Справа 206/6133/14-ц
Провадження 2/206/1449/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" грудня 2014 р. Самарський районний суд
міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Сухоруков А.О.,

при секретарі
Кудрявцев Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровськ цивільну справу за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Дніпропетровської міської ради, треті
особи: приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
Управління Держземагенства у
м.Дніпропетровську Дніпропетровської
області, ОСОБА_5, про визнання права
власності на земельні ділянки в
порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

17 вересня 2014 року позивачі
звернулися до суду із зазначеним
позовом.

Свої позовні вимоги
обґрунтовують, тим що ІНФОРМАЦІЯ_2 року
помер ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.н. Після
смерті ОСОБА_6 залишилось спадкове
майно, яке складається з: 44/100 часток
домоволодіння АДРЕСА_1, розташованого
на земельній ділянці площею 0,0528 га, яке
належало померлому на підставі
рішення Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 05.02.2010р. та ухвали
про виправлення описки Самарського
районного суду м. Дніпропетровська від
29.06.2010р. (справа № 2-95/2010), зареєстрованих
в електронному Реєстрі прав власності
на нерухоме майно 09.07.2010 р., Витяг про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно, виданий 09.07.2010 р. КП "ДМ БТІ"
Дніпропетровської обласної ради за №
26666933, реєстраційний номер 284581;
земельної ділянки НОМЕР_3 площею 0,0528 га,
розташованої в Дніпропетровській
області в м. Дніпропетровська, по
АДРЕСА_1, кадастровий № :09:144:0023,
цільове призначення земельної ділянки
- обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд, що
належала померлому - на підставі
рішення Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 05.02.2010 року та
ухвали про виправлення описки
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 29.06.2010 року
(справа № 2-95/2010), які набрали законної
сили; земельної ділянки НОМЕР_3 площею
0,0108 га, розташованої в
Дніпропетровській області, м.
Дніпропетровська, по АДРЕСА_1,
кадастровий № :09:144:0024, цільове
призначення земельної ділянки -
ведення особистого підсобного
господарства, що належала померлому -
на підставі рішення Самарського
районного суду м. Дніпропетровська від
05.02.2010 року та ухвали про виправлення
описки Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 29.06.2010 року
(справа № 2-95/2010), які набрали законної
сили.

За час свого життя, спадкодавець -
ОСОБА_6, заповіту щодо зазначеного
майна не складав.

На момент смерті, ОСОБА_6 перебував у
шлюбі з ОСОБА_2.

Крім того, від першого шлюбу у
спадкодавця ОСОБА_6 є донька - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

02.04.2013 року Приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 заведено
спадкову справу: спадкодавець - ОСОБА_6,
спадкоємці - ОСОБА_2, ОСОБА_3.

30 липня 2013 року приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 на ім'я
ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на
спадщину за законом, яке зареєстроване
у реєстрі за № 3200.

Згідно зазначеного Свідоцтва,
спадщина, на яку видане це свідоцтво,
складається з 88/300 часток домоволодіння
АДРЕСА_1 розташованого на земельній
ділянці площею 0,0528 га.

13 серпня 2013 року приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
на ім'я ОСОБА_3 видано свідоцтво про
право на спадщину за законом, яке
зареєстроване у реєстрі за № 3390.

Згідно зазначеного Свідоцтва,
спадщина, на яку видане це свідоцтво,
складається з

44/300 часток домоволодіння АДРЕСА_1,
розташованого на земельній ділянці
площею 0,0528 га.

Однак в наведених Свідоцтвах про право
на спадщину за законом, до складу
спадкового майна, що перейшло
позивачам в порядку спадкування, не
було включено земельні ділянки а саме:
земельну ділянку АДРЕСА_1, кадастровий
№ :09:144:0023, цільове призначення
земельної ділянки - обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
та споруд та земельну ділянку АДРЕСА_1,
кадастровий № :09:144:0024, цільове
призначення земельної ділянки -
ведення особистого підсобного
господарства.

У зв'язку з чим 08 вересня 2014 р.
представник ОСОБА_2 звернувся до
приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 з заявою
на одержання додаткового свідоцтва про
право на спадщину за законом на вказані
земельні ділянки, після смерті
чоловіка - ОСОБА_6.

Однак, 08 вересня 2014р. приватним
нотаріусом винесено постанову про
відмову у вчиненні нотаріальної дії, а
саме в видачі додаткового свідоцтва
про право на спадщину за законом на
земельні ділянки в зв'язку з
відсутністю у спадковій справі
правовстановлюючих документів.

Також, 12 вересня 2014р. до
приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
звернулася ОСОБА_3 з заявою про
одержання додаткового свідоцтва про
право на спадщину за законом на вказані
земельні ділянки, розташовані за
адресою: АДРЕСА_1, після смерті її
батька - ОСОБА_6.

Однак 12 вересня 2014 р. приватним
нотаріусом винесено постанову про
відмову у вчиненні нотаріальної дії, а
саме в видачі додаткового свідоцтва
про право на спадщину за законом на
земельні ділянки в зв'язку з
відсутністю у спадковій справі
правовстановлюючих документів.

Відсутність правовстановлюючих
документів на земельні ділянки
зумовлена тим, що спадкодавець ОСОБА_6
отримав їх на підставі рішення
Самарського районного суду від 05.02.2010р.,
але не встиг здійснити державну
реєстрацію та виготовити на своє ім'я
державні акти на право приватної
власності.

На підставі викладеного позивачі
просять суд визнати право власності на
земельні ділянки в порядку спадкування
за законом, після померлого ОСОБА_6
(а.с.1-6).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та
представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_8
підтримали позовні вимоги. Пояснили, що
позивачі прийняли спадщину після
смерті ОСОБА_6. Спадкодавець належним
чином не встиг оформити земельні
ділянки, які належали йому на підставі
рішення суду.

Представник відповідача
Дніпропетровської міської ради
Пастернак В.В. заперечувала проти
позовних вимог, оскільки позивачами не
вірно обраний спосіб захисту. Надала до
суду письмові заперечення, які
обґрунтовує тим, що Дніпропетровська
міська рада не визнає позовних вимог у
повному обсязі, оскільки вважає їх
недоведеними, необгрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини (частина п'ята
статті 1268 ЦК), проте право власності на
нерухоме майно у разі прийняття
спадщини виникає у спадкоємця з
моменту державної реєстрації речового
права на нерухоме майно (стаття 19
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень»). Відповідно до
даних законодавчих норм земельна
ділянка, як нерухоме майно, не ввійшла
до складу спадщини після померлого
ОСОБА_6, а отже, визнання права
власності на неї в порядку спадкування
за позивачами неможливе (а.с.173-174).

Представник третьої особи приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явилася, надала до суду
заяву з проханням розглядати справу
без її участі та копію спадкової справи
після померлого ОСОБА_6 (а.с.38, 43-166).

Представник третьої особи Управління
Держземагенства у м. Дніпропетровську
Дніпропетровської області Шевченко
Л.М. в судовому засіданні проти
позовних вимог не заперечувала. Надала
до суду письмові пояснення, які
обґрунтовує тим, що за інформацією
наявною в Управлінні Держземагентства
у м. Дніпропетровську
Дніпропетровської області, станом на
01.01.2013 р., земельна ділянка за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 0,0528 га, в
Державному реєстрі земель
зареєстрована за гр. ОСОБА_5, для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд.
Державний акт на право приватної
власності на земельну ділянку від
05.09.2006 року, номер державної реєстрації
06, земельна ділянка за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 0,0108 га, в
Державному реєстрі земель
зареєстрована за гр. ОСОБА_5, для
ведення особистого підсобного
господарства. Державний акт на право
приватної власності на земельну
ділянку від 05.09.2006 року, номер державної
реєстрації 07.

Також повідомляють, що за інформацією
наявною в Управлінні, станом на 01.01.2013
р., Постановою Самарського ВДВС від
10.02.2011 року, ВП № 24344548 було накладено
заборону на відчуження вищезазначених
земельних ділянок.

Щодо позовної вимоги про визнання
права власності на земельну ділянку в
порядку спадкування за законом,
повноваження по реєстрації прав та їх
обтяжень проводить орган державної
реєстрації прав (п.1 ч.1 ст.8 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень»), та нотаріус як спеціальний
суб'єкт, на якого покладаються функції
державного реєстратора прав на
нерухоме майно.

У межах міста Дніпропетровська
територіальним органом виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері державної реєстрації прав є
(Відділ державної реєстрації прав на
нерухоме майно реєстраційної служби)
Дніпропетровське міське управління
Юстиції в особі Реєстраційної служби
ДМУЮ.

Право власності на земельну ділянку, а
також право постійного користування та
право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав (ст. 125 Земельного
кодексу України).

У відповідності до п. 36 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень і Порядку надання
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно,
затвердженого Постановою Кабінету
міністрів України від 17.10.2013 р. № 868 для
проведення державної реєстрації
речових прав необхідними документами є
документи, що підтверджують
виникнення, перехід або припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно та інші документи,
визначені цим Порядком.

Тому єдиним можливим правомірним
шляхом отримання вищезазначеної
земельної ділянки в спадщину є
звернення спадкоємця до суду з позовом
про визнання за ним права власності на
земельні ділянку, як спадкоємця
померлого власника. Оскільки згідно
статті 328 Цивільного Кодексу України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

На підставі вищевикладеного вважають,
що Управління Держземагентства у м.
Дніпропетровську Дніпропетровської
області, є неналежним учасником
судового процесу по справі та просять
розглянути справу згідно чинного
законодавства (а.с.192-194).

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явилася, надала до суду заяву
проханням розглядати справу без її
участі (а.с.191).

Вислухавши доводи та пояснення
учасників судового процесу, дослідивши
матеріали справи в їх сукупності, суд
приходить до висновку про задоволення
позовних вимог з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 18
червня 2011 року ОСОБА_6 зареєстрував
шлюб з ОСОБА_2, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4
Самарського ВДРАЦС Дніпропетровського
МУЮ від 18 червня 2011р., актовий запис 126
(а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року народилася ОСОБА_3,
батьки ОСОБА_6, ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_5, від 21.06.1995р.,
актовий запис № 299 (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_6, від 16.11.2012р. актовий запис
№ 7669 (а.с.15).

30 липня 2013 року приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 на ім'я
ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на
спадщину за законом, яке зареєстроване
у реєстрі за № 3200. Згідно зазначеного
Свідоцтва, спадщина, на яку видане це
свідоцтво, складається з 88/300 часток
домоволодіння АДРЕСА_1, розташованого
на земельній ділянці площею 0,0528 га,
складається з: квартира №1 у житловому
будинку літ. А-1 (кімнати 1-1, 1-2, 1-3, 1-4 -
житловою площею 17,3 кв.м., ґанок літ. а),
сарай літ. Б, погріб під сараєм літ. Б,
перехідний колодязь № 7, колодязь літ.
К, 1/2 огорожі, №№1-6, 1/2 мостіння І, II,
убиральня літ. Д в загальному
користуванні, яке належало померлому -
ОСОБА_6 на підставі рішення
Самарського районного суду м
Дніпропетровська від 05.02.2010 року та
ухвали про виправлення описки
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 29.06.2010 року
зареєстрованих в електронному Реєстрі
прав власності на нерухоме майно 09.07.2010
року Витяг про реєстрацію права
власності на нерухоме майно, виданий
09.07.2010 року Комунальним підприємством
"Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації"
Дніпропетровської обласної ради за №
26666933, реєстраційний номер 284581 (а.с.16-20).

13 серпня 2013 року приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотріального округу ОСОБА_4 на
ім'я ОСОБА_3 видано свідоцтво про право
на спадщину за законом, яке
зареєстроване у реєстрі за № 3390. Згідно
зазначеного Свідоцтва, спадщина, на яку
видане це свідоцтво, складається з 44/300
часток домоволодіння АДРЕСА_1,
розташованого на земельній ділянці
площею 0,0528 га, складається з: квартира
№1 у житловому будинку літ. А-1 (кімнати
1-1, 1-2, 1-3, 1-4. житловою площею 17,3 кв.м.,
ґанок літ. а), сарай літ. Б, погріб під
сараєм літ. Б, перехідний колодязь № 7,
колодязь літ. К, 1/2 огорожі, №№1-6, 1/2
мостіння І, II, убиральня літ. Д в
загальному користуванні, яке належало
померлому - ОСОБА_6 на підставі рішення
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 05.02.2010 року та
ухвали про виправлення описки
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 29.06.2010 року,
зареєстрованих в електронному Реєстрі
прав власності на нерухоме майно 09.07.2010
року Витяг про реєстрацію права
власності на нерухоме майно, виданий
09.07.2010 року Комунальним підприємством
"Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації"
Дніпропетровської обласної ради за №
26666933, реєстраційний номер 284581 (а.с.21-23)

08.09.2014 року постановою про відмову у
вчиненні нотаріальних дій приватного
нотаріуса Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 ОСОБА_2
відмовлено у видачі додаткового
свідоцтва про право на спадщину за
законом на земельну ділянку,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1, після
смерті її чоловіка ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2., оскільки спадкодавець не
зареєстрував рішення Самарського
районного суду за яким за ним визнано
право власності на земельні ділянки та
не отримав Державний акт (а.с.25).

12.09.2014 року постановою про відмову у
вчиненні нотаріальних дій приватного
нотаріуса Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 ОСОБА_3
відмовлено у видачі додаткового
свідоцтва про право на спадщину за
законом на земельну ділянку,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1, після
смерті її батька ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2., оскільки спадкодавець не
зареєстрував рішення Самарського
районного суду за яким за ним визнано
право власності на земельні ділянки та
не отримав Державний акт (а.с.25).

Рішенням Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 05 лютого 2010 року,
яке набрало законної сили 03.03.2010р.
припинено право власності ОСОБА_5 на
44/100 домоволодіння по АДРЕСА_1 в м.
Дніпропетровську та земельну ділянку,
площею 0,0636 га, що знаходиться на
території Самарського району м.
Дніпропетровська АДРЕСА_1 та
складається з 0,0528 га для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель, споруд, та 0,0108
га для ведення особистого підсобного
господарства. Визнано за ОСОБА_6 право
власності 44/100 домоволодіння по АДРЕСА_1
в м. Дніпропетровську та земельну
ділянку, площею 0,0636 га, що знаходиться
на території Самарського району м.
Дніпропетровська АДРЕСА_1 та
складається з 0,0528 га для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель, споруд, та 0,0108
га для ведення особистого підсобного
господарства (а.с.28-30).

Ухвалою Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 29 червня 2010 року
внесено виправлення у рішення
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 05 лютого 2010р. у
цивільній справі № 2-95/10 в написанні
назви вулиці, з "АДРЕСА_1" на "АДРЕСА_1"
(а.с.31).

Відповідно до витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно КП
"ДМБТІ" № 26666933 від 09.07.2010р. ОСОБА_6
зареєстрував право власності на 44/100
домоволодіння по АДРЕСА_1 в м.
Дніпропетровську (а.с.32).

Згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯБ
№ 876336 від 05 вересня 2006р. виданий ОСОБА_5,
є власником земельної ділянки площею
0,0528 га, що розташована на території
Самарського району м.
Дніпропетровська, АДРЕСА_1, цільове
призначення обслуговування житлового
будинку, господарських будівель,
споруд, зареєстровано в книзі записів
реєстрації державних актів за № 06
(а.с.33).

Згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯБ
№ 876335 від 05 вересня 2006р. виданий ОСОБА_5,
є власником земельної ділянки площею
0,0108 га, що розташована на території
Самарського району м.
Дніпропетровська, АДРЕСА_1, цільове
призначення ведення особистого
підсобного господарства,
зареєстровано в книзі записів
реєстрації державних актів за № 07
(а.с.34).

Відповідно до спадкової справи № 4/2013
від 02.04.2013р. після смерті ОСОБА_6,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2. спадщину
прийняли ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_10 (батько
спадкодавця) відмовився від спадщини
на користь ОСОБА_2 (а.с.44-164).

З відповіді Самарського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції на виконанні
перебувало виконавче провадження №
24344548 по виконанню виконавчого листа №
2-95 від 05.02.2010р. виданого Самарським
районним судом м. Дніпропетровська про
стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6
витрат по сплаті судового збору у сумі
1730грн. та було повернуто виконавчий
документ стягувачеві 21.12.2011р. (а.с.201-204).

Згідно інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, реєстру
прав власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна відомості щодо
обтяжень на нерухоме майно по АДРЕСА_1 в
м. Дніпропетровську відсутні (а.с.210).

Виниклі між сторонами спірні
правовідносини регулюються нормами
Цивільного Кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст.3 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Вимогами частини 1 статті 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ч.1 ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 377 ЦК України, до
особи, яка набула право власності на
житловий будинок, переходить право
власності на земельну ділянку, на якій
його розміщено, без зміни її цільового
призначення.

Відповідно до ст. 120 ЗК України до
особи, яка набула право власності на
жилий будинок, будівлю або споруду,
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у власності іншої особи,
переходить право власності на земельну
ділянку або її частину, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення.

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 Цивільного
кодексу України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно ч. 1 до ст. 1218 Цивільного
кодексу України, до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
термін в шість місяців, який
починається з моменту відкриття
спадщини.

В ст.1258 ЦК України зазначено, що
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття.

Спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

За змістом ч.1 ст.1268 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

У п. 3.5 узагальнення Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування» від
1.03.2013р. зазначено, що спори про визнання
права власності на земельну ділянку та
права на земельну частку (пай) в порядку
спадкування, зокрема у випадках, якщо
відсутній отриманий спадкодавцем
державний акт про право власності на
земельну ділянку, зареєстрований
належним чином, якщо спадкодавцем не
був отриманий державний акт про право
власності на земельну ділянку, або в
державному акті є неточності, які
підлягають виправленню, розглядаються
судами з урахуванням вимог закону та
роз'яснень, викладених в пунктах 10, 1129
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року №7 про те,
що відповідно до ст. 1225 ЦК право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування (зі
збереженням її цільового призначення)
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом. У
порядку спадкування можуть
передаватися також право користування
земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис), право користування чужою
земельною ділянкою для забудови
(суперфіцій), право користування чужим
майном (сервітут).

Згідно ст. 125 ЗК право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають із
моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну
ділянку посвідчується державним актом,
а також право власності на земельну
ділянку, набуту у власність із земель
приватної власності без зміни її меж,
цільового призначення, посвідчується: -
цивільно-правовою угодою щодо
відчуження земельної ділянки,
укладеною у порядку, встановленому
законом, у разі набуття права власності
на земельну ділянку за такою угодою; -
свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і
ч. 2 ст. 126 ЗК України).

За життя спадкодавець не вдався
до державної реєстрації документів,
що посвідчують його право власності
на земельну ділянку, але володів та
користувався нею за цільовим
призначенням.

Та обставина, що у позивачів
відсутні на руках правовстановлюючі
документи на земельні ділянки, не може
бути підставою для відмови у позові, з
огляду на те, що право власності на
земельну ділянку площею 0,0636 га, що
знаходиться на території Самарського
району м. Дніпропетровська АДРЕСА_1 та
складається з 0,0528 га для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель, споруд, та 0,0108
га для ведення особистого підсобного
господарства, було визнано за померлим
ОСОБА_6 рішенням Самарського районного
суду м. Дніпропетровська від 05 лютого
2010 року.

Доводи представника відповідача
суд не бере до уваги, оскільки позовні
вимоги основані на законі, інший
порядок для набуття позивачами права
на вказану земельну ділянку
законодавством не визначений. Окрім
того, позивачі є спадкоємцями за
законом, вони прийняли спадщину,
оформили і зареєстрували право
власності на нерухоме майно (44/100
житлового будинку), що знаходиться на
спірній земельній ділянці, і за ними
може бути визнано право власності на
земельну ділянку.

Керуючись ст.ст. 16, 328, 392, 1218, 1220, 1261, 1268
Цивільного кодексу України, ст.ст.4-8, 10,
11, 18, 57-61, 88, 130, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_1) право
власності в порядку спадкування за
законом після ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на 2/3 (дві третіх)
частки земельної ділянки площею 0,0528 га
за адресою АДРЕСА_1 у
м.Дніпропетровську, цільове
призначення - обслуговування житлового
будинку, господарських будівель та
споруд, кадастровий № :09:144:0023.

Визнати за ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_1) право
власності в порядку спадкування за
законом після ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на 2/3 (дві третіх)
частки земельної ділянки площею 0,0108 га
за адресою АДРЕСА_1 у
м.Дніпропетровську, цільове
призначення - ведення особистого
підсобного господарства, кадастровий
№ :09:144:0024.

Визнати за ОСОБА_3 (і.н. НОМЕР_2) право
власності в порядку спадкування за
законом після ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на 1/3 (одну третю)
частку земельної ділянки площею 0,0528 га
за адресою АДРЕСА_1 у
м.Дніпропетровську, цільове
призначення - обслуговування житлового
будинку, господарських будівель та
споруд, кадастровий № :09:144:0023.

Визнати за ОСОБА_3 (і.н. НОМЕР_2) право
власності в порядку спадкування за
законом після ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на 1/3 (одну третю)
частку земельної ділянки площею 0,0108 га
за адресою АДРЕСА_1 у
м.Дніпропетровську, цільове
призначення - ведення особистого
підсобного господарства, кадастровий
№ :09:144:0024.

Стягнути із Дніпропетровської міської
ради на користь ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_1)
понесені нею витрати зі сплати
судового збору в розмірі 243,60 грн.

Стягнути із Дніпропетровської міської
ради на користь ОСОБА_3 (і.н. НОМЕР_2)
понесені нею витрати зі сплати
судового збору в розмірі 243,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Самарський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя А.О.
Сухоруков