Справа № 464/2452/14-ц
пр.№ 2/464/809/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.11.2014року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Мички Б.Р.

з участю секретаря судового засідання
Дулюк Н.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Львові
цивільну справу за первісним позовом
ОСОБА_1 до Львівської міської
громадської організації інвалідів
«АГС №13», ОСОБА_5, треті особи Обласне
комунальне підприємство «Бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки», Львівське міське
управління юстиції, про визнання права
власності та позовом ОСОБА_5 до
Львівської міської громадської
організації інвалідів «АГС №13», ОСОБА_1
про зобов'язання забезпечити право
облаштування гаража шляхом демонтажу
гаражного боксу, -

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із
позовом, в якому просить визнати за нею
право власності на гараж НОМЕР_1, який
знаходиться на території Львівської
міської громадської організації
інвалідів «АГС №13» по вул.Майданній, 1 в
м.Львові, який згідно з реєстраційного
посвідчення №351 від 02.04.1993 р. передано у
власність ОСОБА_5 В обґрунтування
позовних вимог покликається на те, що
08.11.2012 р. Перемишлянським районним
судом Львівської області затверджено
мирову угоду, укладену між нею та її
колишнім чоловіком ОСОБА_5 по цивільній
справі про поділ майна подружжя. Згідно
із вказаною мировою угодою гаражний
бокс НОМЕР_2 в автогаражному
кооперативі №13 (тепер Львівська
міська громадська організація
інвалідів «АГС №13») по вул.Майданній, 1
у м.Львові перейшов в цілому у її
власність, а за ОСОБА_5 визнано право на
грошову компенсацію вартості ? частки
гаражного боксу НОМЕР_2 в розмірі 9265
грн. З метою оформлення
правовстановлюючих документів на
право власності на вказаний гараж на
підставі ухвали суду про затвердження
мирової угоди вона звернулась до
третіх осіб, однак в такому їй було
відмовлено, оскільки гаражний бокс
НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_6 Після
неодноразових звернень до відповідача
та третіх осіб, встановлено, що в
дійсності відповідач ОСОБА_5 є
власником гаражного боксу НОМЕР_1, а не
НОМЕР_2, який у 1999 р. був
перенумерований.

ОСОБА_5 звернувся до суду із
позовом, в якому просить зобов'язати
відповідачів забезпечити йому право
облаштування гаража на наданому йому
як члену Львівської міської
громадської організації інвалідів
«АГС №13» у постійне користування місці
площею 20,8 кв.м на земельній ділянці
останнього шляхом демонтажу гаражного
боксу НОМЕР_2, який належить ОСОБА_1 В
обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що є членом
Львівської міської громадської
організації інвалідів «АГС №13» і йому
у постійне користування надано місце
для облаштування гаража площею 20,8 кв.м
на земельній ділянці даної громадської
організації. Згідно з ухвалою
Перемишлянського районного суду
Львівської області від 08.11.2012 р. про
затвердження мирової угоди, право
власності на гаражний бокс НОМЕР_2
набула ОСОБА_1 Починаючи з цього часу,
не має можливості реалізувати своє
право як члена Львівської міської
громадської організації інвалідів
«АГС №13», оскільки на цьому місці
знаходиться гаражний бокс НОМЕР_2,
власником якого є ОСОБА_1 На
неодноразові звернення з вимогою
забезпечити йому право облаштування
гаража для зберігання і обслуговування
автомобіля, відповідачами такі його
законні вимоги залишилися не
виконаними.

У судовому засіданні позивач та
її представник первісний позов
підтримали, просять задоволити та дали
пояснення, аналогічні змісту позовної
заяви; позов ОСОБА_5 не визнали та
просять в такому відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_5
проти первісного позову заперечив за
безпідставністю позовних вимог та
просить позов ОСОБА_5 задоволити з
викладених в ньому підстав.

Представник відповідача
Львівської міської громадської
організації інвалідів «АГС №13» у
судовому засіданні згідно з письмовими
поясненнями позов ОСОБА_1 про визнання
права власності на гаражний бокс
заперечує, а позов ОСОБА_5 про демонтаж
гаражного боксу визнає та просить
задоволити; у судове засідання 24.11.2014 р.
не з'явився, подавши заяву про розгляд
справи без його участі.

Представник третьої особи
Львівського міського управління
юстиції в судовому засіданні при
розгляді справи покликається на розсуд
суду.

Третя особа ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» явку
уповноваженого представника в судове
засідання не забезпечив, хоча належним
чином в порядку ст.ст.74-76 ЦПК України
викликався до суду, а тому суд вважає за
можливе розглядати справу у його
відсутності.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали даної
справи, матеріали цивільної справи
№2-6/2012, інвентаризаційну справу по
вул.Майданній, 1 в м.Львові, матеріали
висновку по зверненню ОСОБА_1 щодо
неправомірних дій голови автогаражної
спілки №13, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень, з врахуванням положень
ст.ст.57-59 ЦПК України.

Згідно зі ст.57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їх представників,
допитаних як свідків, письмових
доказів, речових доказів, зокрема
звуко- і відеозаписів, висновків
експертів. При цьому дані докази
повинні бути належними та допустимими,
як це передбачено ст.ст.58-59 ЦПК України.

Установлюючи наявність або
відсутність фактів, якими
обґрунтовувалися вимоги чи
заперечення, визнаючи одні та
відхиляючи інші докази, суд повинен
свої дії мотивувати та враховувати, що
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях (ч.4 ст.60 ЦПК України).

У ч.1 ст.61 ЦПК України передбачено, що
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Згідно із ч.1 ст.179 ЦПК України предметом
доказування під час судового розгляду
є факти, які обґрунтовуються заявлені
вимоги чи заперечення або мають інше
значення для вирішення справи (причини
пропуску строку позовної давності
тощо) і підлягають встановленню при
ухваленні судового рішення.

Так, позивач ОСОБА_1 звернулася до суду
із позовом до Львівської міської
громадської організації інвалідів
«АГС №13» та ОСОБА_5 про визнання права
власності на гараж НОМЕР_1 по
вул.Майданній 1 в м.Львові у зв'язку із
неможливістю оформлення на нього
правовстановлюючих документів згідно
з ухвалою Перемишлянського районного
суду Львівської області від 08.11.2012 р.

Судом встановлено, що у провадженні
Перемишлянського районного суду
Львівської області знаходилася справа
№2-6/2012 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про
поділ майна подружжя. Провадження у
даній справі у зв'язку із визнання
мирової угоди між сторонами закрито
ухвалою суду від 08.11.2012 р., яка не
оскаржувалась та набрала законної сили
14.11.2012 р. Так, у відповідності до даної
ухвали гаражний бокс НОМЕР_2 в
автогаражному кооперативі №13 (тепер
Львівська міська громадська
організація інвалідів «АГС №13») по
вул.Майданній, 1 у м.Львові, який
належить сторонам на праві спільної
власності, переходить в цілому у
власність ОСОБА_1, яка визнає за ОСОБА_5
право на грошову компенсацію вартості ?
частки гаражного боксу НОМЕР_2 в
розмірі 9265 грн.

Разом з тим, відповідно до матеріалів
справи №2-6/2012 Перемишлянського
районного суду Львівської області,
спір фактично виник та розглядався
відносно гаражу НОМЕР_1 по вул.Майданій,
1 в м.Львові, що підтверджується,
зокрема, ухвалою про призначення
експертизи від 29.07.2011 р. по даній справі
та висновком самої судової
будівельно-технічної експертизи №056/11
від 30.03.2012 р., у відповідності до яких
призначалась та проводилась
експертиза саме відносно гаражного
боксу НОМЕР_1.

Відтак, судом встановлено, що в ухвалі
Перемишлянського районного суду
Львівської області від 08.11.2012 р. про
затвердження мирової угоди між
сторонами, фактично допущено описку,
зокрема замість номеру гаражного
боксу, з приводу якого виник та
розглядався спір між сторонами, НОМЕР_1,
помилкового зазначено НОМЕР_2
(попередній номер).

Так, відповідно до вимог ст.ст.10, 214, 215
ЦПК України на суд покладено обов'язок
сприяти всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи. За умовами
ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або не вчинення процесуальних
дій і сприяє їхніх прав у випадках
встановлених нормами ЦПК України.

Судом позивачеві ОСОБА_1 та її
представникові було роз'яснено вимоги
ч.4 ст.10 ЦПК України та наслідки не
вчинення певної дії, зокрема, право
звернення до Перемишлянського
районного суду Львівської області щодо
виправлення описки в порядку ст.219 ЦПК
України в ухвалі від 08.11.2012 р. по справі
№2-6/2012. Разом з тим, такі відмовилися
від права на виправлення описки.

Крім цього, згідно зі ст.15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. За умовами
ч.ч.1, 2 ст.3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Так, з аналізу вищенаведених норм
вбачається, що позивачем є особа, права
якої порушено чи оспорюється, а
відповідно відповідачем - особа, яка
порушила його права.

Судом встановлено, що спір фактично
виник з приводу неможливості виконати
судове рішення - ухвалу суду від 08.11.2012
р. в частині оформлення права власності
позивача відповідними державними
органами через наявну в ній описку, а
цивільне право ОСОБА_1, зокрема
наявними відповідачами, не порушено, а
тому відсутні правові підстави для
його захисту в судовому порядку при
зверненні до суду з вимогами про
визнання права власності, а може бути
усунено шляхом подання заяви про
виправлення описки в порядку ст.219 ЦПК
України.

Щодо вимоги ОСОБА_5 про
зобов'язання Львівської міської
громадської організації інвалідів
«АГС №13» та ОСОБА_1 забезпечити йому
право на облаштування гаража шляхом
демонтажу гаражного боксу НОМЕР_2,
покликаючись на те, що відповідно до
ухвали Перемишлянського районного
суду м.Львова від 08.11.2012 р. ОСОБА_1 є
власником згаданого гаражного боксу, а
відтак він не має можливості
облаштувати гараж на наданій йому
земельній ділянці, то суд враховує
наступне.

Так, відповідно до матеріалів
справи, ОСОБА_5 на праві приватної
власності належить гараж НОМЕР_1 по
вул.Майданній, 1 в м.Львові, та
враховуючи наведені вище висновки
суду, останній не вправі звертатись з
вимогою про демонтаж саме гаражного
боксу НОМЕР_2.

Крім цього, всупереч вимогам ст.ст.10, 60
ЦПК України з наданням належних та
допустимих доказів, як цього вимагають
положення ст.ст.57-59 ЦПК України, на
підставі яких суд може встановити
наявність або відсутність обставин,
якими обґрунтовує позивач свою вимогу
про демонтаж гаражного боксу НОМЕР_2 не
надано, а відтак не доведено жодних
підстав для демонтажу згаданого
гаражного боксу.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із
принципу диспозитивності цивільного
судочинства, визначеного ст.11 ЦПК
України, відповідно до якої суд
розглядає справу лише в межах
заявлених сторонами вимог і лише на
підставі поданих ними доказів, суд
приходить до висновку, що позов ОСОБА_1
про визнання права власності га гараж
та позов ОСОБА_5 про демонтаж гаражного
боксу НОМЕР_2 є безпідставними та в
задоволенні таких слід відмовити. За
встановлених судом фактичних обставин
справи визнання представником
відповідача Львівської міської
громадської організації інвалідів
«АГС №13» позов ОСОБА_5 порушує права
інших осіб та не приймається судом до
уваги.

На підставі ст.15 ЦК України та
керуючись ст.ст.3, 10, 11, 57-61, 169, 208, 212-216, 218
ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

в позові ОСОБА_1 до Львівської міської
громадської організації інвалідів
«АГС №13», ОСОБА_5, треті особи Обласне
комунальне підприємство «Бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки», Реєстраційна
служба Львівського міського
управління юстиції про визнання права
власності відмовити.

В позові ОСОБА_5 до Львівської міської
громадської організації інвалідів
«АГС №13», ОСОБА_1 про зобов'язання
забезпечити право облаштування гаража
шляхом демонтажу гаражного боксу -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання апеляційної скарги до
апеляційного суду Львівської області
через Сихівський районний суд м.Львова
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, у відсутності
яких таке прийняте, - в той же строк з
дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо таку не було
подано. У разі подання такої рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Головуючий