АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/3020/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 44 Смоляр О.А.
Доповідач в апеляційній інстанції
Пономаренко В. В. РІШЕННЯ
09 грудня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоПономаренка В.
В.суддівВишні Н. В. , Ювшина В. І. при
секретаріНаконечній М.М. за участю:
Архипенко В.О., Ситника Т.А.
представника відповідачів
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу заступника прокурора
Черкаської області на рішення
Черкаського районного суду Черкаської
області від 08 жовтня 2014 року по справі
за позовом прокурора Черкаського
району до ОСОБА_7, ОСОБА_8, Черкаської
райдержадміністрації, третя особа без
самостійних вимог ДП «Черкаське лісове
господарство», про визнання незаконним
та скасування розпорядження
райдержадміністрації, визнання
державних актів на право власності
в с т а н о в и л а :
28 лютого 2014 року прокурор Черкаського
району звернувся до суду з позовами до
ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання незаконним
та скасування розпорядження
райдержадміністрації, визнання
державних актів на право власності
недійсними, які ухвалою Черкаського
районного суду Черкаської області від
07 квітня 2014 об'єднані в одне
провадження. Свої вимоги прокурор
обґрунтовує тим, що відповідно до
розпорядження голови Черкаської
районної державної адміністрації від
17.04.2008р. № 109 «Про передачу земельних
ділянок у власність громадян для
будівництва та обслуговування
житлових будинків, господарських
будівель і споруд в адміністративних
межах Геронимівської сільської ради»,
затверджено проекти землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у
власність для будівництва і
обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд
загальною площею 0,7614 га за рахунок
лісів 1-ї групи ДП «Черкаське лісове
господарство» в адміністративних
межах Геронимівської сільської ради
Черкаського району Черкаської області
за межами населеного пункту та
передано земельні ділянки у власність
7-ми громадянам, в т.ч. і ОСОБА_7, ОСОБА_8,
та на підставі цього розпорядження
вони отримали державні акти на ці
Прокурор вважає, що при передачі
вказаних земельних ділянок у власність
зазначеним особам відповідачами було
порушено вимоги п. 5 ч. 1 ст. 31, п. 3 ч. 1 ст. 32
Лісового кодексу України, ст. 57, п. ґ) ч. 4
ст. 84, ст. 142 Земельного кодексу України.
У зв'язку з наведеним, прокурор просив
суд визнати незаконним та скасувати
розпорядження Черкаської районної
державної адміністрації Черкаської
області від 17.04.2008 року № 109 в частині
припинення права користування та
передачі у власність ОСОБА_7 та ОСОБА_8
земельних ділянок площею 0,1155 га та 0,1015
га відповідно, розташованих в
адміністративних межах Геронимівської
сільської ради Черкаського району
Черкаської області, за межами
населеного пункту; визнати недійсними
державні акти на право власності на
вказані земельні ділянки.
Рішенням Черкаського районного суду
Черкаської області від 08 жовтня 2014 року
в задоволенні позову прокурора
Черкаського району відмовлено, у
зв'язку з пропуском строку позовної
давності.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, заступник прокурора
Черкаської області подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального права просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції судова колегія приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обгрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка
правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване
рішення не відповідає.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими;

3) невідповідність висновків суду
обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також розгляд і
вирішення справи неповноважним судом;
участь в ухваленні рішення судді, якому
було заявлено відвід на підставі
обставин, що викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

Судом встановлено, що розпорядженням
голови Черкаської районної державної
адміністрації від 17.04.2008р. №109 «Про
передачу земельних ділянок у власність
громадян для будівництва та
обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд в
адміністративних межах Геронимівської
сільської ради», припинено право
користування ДП «Черкаське лісове
господарство» земельною ділянкою
площею 0,7614 (ліси І групи, рілля),
затверджено проекти землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у
власність для будівництва і
обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд
загальною площею 0,7614 га за рахунок
лісів 1-ї групи ДП «Черкаське лісове
господарство» в адміністративних
межах Геронимівської сільської ради
Черкаського району Черкаської області
за межами населеного пункту та
передано безоплатно земельні ділянки у
власність 7-ми громадянам, в т.ч. і
ОСОБА_7, ОСОБА_8 (а.с. 14).

На підставі вказаного Розпорядження
відповідачі отримали державні акти на
право власності на земельну ділянку:
ОСОБА_7 - площею 0,1155 га, державний акт ЯЖ
№ 104392 від 14.05.2008 року (а.с. 12); ОСОБА_8
-площею 0,1015 га, державний акт ЯЖ № 104391
від 14.05.2008 року (а.с. 65).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 32 Лісового
кодексу України (в редакції, що діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин) до повноважень районних
державних адміністрацій зокрема
належить передача у власність, надання
у постійне користування для
нелісогосподарських потреб земельних
ділянок площею до 1 гектара, що
перебувають у державній власності, у
межах сіл, селищ, міст районного
значення та припинення права
користування ними.

З матеріалів справи вбачається, що
Черкаською райдержадміністрацією було
передано у приватну власність громадян
земельну ділянку державної власності
площею 0,7614 га, яка перебувала у
користуванні ДП «Черкаське лісове
господарство», в адміністративних
межах Геронимівської сільської ради за
межами населеного пункту.

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку, що
Черкаська райдержадміністрація при
припиненні права користування
земельною ділянкою та передачі права
власності на неї порушила вимоги ст. 32
Лісового кодексу України, оскільки
відповідно до ст. 31 Лісового кодексу
України повноваження щодо
розпорядження земельними ділянками
площею до 1 га, що перебувають у
державній власності, на відповідній
території за межами населених пунктів,
було надано обласним державним
адміністраціям.

Відповідно до ст. 141 Земельного кодексу
України підставами припинення права
користування земельною ділянкою є,
зокрема, добровільна відмова від права
користування земельною ділянкою;
вилучення земельної ділянки у
випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 142 Земельного кодексу
України припинення права власності на
земельну ділянку у разі добровільної
відмови власника землі на користь
держави або територіальної громади
здійснюється за його заявою до
відповідного органу. Припинення права
постійного користування земельною
ділянкою у разі добровільної відмови
землекористувача здійснюється за його
заявою до власника земельної ділянки.
Власник земельної ділянки на підставі
заяви землекористувача приймає
рішення про припинення права
користування земельною ділянкою, про
що повідомляє органи державної
реєстрації.

В матеріалах справи відсутня
добровільна відмова ДП «Черкаське
лісове господарство» від права
користування спірною земельною
ділянкою, а є лише висновки
Підприємства, у якому останнє не
заперечує проти надання земельної
лісової ділянки відповідачам під
будівництво та обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд (а.с. 22, 76).

Враховуючи наведене,
райдержадміністрацією безпідставно
було припинено право користування
вказаною земельною ділянкою.

Крім того, оскаржуваним розпорядженням
райдержадміністрації фактично змінено
цільове призначення земельної ділянки
з порушенням порядку встановленого ст.
20 Земельного кодексу України, ст. ст. 57,
58 Лісового кодексу України.

Отже, судом першої інстанції було вірно
встановлено, що розпорядження
Черкаської райдержадміністрації № 109
від 17.04.2008 року прийняте з порушенням
чинних на той час норм земельного
законодавства України, а тому його слід
визнати незаконним та скасувати.

За таких обставин, оскільки судом
встановлено, що розпорядження
райдержадміністрації було прийнято з
порушенням законодавства України та
скасовано, видані відповідачам на
підставі нього державні акти слід
визнати недійсними.

Водночас, відмовляючи в задоволенні
позову, суд першої інстанції вважав, що
позивачем пропущено строк позовної
давності для звернення до суду із
вказаними позовними вимогами, оскільки
оскаржуване розпорядження було
предметом дослідження прокуратури
Черкаського району Черкаської області
у жовтні-листопаді 2008 року, проте
прокурор звернувся до суду лише 11
березня 2014 року.

Однак, колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції
з наступних підстав.

Відповідно до ст. 256, 257 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Статтею 268 ЦК України визначено вимоги,
на які позовна давність не поширюється.
Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 268 ЦК
України (в редакції чинній на час
прийняття розпорядження) позовна
давність не поширюється на вимогу
власника або іншої особи про визнання
незаконним правового акта органу
державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування, яким
порушено його право власності або інше
речове право.

Законом України № 4176-VІ від 20.12.2011 року
«Про внесення змін до деяких законів
України щодо вдосконалення порядку
здійснення судочинства» п. 4 ч. 1 ст. 268 ЦК
України було виключено.

Однак, в пп. 3 п. 5 Прикінцевих та
перехідних положень вказаного Закону
визначено, що протягом трьох років з
дня набрання чинності цим Законом
(тобто до 15 січня 2015 року) особа має
право звернутися до суду з позовом про
визнання незаконним правового акта
державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування, яким
порушено право власності або інше
речове право особи.

Враховуючи наведене, оскільки на
момент набрання чинності зазначеним
Законом позовна давність на спірні
правовідносини не поширювалась,
прокурор Черкаського району
Черкаської області звернувшись до суду
з вказаним позовом 28.02.2014 року не
пропустив строк позовної давності.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що оскільки судом першої
інстанції при розгляді даної справи
були допущені порушення норм
матеріального і процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи, рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням по
справі нового рішення про задоволення
позовних вимог прокурора Черкаського
району в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідачів в дохід держави слід
стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. за
подання позовної заяви та 121,80 грн. за
подання апеляційної скарги, а всього
365,40 грн., тобто по 121,80 грн. з кожного
відповідача.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів судової
палати ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Черкаської області -
задовольнити.

Рішення Черкаського районного суду
Черкаської області від 08 жовтня 2014 року
по справі за позовом прокурора
Черкаського району до ОСОБА_7, ОСОБА_8,
Черкаської райдержадміністрації,
третя особа без самостійних вимог ДП
«Черкаське лісове господарство», про
визнання незаконним та скасування
розпорядження райдержадміністрації,
визнання державних актів на право
власності недійсними - скасувати та
ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги прокурора Черкаського
району Черкаської області -
задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати
розпорядження Черкаської районної
державної адміністрації Черкаської
області від 17 квітня 2008 року № 109 «Про
передачу земельних ділянок у власність
громадян для будівництва та
обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд в
адміністративних межах
Геронимісвської сільської ради» в
частині припинення права користування
та передачі у власність ОСОБА_7
земельної ділянки площею 0,1155 га, ОСОБА_8
земельної ділянки площею 0,1015 га,
розташованих в адміністративних межах
Геронимівської сільської ради
Черкаського району Черкаської області,
за межами населеного пункту.

Визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,1155 га серії ЯЖ № 104392 від 14
травня 2008 року, виданий на ім'я ОСОБА_7.

Визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,1015 га серії ЯЖ № 104391 від 14
травня 2008 року, виданий на ім'я ОСОБА_8.

Стягнути в дохід держави з ОСОБА_7,
ОСОБА_8, Черкаської районної державної
адміністрації Черкаської області
судовий збір за подання позовної заяви
та апеляційної скарги по 121 гривні 80
коп. з кожного.

Рішення набирає чинності одразу після
проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :