Справа № 447/483/14
Головуючий у 1 інстанції: Головатий А.П.
Провадження № 22-ц/783/5576/14
Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Ясиновській Я.М.

з участю: представників ОСОБА_2-

ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Миколаївського районного суду
Львівської області від 17 червня 2014
року, -

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ "Родовід Банк" звернувся з позовом
до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про солідарне
стягнення 40009.98 доларів США, що в
еквіваленті до національної валюти за
курсом НБУ на дату розрахунку
становить 369528.19 грн., заборгованості за
кредитним договором.

Рішенням Миколаївського районного
суду Львівської області від 17 червня 2014
року позовні вимоги задоволено
частково, стягнуто солідарно з
відповідачів ОСОБА_2,РНОКПП НОМЕР_1 та
ОСОБА_5, РНОКПП НОМЕР_2 заборгованість у
розмірі 30615 (тридцять тисяч шістсот
п'ятнадцять) доларів США 54 центи, що у
еквіваленті до національної валюти
становить 282762 (двісті вісімдесят дві
тисячі сімсот шістдесят дві) грн. 08
копійок. Вирішено питання судових
витрат.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2, в
апеляційній скарзі посилається на
порушення судом при ухваленні
оскаржуваного рішення норм
матеріального та процесуального права,
ухвалення рішення при неповно
з'ясованих обставинах справи, а
висновки суду не відповідають дійсним
обставинам справи. Вказує, що судом
першої інстанції стягнуто
заборгованість, а саме 3 % річних від
суми простроченої заборгованості без
застосування наслідків спливу строку
позовної давності. Крім того, судом
необґрунтовано проведено стягнення
пені в розмірі, що значно перевищує
суму заборгованості за кредитним
договором, оскільки відповідно до
вимог чинного законодавства розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших істотних обставин.
Також апелянт зазначає, що позивач не
довів факту, що розмір збитків у зв'язку
з невиконанням відповідачем умов
договору значно перевищує отримані
банком грошові кошти та дорівнює саме 29
536,71 доларів США, а тому вимоги в частині
стягнення пені підлягають задоволенню
частково, а саме співрозмірно до суми
заборгованості. Вказує, що судом не
взято до уваги і не зменшено суму
заборгованості, оскільки нею надано
квитанції на підтвердження проведених
платежів по погашенню частини богу.
Просить рішення суду змінити,
зменшивши суму простроченої
заборгованості з 5 567,27 доларів США на 4
692,27 доларів США,що еквівалентно 43 309
гривень 65 копійок, суму 3% річних з 152,22
доларів США на 127,40 доларів США, що
еквівалентно 1 175 гривень 90 копійок,
пені з 20 143,05 доларів США на суму
співрозмірну із заборгованістю за
кредитним договором, що підлягає
стягненню з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь
позивача. В решті рішення суду залишити
без змін.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення представників ОСОБА_2 -
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на підтримання доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія
суддів вважає, що така підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає
зазначеним вимогам.

Положеннями ст. 214 ЦПК України
передбачено, що під час ухвалення
рішення суд вирішує такі питання: чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їхнє
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають зі встановлених
обставин та яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ПАТ «Родовід Банк» та стягуючи
солідарно з відповідачів суму
заборгованості за кредитним договором,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачка ОСОБА_2 неналежно
виконувала умови кредитного договору
внаслідок чого у неї склалася
заборгованість по сплаті тіла кредиту,
відсотків за користування кредитними
коштами, пені, яка підлягає солідарному
стягненню з боржника, та поручителя
ОСОБА_5, який поручився за виконання
ОСОБА_2 зобов»язань за кредитним
договором.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти, сплата
яких передбачена ст.1048 ЦК України.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст.525 Цивільного
кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст.527 ЦК України боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

Відповідно до ч.1 статті 1050 ЦК України,
якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.625 КК України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 24.06.2008 року між ВАТ
«Родовід Банк» (правонаступником якого
є ПАТ «Родовід Банк») та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір
№41/АА-00024.08.2, за умовами якого ПАТ
«Родовід Банк» надав відповідачці
споживчий кредит в сумі 24 421,00 доларів
США зі строком погашення до 24.06.2015 року
з відсотковою ставкою 13,5% річних.

Для забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором №41/АА-00024.08.2 від
24.06.2008 року, між ПАТ «Родовід Банк» та
ОСОБА_5, 24.06.2008 р., було укладено договір
поруки, згідно з яким він взяв на себе
зобов'язання солідарно відповідати
перед банком у повному обсязі за
своєчасне та повне виконання ОСОБА_2
зобов»язань за кредитним договором.

Додатковою угодою до кредитного
договору від 26.08.2008 року процентну
ставку за кредитним договором було
підвищено до 14,5% річних, ОСОБА_5
погодився на підняття процентної
ставки, що підтверджується додатковою
угодою до договору поруки від 26.08.2008
року.

Судом першої інстанції встановлено, що
ПАТ «Родовід Банк» виплатив ОСОБА_2
обумовлену договором суму кредиту,
однак вона свої зобов'язання за
кредитним договором належним чином не
виконувала, не сплачувала своєчасно
кредит та відсотки за користування
кредитними коштами, у зв'язку з чим
утворилась заборгованість.

Пунктом 3.6. кредитного договору
передбачено, що за порушення строків
повернення кредиту чи сплати
процентів, позичальник зобов'язаний
сплачувати банку пеню за кожний день
прострочки в розмірі 1,6% (одна ціла
шість десятих) процентів від суми
простроченої заборгованості.

Відповідно до п. 5.2. кредитного
договору, банк має право у разі
недотримання позичальником умов
договору, вимагати в односторонньому
порядку дострокового його розірвання,
повернення одержаних кредитів, сплати
нарахованих ними процентів,
відшкодування збитків, заподіяних
банку внаслідок невиконання або
неналежного виконання позичальником
умов цього договору.

Представники відповідачки ОСОБА_2 в
суді першої та апеляційної інстанцій
не заперечували наявність у неї
заборгованості за кредитним договором.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та застосував норми матеріального
права щодо дострокового погашення
заборгованості та визначив суму
заборгованості відповідно до
вищезазначених вимог закону і умов
укладеного кредитного договору.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Згідно з роз»ясненнями п.27 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30.03.2012 р.№5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
положення ч.3 ст. 551 ЦК України про
зменшення розміру неустойки може бути
застосовано судом лише за заявою
відповідача до відсотків, які
нараховуються як неустойка, і не може
бути застосовано до сум, які
нараховуються згідно з ч.2 ст. 625 ЦК
України, які мають іншу правову
природу.

Істотними обставинами в розумінні ч.3
ст. 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь
виконання зобов»язання боржником;
майновий стан сторін, які беруть участь
у зобов»язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу (наприклад, відсутність
негативних наслідків для позивача
через прострочення виконання
зобов»язань).

Як вбачається з розрахунку
заборгованості ОСОБА_2 за кредитним
договором №41/АА-00024.08.2, укладеним 24.06.2008
р., її розмір станом на 11.03.2014 р. становив
40009.98 дол. США, з яких: 4753.78 дол. США
загальна сума поточної заборгованості;
5567.27 дол. США - загальна сума
простроченої заборгованості; 29536.71 дол.
США - загальна сума пені за несвоєчасне
погашення заборгованості за кредитом;
152.22 дол. США - загальна сума трьох
процентів річних від суми простроченої
кредитної заборгованості, що в
еквіваленті до національної валюти за
курсом НБУ на дату розрахунку
становило 369528.19 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції, застосувавши
строк позовної давності до вимог по
пені, зменшив розмір нарахованої пені з
29536.71 дол. до 20143.05 дол. США, а відтак
стягнув з боржника ОСОБА_2 та
поручителя ОСОБА_5 30615.54 дол. США
заборгованості за кредитним договором.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 551 ЦК
України, якою передбачено право суду
зменшувати розмір неустойки, якщо він
значно перевищує розмір
заборгованості, беручи до уваги те, що
заборгованість за кредитним договором
по тілу кредиту та відсотках станом на
11.03.2014 р. становила 10321.05 дол. США, а
розмір нарахованої пені 29536.71 дол. США,
що значно перевищує розмір
заборгованості і свідчить про не
співмірність пені із розміром
основного боргу, зважаючи на
клопотання представників відповідача
ОСОБА_2, колегія суддів приходить до
висновку про можливість зменшення
розміру пені, яка підлягає солідарному
стягненню з відповідачів до розміру
основного боргу, а саме, 10321.05 дол. США,
яка включає 4753.78 дол. США загальної суми
поточної заборгованості; 5567.27 дол. США -
загальної сума простроченої
заборгованості.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що оскаржуване
рішення суду першої інстанції слід
змінити, зменшивши розмір
заборгованості, яка підлягає
солідарному стягненню з ОСОБА_2, ОСОБА_5
на користь ПАТ «Родовід Банк» станом на
11.03.2014 р., з 30615.54 дол. США до 20794.32 дол.
США, що еквівалентно 192054.26 грн. (курс
долара станом на 11.03.2014 р. становив
9.235900), з яких, 10321.05 дол. США -
заборгованість по тілу кредиту та
відсотках; 10321.05 дол. США -
заборгованість по пені; 152.22 дол. США -
три проценти річних. В решті рішення
суду залишити без змін.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, ст. ст. 309,313,
314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2-
задовольнити частково.

Рішення Миколаївського районного суду
Львівської області від 17 червня 2014 року
змінити, зменшивши розмір
заборгованості, яка підлягає
солідарному стягненню з ОСОБА_2, ОСОБА_5
на користь ПАТ «Родовід Банк» з 30 615.54
дол. США до 20794.32 дол. США, що
еквівалентно 192054.26 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржене в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з часу
набрання рішенням апеляційного суду
законної сили.

Головуючий:
Шеремета Н.О.

Судді:
Зверхановська Л.Д.

Цяцяк Р.П.