Справа №: 164/1683/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року
Маневицький районний суд Волинської
області

в складі: головуючого - судді
Невара О.В.,

при секретарі
Долі О.І.,

з участю представника позивача
Веремчука В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Маневичі справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „Баффало" до
Красновільської сільської ради
Маневицького району Волинської
області, ОСОБА_2 про визнання права
власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю „Баффало" звернулося
в суд з позовом до Красновільської
сільської ради Маневицького району,
ОСОБА_2 про визнання права власності на
нерухоме майно. Свої вимоги
обґрунтували тим, що 17.08.2012 року між
позивачем та сільськогосподарським
виробничим кооперативом імені
Суворова Маневицького району було
укладено попередній договір № 17/08/12, за
умовами якого сторони зобов'язувалися
до 30.09.2012 року укласти договір
купівлі-продажу приміщень телятників,
загальною вартістю 64000 гривень, що
знаходяться в с. Нічогівка
Маневицького району та перебували на
балансі СВК імені Суворова
Маневицького району. 4.09.2012 року між
ТзОВ „Баффало" та СВК імені Суворова
Маневицького району було укладено
договір купівлі-продажу приміщень
телятників, загальною вартістю 64000
гривень, що знаходяться по АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2. На підтвердження набуття
позивачем права власності на вказані
приміщення телятників Красновільською
сільською радою Маневицького району
ТзОВ „Баффало" було видано свідоцтва
про право власності на майновий пай
члена колективного
сільськогосподарського підприємства.
Крім того, позивач являється власником
приміщення телятника, що знаходиться
по АДРЕСА_3 та перебував на балансі СВК
імені Суворова Маневицького району,
який був переданий групі пайовиків -
членів СВК імені Суворова Маневицького
району в рахунок їх майнових паїв
згідно акту прийому-передачі
нерухомого майна № 134 від 28.03.2011 року та
в подальшому придбаний позивачем
шляхом укладення 11.10.2012 року договорів
купівлі-продажу з вказаними
пайовиками. Протягом двох років
позивач одноосібно користується
даними приміщеннями телятників. Іншими
особами не оспорюється право ТзОВ
„Баффало" на користування вказаним
нерухомим майном. З метою належного
виконання СВК імені Суворова
Маневицького району взятих на себе
зобов'язань відповідно до укладеного з
позивачем договору купівлі-продажу
приміщень телятників між ТзОВ
„Баффало" та ОСОБА_2 14.09.2012 року було
укладено договір поруки, за умовами
якого остання та СВК імені Суворова
Маневицького району вважаються
солідарними боржниками по відношенню
до позивача. Оскільки у СВК імені
Суворова Маневицького району були
відсутні правовстановлюючі документи
на приміщення телятників, а договори їх
купівлі-продажу нотаріально
посвідчені не були, позивач не має
можливості належним чином оформити
свої майнові права на це майно.
Посилаючись на зазначені обставини,
просили суд визнати за ТзОВ „Баффало"
право власності на нерухоме майно, а
саме: приміщення телятника, загальною
площею 552.5 м2, що знаходиться по АДРЕСА_1
в с. Нічогівка Маневицького району,
приміщення телятника, загальною площею
878.3 м2, яке знаходиться по АДРЕСА_2,
приміщення телятника, загальною площею
1406.1 м2, що знаходиться по АДРЕСА_3.

Представник позивача Веремчук
В.В. в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав у повному обсязі з
підстав, викладених у поданій до суду
заяві, просив визнати за ТзОВ „Баффало"
право власності на нерухоме майно, а
саме: приміщення телятника, загальною
площею 552.5 м2, що знаходиться по АДРЕСА_1
в с. Нічогівка Маневицького району,
приміщення телятника, загальною площею
878.3 м2, яке знаходиться по АДРЕСА_2,
приміщення телятника, загальною площею
1406.1 м2, що знаходиться по АДРЕСА_3.

Представник відповідача -
Красновільської сільської ради
Маневицького району Волинської
області, відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилися, подали до суду
заяви про розгляд справи у їх
відсутності.

Враховуючи думку представника
позивача Веремчука В.В., який не
заперечує щодо розгляду справи у
відсутності представника відповідача -
Красновільської сільської ради
Маневицького району та відповідача
ОСОБА_2, а також те, що в справі є
достатньо доказів для вирішення її по
суті, суд ухвалив - розглядати справу у
відсутності вказаних відповідача та
представника відповідача.

Заслухавши пояснення
представника позивача,
проаналізувавши матеріали справи, суд
вважає, що в задоволенні позову слід
відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути: 1) визнання права; 2) визнання
правочину недійсним; 3) припинення дії,
яка порушує право; 4) відновлення
становища, яке існувало до порушення; 5)
примусове виконання обов'язку в натурі;
6) зміна правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом. Суд може відмовити у
захисті цивільного права та інтересу
особи в разі порушення нею положень
частин другої-п'ятої статті 13 цього
Кодексу.

Згідно ст. 220 Цивільного кодексу
України у разі недодержання сторонами
вимоги закону про нотаріальне
посвідчення договору такий договір є
нікчемним. Якщо сторони домовилися
щодо усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.
У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу
України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Згідно ст. 334 Цивільного кодексу
України право власності у набувача
майна за договором виникає з моменту
передання майна, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Переданням майна вважається вручення
його набувачеві або перевізникові,
організації зв'язку тощо для
відправлення, пересилання набувачеві
майна, відчуженого без зобов'язання
доставки. До передання майна
прирівнюється вручення коносамента
або іншого товарно-розпорядчого
документа на майно. Право власності на
майно за договором, який підлягає
нотаріальному посвідченню, виникає у
набувача з моменту такого посвідчення
або з моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.
Права на нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації, виникають з дня
такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу
України договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди. Договір укладається шляхом
пропозиції однієї сторони укласти
договір (оферти) і прийняття пропозиції
(акцепту) другою стороною.

Згідно ст.ст. 655, 657 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму. Договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню.

В судовому засіданні встановлено, що
17.08.2012 року між позивачем та СВК імені
Суворова Маневицького району було
укладено попередній договір № 17/08/12, за
умовами якого сторони зобов'язувалися
до 30.09.2012 року укласти договір
купівлі-продажу приміщень телятників,
загальною вартістю 64000 гривень, що
знаходяться в с. Нічогівка
Маневицького району, перебували на
балансі СВК імені Суворова
Маневицького району та згідно рішення
загальних зборів членів СВК імені
Суворова від 5.03.2012 року були віднесені
до майна, що передбачене для погашення
кредиторської заборгованості
зазначеного кооперативу. 17.08.2012 року
вказані приміщення телятників були
передані ТзОВ „Баффало" у
відповідності до акту прийому-передачі
майна. 4.09.2012 року між ТзОВ „Баффало" та
СВК імені Суворова Маневицького району
було укладено договір купівлі-продажу
нерухомого майна, за умовами якого ТзОВ
„Баффало" придбало, а СВК імені
Суворова Маневицького району продало
приміщення телятників, загальною
вартістю 64000 гривень, що знаходяться по
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2. Договір
купівлі-продажу нерухомого майна
нотаріально посвідчений не був. 5.09.2012
року позивачем було перераховано на
рахунок СВК імені Суворова
Маневицького району кошти на загальну
суму 64000 гривень за придбані приміщення
телятників. 14.09.2012 року між ТзОВ
„Баффало" та ОСОБА_2 було укладено
договір поруки, за умовами якого
остання та СВК імені Суворова
Маневицького району вважаються
солідарними боржниками по відношенню
до позивача у разі порушення чи
неналежного виконання СВК імені
Суворова Маневицького району взятих на
себе зобов'язань відповідно до
укладеного з ТзОВ „Баффало" договору
купівлі-продажу приміщень телятників.
10.09.2012 року Красновільською сільською
радою Маневицького району ТзОВ
„Баффало" було видано свідоцтво про
право власності на майновий пай члена
колективного сільськогосподарського
підприємства серії ВЛ № 0185902, згідно
якого його частка у пайовому фонді
майна СВК імені Суворова Маневицького
району становить 0.2 відсотки та
визначена в розмірі 64000 гривень. 10.09.2012
року рішенням загальних зборів
громадян, які є власниками майнових
сертифікатів та володіють часткою
приміщення телятника по АДРЕСА_3, було
прийнято рішення продати майнові паї
ТзОВ „Баффало". 11.10.2012 року між ТзОВ
„Баффало" з однієї сторони та
власниками майнових паїв ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24,
ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28,
ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31,
ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_30, ОСОБА_34,
ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38,
ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42,
ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46,
ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50,
ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_50,
ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_54, ОСОБА_56,
ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60,
ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64,
ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68,
ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_70,
ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75,
ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79,
ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82,
ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85, ОСОБА_86,
ОСОБА_87, ОСОБА_88, ОСОБА_89, ОСОБА_90,
ОСОБА_91, ОСОБА_92, ОСОБА_93, ОСОБА_94,
ОСОБА_95, ОСОБА_96, ОСОБА_97, ОСОБА_98,
ОСОБА_99, ОСОБА_100, ОСОБА_101, ОСОБА_102,
ОСОБА_103, ОСОБА_104, ОСОБА_105, ОСОБА_103,
ОСОБА_106, ОСОБА_107, ОСОБА_108, ОСОБА_109,
ОСОБА_110, ОСОБА_111, ОСОБА_112, ОСОБА_113,
ОСОБА_114, ОСОБА_113, ОСОБА_113, ОСОБА_115,
ОСОБА_116, ОСОБА_117, ОСОБА_118, ОСОБА_119,
ОСОБА_119, ОСОБА_120, ОСОБА_121, ОСОБА_122,
ОСОБА_123, ОСОБА_124, ОСОБА_125, ОСОБА_126,
ОСОБА_127, ОСОБА_128, ОСОБА_129, ОСОБА_130,
ОСОБА_131, ОСОБА_132, ОСОБА_133, ОСОБА_132,
ОСОБА_134, ОСОБА_135, ОСОБА_136, ОСОБА_137,
ОСОБА_138, ОСОБА_139, ОСОБА_140 з іншої було
укладено договори купівлі-продажу їх
майнових паїв за № 1-149 згідно свідоцтв
про право власності на майновий пай
члена колективного
сільськогосподарського підприємства,
за умовами яких ТзОВ „Баффало"
придбало, а останні продали свої
майнові паї в розмірі їх частки у
приміщенні телятника, що знаходиться
по АДРЕСА_3. Дані договори
купівлі-продажу нотаріально
посвідчені не були. Вказане приміщення
телятника було передане зазначеним
власникам майнових паїв згідно акту
прийому-передачі майна по СВК імені
Суворова № 134 від 28.03.2011 року. 11.10.2012 року
приміщення телятника, що знаходиться
по АДРЕСА_3, було передано ТзОВ
„Баффало" у відповідності до акту
прийому-передачі майна. 25.10.2012 року
позивачем було виплачено кошти на
загальну суму 54011 гривень 01 копійка
зазначеним власникам майнових паїв за
придбане приміщення телятника. 30.10.2012
року Красновільською сільською радою
Маневицького району ТзОВ „Баффало"
було видано свідоцтво про право
власності на майновий пай члена
колективного сільськогосподарського
підприємства серії ВЛ № 0185903, згідно
якого його частка у пайовому фонді
майна СВК імені Суворова Маневицького
району визначена в розмірі 56853 гривень
64 копійки. Сторонами договорів
купівлі-продажу приміщень телятників
від 4.09.2012 року та 11.10.2012 року у повному
обсязі виконані всі умови вказаних
договорів, зокрема, позивачем
проведено розрахунок за придбане
нерухоме майно, а СВК імені Суворова та
власники майнових паїв зазначеного
кооперативу у відповідності до актів
прийому-передачі майна від 17.08.2012 року
та 11.10.2012 року передали ТзОВ „Баффало"
вказане нерухоме майно. 30.12.2013 року
діяльність СВК імені Суворова
Маневицького району припинено за
рішенням засновників. Протягом двох
років позивач одноосібно користується
даними приміщеннями телятників. Іншими
особами не оспорюється право ТзОВ
„Баффало" на користування вказаним
нерухомим майном. Право власності на
приміщення телятника, загальною площею
552.5 м2, що знаходиться по АДРЕСА_1 в с.
Нічогівка Маневицького району,
приміщення телятника, загальною площею
878.3 м2, яке знаходиться по АДРЕСА_2,
приміщення телятника, загальною площею
1406.1 м2, що знаходиться по АДРЕСА_3 на
момент укладення договорів
купівлі-продажу не було зареєстроване
у встановленому законом порядку за СВК
імені Суворова Маневицького району.
Технічні паспорти на зазначені
приміщення телятників були
виготовлені за зверненням позивача
після укладення договорів
купівлі-продажу. Земельні ділянки, на
яких знаходяться приміщення телятника,
загальною площею 552.5 м2, по АДРЕСА_1 в с.
Нічогівка Маневицького району,
приміщення телятника, загальною площею
878.3 м2, по АДРЕСА_2, приміщення телятника,
загальною площею 1406.1 м2, по АДРЕСА_3, у
власності позивача не перебувають,
права на їх оренду ТзОВ „Баффало" також
не має. Оскільки у СВК імені Суворова
Маневицького району були відсутні
правовстановлюючі документи на
приміщення телятників, а договори їх
купівлі-продажу нотаріально
посвідчені не були, позивач не має
можливості належним чином оформити
свої майнові права на це майно.
Зазначені обставини підтвердив
представник позивача в судовому
засіданні, вказані обставини не
оспорюються відповідачами, а також це
встановлено з досліджених судом
письмових доказів, а саме: протоколу № 1
загальних зборів членів СВК імені
Суворова від 5.03.2012 року та додатків до
нього, протоколу № 1 загальних зборів
громадян, які є власниками майнових
сертифікатів та володіють часткою
приміщення телятника по АДРЕСА_3 від
10.09.2012 року, попереднього договору №
17/08/12 від 17.08.2012 року, договору
купівлі-продажу приміщень телятників
від 4.09.2012 року, договорів
купівлі-продажу майнових паїв № 1-149 від
11.10.2012 року, актів прийому-передачі
майна від 28.03.2011 року, 17.08.2012 року та
11.10.2012 року, накладної № 12 від 4.09.2012
року, платіжного доручення № 225 від
25.10.2012 року, розрахункової відомості №
БО 100000441 від 25.10.2012 року, довідки ТзОВ
„Баффало" № 241 від 1.09.2014 року, витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
довідки Красновільської сільської
ради Маневицького району № 174/01-14 від
11.09.2012 року, рішення Красновільської
сільської ради Маневицького району № 12
від 19.04.2013 року, свідоцтв про право
власності на майновий пай члена
колективного сільськогосподарського
підприємства серії ВЛ № 0185902 від 10.09.2012
року та серії ВЛ № 0185903 від 30.10.2012 року,
договору поруки від 14.09.2012 року,
технічних паспортів на приміщення
телятника по АДРЕСА_1 в с. Нічогівка
Маневицького району, приміщення
телятника по АДРЕСА_2, приміщення
телятника по АДРЕСА_3.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Суд при вирішенні заявлених позивачем
вимог бере до уваги, що відповідно ст. 60
ЦПК України саме на позивача
покладається обов'язок довести ті
обставини, на які він посилається як на
підставу своїх вимог, а також
представити суду докази у
підтвердження обставин, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі.

Разом з тим, позивачем в поданій до суду
позовній заяві, а його представником в
судовому засіданні відповідно ст. 60 ЦПК
України не наведено та не представлено
суду доказів у підтвердження того, що
інша сторона договорів купівлі-продажу
нерухомого майна від 4.09.2012 року та
11.10.2012 року ухилялася від їх
нотаріального посвідчення. Вказані
договори купівлі-продажу дійсними
судом не визнавались.

Клопотання про залучення до участі в
справі як відповідачів інших осіб ні
позивачем в поданій до суду позовній
заяві, ні його представником в судовому
засіданні не заявлялись.

Разом з тим, на думку суду, позивачем в
поданій до суду позовній заяві та його
представником в судовому засіданні не
обґрунтовані вимоги до
Красновільської сільської ради
Маневицького району та ОСОБА_2, які є
відповідачами по даній справі.

Аналізуючи зібрані та досліджені в
судовому засіданні докази в їх
сукупності, суд вважає, що в
задоволенні позову ТзОВ „Баффало" до
Красновільської сільської ради
Маневицького району, ОСОБА_2 про
визнання права власності на нерухоме
майно, а саме: приміщення телятника,
загальною площею 552.5 м2, що знаходиться
по АДРЕСА_1 в с. Нічогівка Маневицького
району, приміщення телятника,
загальною площею 878.3 м2, яке знаходиться
по АДРЕСА_2, приміщення телятника,
загальною площею 1406.1 м2, що знаходиться
по АДРЕСА_3, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 16, 181-182, 202-203, 209, 220, 328, 334,
391-392, 638, 655-657 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю „Баффало"
до Красновільської сільської ради
Маневицького району Волинської
області, ОСОБА_2 про визнання права
власності на нерухоме майно, а саме:
приміщення телятника, загальною площею
552.5 м2, що знаходиться по АДРЕСА_1 в с.
Нічогівка Маневицького району
Волинської області, приміщення
телятника, загальною площею 878.3 м2, яке
знаходиться по АДРЕСА_2 Волинської
області, приміщення телятника,
загальною площею 1406.1 м2, що знаходиться
по АДРЕСА_3 Волинської області,
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Маневицький районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: