Виноградівський районний суд
Закарпатської області
________________________________________________________________________
___________________________
Справа № 299/4381/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2014 року
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області в особі:
головуючого - Трагнюк В.Р., при
секретарі - Конар В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Виноградів
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на житловий будинок з
надвірними будівлями в порядку
спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_2 у якому просить визнати за ним
право власності на житловий будинок за
заповітом, який він успадкував після
смерті бабусі, оскільки на момент
смерті спадкодавця постійно проживав
разом з нею, однак спадкодавець не
виготовив правовстановлюючих
документів на будинок, що унеможливило
оформлення ним спадщини у
нотаріальному порядку.

В судове засідання на розгляд справи
особи, що беруть участь у справі, не
з'явилися, будучи належним чином
повідомленими про дату, час та місце
його проведення.

Позивач подав до суду письмову заяву, у
якій просить розглянути справу без
його участі, підтриму позов.

Відповідач також подала до суду
письмову заяви, у якій просить
розглянути справу без її участі,
заявляє про визнання позову.

Дослідивши подані докази, всебічно та
повно з'ясувавши підтверджені ними
фактичні обставини, що мають значення
для прийняття рішення по суті позову,
суд прийшов до наступних висновків.

За матеріалами справи, обставинами
позову, які сторонами визнаються, суд
встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла
ОСОБА_3, останнє місце проживання якої
було АДРЕСА_1, Виноградівського району
Закарпатської області (а.с.9,12). За життя
спадкодавцеь залишила заповіт, яким
все своє майно заповідала сторонам по
справі (а.с.10). За життя померла ОСОБА_3
набула право власності на житловий
будинок, зведений у 1966 році на
відведеній для цієї мети земельній
ділянці (а.с.16). Будинок зареєстровано
за ОСОБА_4 у Погосподарській книзі № 4
особовий рахунок НОМЕР_1 села
Перехрестя Виноградівського району
(а.с.11). Після смерті спадкодавця
позивач прийняв спадщину, так як
постійно проживав з нею разом в
спадковому будинку, після її смерті
вступив у фактичне володіння спадковим
майном (а.с.12,13). Поряд з цим, відповідач
спадщину не прийняла, від такої
відмовиляється на користь позивача
(а.с.4,20).

Зазначені обставини, які визнаються
сторонами відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК
України доказуванню не підлягають.

Оформити спадщину через державну
нотаріальну контору на спадковий
будинок позивач не може по тій причині,
що на будинок відсутній
правовстановлюючий документ (а.с.5).

Відповідно до статті 534 ЦК УРСР кожний
громадянин може залишити за заповітом
усе своє майно або частину його (не
виключаючи предметів звичайної
домашньої обстановки і

вжитку) одній або кільком особам як тим,
що входять, так і тим, що не входять до
кола спадкоємців за законом, а також
державі або окремим державним,
кооперативним та іншим громадським
організаціям. Визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину зокрема,
якщо він фактично вступив в управління
або володіння спадковим майном; якщо
він подав державній нотаріальній
конторі за місцем відкриття спадщини
заяву про прийняття спадщини (ст.549).
Зазначені в цій статті дії повинні бути
вчинені протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини.

Інструкція про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність
на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №
56, передбачала обов'язкову реєстрацію
(інвентаризацію) будинків і
домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4
Інструкції), в тому числі й на підставі
записів у погосподарських книгах (п. 20
Інструкції). Тобто записи у
погосподарських книгах визнавались в
якості актів органів влади (публічних
актів), що підтверджують право
приватної власності.

Як роз'яснив Вищий спецiалiзований суд
України з розгляду цивiльних i
кримiнальних справ в інформаційному
листі від 16.05.2013 року «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування», при вирішенні питання
щодо визнання права власності на
житлові будинки, споруди у порядку
спадкування, записи у погосподарських
книгах оцінюються у сукупності з
іншими доказами, наприклад, ухваленими
органами місцевого самоврядування
рішеннями про оформлення права
власності громадян на будинки,
технічним паспортом на будівлі,
документами про відведення в
установленому порядку земельних
ділянок під забудову тощо.

Згідно із правилами, встановленими п.4.18
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженими
Наказом Мін'юсту від 22.02.2012 року N 296/5,
для видачі свідоцтва про право на
спадщину, у складі якої є нерухоме
майно, необхідно подати
правовстановлюючий документ та Витяг
із Державного реєстру речових прав. За
відсутності у спадкоємця необхідних
для видачі свідоцтва про право на
спадщину документів нотаріус роз'яснює
йому процедуру вирішення зазначеного
питання в судовому порядку.

Проаналізувавши встановлені обставини
суд прийшов до висновку, що умови для
отримання позивачем свідоцтва про
право на спадщину за заповітом у
нотаріальному порядку відсутні.
Відтак, невизнане право позивача,
набуте ним шляхом переходу права
власності в порядку спадкування,
підлягає судовому захисту обраним ним
способом, передбаченим законом.

Отже, розглянувши цивільну справу у
межах заявлених вимог та на підставі
поданих сторонами доказів суд прийшов
до висновку, що позов є обґрунтованим
та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 169, 174, 212-215 ЦПК
України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на житловий будинок з
надвірними спорудами в цілому
(загальною корисною площею 46,3 кв.м, з
яких житлова 33,9 кв.м) АДРЕСА_1

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Закарпатської області через
Виноградівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк