, що зменшило загальну
вартість предмета іпотеки та
унеможливить продаж предмета іпотеки
за ціною, визначеною у договорі
іпотеки, як початковою, так як у
договорі визначено початкову вартість
усього майна, яке передано в іпотеку, на
момент укладення договору, а не окремих
його частин.

У той же час, постановляючи ухвалу 03
вересня 2014 року у справі №
6-21802св14, про перегляд якої подано заяву,
Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ погодився з висновками
попередніх судів про задоволення
позову, виходячи з того, що відповідач
належним чином не виконує умови
кредитного договору, тому відповідно
до положень Закону України «Про
іпотеку» іпотекодержатель має право
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки та
реалізації його з прилюдних торгів,
встановивши початкову ціну предмета
іпотеки, яка встановлена за згодою
сторін у п. 5 іпотечного договору.

Враховуючи наведене, відсутні
підстави вважати, що у наведених
справах тотожними є встановлені судами
фактичні обставини, які мають значення
для вирішення спорів, які розглядались,
а, відповідно, що правовідносини, які
виникли між особами, які брали участь у
розгляді вказаних справ, подібні і мало
місце неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права в порівнянні
зі справою, у якій постановлена ухвала,
яку просить переглянути заявник, що
потягло за собою ухвалення різних за
змістом судових рішень.

Разом із тим, посилання заявника як
приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, на ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 серпня 2014 року у справі
№ 6-14965св14, від 16 липня 2014 року
у справі № 6-17582св14, від 25 грудня 2013 року
у справі № 6-32750св13, від 17 липня 2013 року у
справі № 6-12355св13
відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України
не може здійснюватися, оскільки
зазначеними ухвалами судові рішення
попередніх судів були скасовані, а
справи направлено на новий розгляд у
зв'язку з порушенням судами норм
процесуального права щодо
встановлення фактичних обставин. Таке
не свідчить про тотожність цих
обставин із встановленими судом
фактичними обставинами справи, у якій
постановлена ухвала, про перегляд якої
подано заяву.

Крім того, посилання заявника на
постанову Верховного Суду України від
06 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13 не
може здійснюватися на підтвердження
підстави, встановленої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК
України, оскільки зазначена постанова
прийнята в порядку, передбаченому ст.
ст. 360-2 - 360-4 ЦПК України.

Оскільки наведені заявником доводи
не містять ознак, які згідно з вимогами
ст. 355 ЦПК України є підставами для
перегляду судового рішення, про
перегляд якого ОСОБА_1, який діє в
інтересах ОСОБА_2, подано заяву, то у
допуску справи до провадження
Верховного Суду України необхідно
відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Факторингова
компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про звернення стягнення на
предмет іпотеки, за заявою ОСОБА_1, який
діє в інтересах ОСОБА_2, про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 03 вересня 2014
року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д. О. Остапчук

Судді
М. В. Дем'яносов

І. М. Завгородня

С. О. Карпенко

Г. В. Юровська