Справа № 184/2403/14-ц
Номер провадження 2/184/534/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19.11.2014м.
ОрджонікідзеОрджонікідзевський
міський суд Дніпропетровської області
в складі:

головуючого
судді - Горбенко Н.В.

при секретарі -
Попівніч Н.І.,

з участю: представника позивача -
Аксьонова М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Орджонікідзе цивільну
справу за позовом ДП «Національна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом» в особі відокремленого
підрозділу «Южно-Українська атомна
електрична станція» до ОСОБА_2 про
стягнення витрат на підготовку
фахівця, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, обґрунтовуючи його тим, що
21.12.2010 року між Державним підприємством
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом»,
Севастопольським національним
університетом ядерної енергії та
промисловості (далі по тексту -
Університет), та ОСОБА_2, керуючись
умовами Договору (далі по
тексту-Основний договір) про надання
освітніх послуг, укладеного між
позивачем та Університетом на
відповідні роки був укладений Договір
за № 1-10-645-Ю про підготовку фахівця
освітньо-кваліфікаційного рівня
«бакалавр» (далі по тексту - Договір).
Пунктом 1.1 вказаного Договору
передбачено, що позивач оплачує
вартість послуг на підготовку фахівця
відповідно до Основного договору, а
відповідач зобов'язується навчатись за
державним замовленням в Університеті
на денній формі навчання за
освітньо-кваліфікаційного рівня
бакалавр по спеціальності: Атомна
енергетика, термін навчання
встановлено до 31.07.2014р. Пунктом 1.2
Договору передбачено, що вартість
послуг на підготовку, які оплачує
замовник за час навчання особи в
Університеті визначається відповідно
до Основного договору і становить: на
період з 01.09.2010 по 31.12.2010 - 3820 грн. Пунктом
1.3 Договору передбачено, що вартість
послуг на наступні роки навчання
визначається сторонами після
укладення Основного договору на
відповідний рік додатковою угодою, яка
є невід'ємною частиною цього Договору.
Так, відповідно до додаткової угоди №1
від 25.04.11р. до Договору загальна
вартість навчання відповідача на
період з 01.01.2011р. до 31.12.2011р. становить 11
268,63 грн. відповідно до додаткової угоди
№2 від 01.10.12р. загальна вартість
навчання на період з 01.01.2012р. до 31.12.2012р.
становить 12 298 грн. Пунктом 4.1 Договору
№ 1-10-645-Ю від 21.12.2010 року, передбачено, що
відповідач зобов'язується сумлінно
ставитись до навчання, оволодівати
теоретичними знаннями, практичними
навичками, сучасними методами роботи і
досліджень з обраної спеціальності, не
пропускати занять без поважних причин,
виконувати належним чином та у
встановлені строки всі види завдань,
виконувати навчально-методичні вимоги
викладачів. Відповідно до Протоколу №1
від 07 лютого 2013 року засідання комісії
по укладанню договорів зі студентами
СНУЯЕтаП, які навчаються за рахунок
коштів ДП НАЕК «Енергоатом» у квоті ВП
«Южно-Українська АЕС» вирішено
виключити з квоти ОСОБА_2 (3 курс,
спеціальність «АЕ») з 01.02.2013 року за
порушення умов договору з
відшкодуванням витрат ВП
«Южно-Українська АЕС» на його навчання.
Відповідно до наказу № 95/ок від 25.02.2013
року відповідача у зв'язку з
невиконанням пункту 4.1 Договору
переведено за власним бажанням на
платну (контрактну) форму навчання з
01.02.2013 року. Таким чином, відповідачем
були суттєво порушені умови Договору,
що призвело до звернення позивача з
вимогою про відшкодування витрат
пов'язаних з його навчанням. Оскільки в
добровільному порядку відповідач
відмовився від погашення витрат
сплачених на його підготовку то
позивач був змушений звернутися до
суду й просив стягнути з ОСОБА_2 на його
користь 27 387 грн., а також судові витрати
по справі.

В судовому засіданні представник
позивача Аксьонов М.В. підтримав
позовну заяву в повному обсязі та
просив позов задовольнити. Пояснив, що
контракт на навчання підписувався з
ОСОБА_2, який на той час був повнолітнім.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився. Про дату та час розгляду
справи був повідомлений належним
чином, причина неявки суду не відома.
Таким чином суд зі згоди представника
позивача ухвалює заочне рішення, що
відповідає вимогам ст.ст.224-226 ЦПК
України.

Однак від відповідача надійшли
заперечення на позовну заяву, в яких
він посилається, на те що, літом 2010 р.
будучи неповнолітнім він здав
документи до Севастопольського
національного університету ядерної
енергії та промисловості з метою
навчання на денній бюджетній формі
навчання і був зарахований. З 1.09.2010 року
він став навчатись в даному учбовому
закладі. На підставі постанови
Кабінету Міністрів від 12 липня 2004 р. N 882
«Про призначення і виплати стипендій»,
йому починаючи з вересня 2010 року було
призначено стипендію з загального
фонду державного бюджету. При
зарахуванні між ним та університетом
укладався відповідний договір, згідно
якого після закінчення навчального
закладу він повинен був три роки
відпрацювати за спеціальністю. Тобто
він був зарахований і навчався за
бюджетні кошти (кошти держави). 21.12.2010
року його та інших студентів, які
навчались за бюджетні кошти, викликали
до керівництва університету, забрали
договори-контракти, згідно яких вони
були зараховані та навчались за
бюджетні кошти і запропонували, що якщо
вони бажають далі навчатись, то вони
повинні підписати договір з Державним
підприємством «Національна атомна
енергогенеруюча компанія
«Енергоатом». Вони всі були вимушені
підкоритись вимозі керівництву
університету і підписати цей договір.
21.02.2013 року його та інших студентів було
запрошено до ректора університету де
було повідомлено, що Державне
підприємство «Національна атомна
енергогенеруюча компанія
«Енергоатом», розірвало з нами договір.
З яких підстав, на той час їм не
повідомляли. У зв'язку з тим, що в
університеті бюджетні місця де раніше
значився і він, вже були зайняті, а тому
ректор заявив, що якщо вони бажають
далі навчатись, то повинні написати
заяви про переведення їх на платну
форму навчання. Він вимушений був це
зробити так як хотів навчатись. У
зв'язку з тим, що відповідач в
односторонньому порядку розірвав
договір, то наказом ректора від 25.02.2013
року він був переведений на платну
форму навчання. З цього часу він став
самостійно сплачувати кошти за
навчання.

В п. 7.3 Договору № 1-10-645-10 про підготовку
бакалавра від 21.12.2010 року зазначено, що
одностороннє розірвання Договору не
допускається. Договір може бути
достроково розірваний за письмовою
згодою сторін у випадках, визначених п.
5.3 цього Договору, та чинним
законодавством України. Саме позивачем
порушено, цей пункт договору, так, як
він письмової згоди на розірвання
договору не надав. Позивач в
односторонньому порядку згідно
протоколу № 1 від 07.02.2013 року прийняв
рішення про припинення
вищезазначеного договору. Крім того, в
п. 5.1 Договору про підготовку бакалавра
від 21.12.20 10 року зазначено, що особа
повністю відшкодовує Замовнику
витрати, понесені ним на підготовку
Особи відносно до цього договору, у
таких випадках: 5.1.1 дострокового
відрахування особи з СНУЯЕтаП, 5.1.2.
переведення особи за власним бажанням
на контрактну форму навчання та інше.

Позивач в своїй позивній заяві
посилається на те, що начебто він за
власним бажанням перевівся на платну
форму навчання з 01.02.2013 року. На
підставі чого було винесено СНУЯЕтаП
наказ № 95/ок від 25.02.2013 року. Як
вбачається в наданих позивачем
документах хронологія подій була
зовсім інша, саме позивач припинив
фінансування згідно договору, а потім
його змусили написати заяву про
переведення на платну форму навчання. В
наказі СНУЯЕтаП№ 95/ок від 25.02.2013 року не
зазначене його переведення на платну
форму навчання «за власним бажанням».
Тому твердження позивача його перехід
нібито за власним бажанням є
безпідставним. Відповідач вважає, що
саме позивачем односторонньому
порядку розірвано договір № 1-10-645-10 про
підготовку бакалавра від 21.12.2010 року,
чим порушено всі норми діючого
законодавства і він не повинен
позивачу нічого відшкодовувати. Саме
позивачем погіршено його становище,
так як він вимушений з 2013 року
самостійно сплачувати за навчання,
хоча вступав до СНУЯЕтаП на денну
бюджетну форму навчання. По теперішній
час він продовжую навчатись за
спеціальність «Атомна енергетика», але
у зв'язку з анексією Криму перевівся з
Севастопольського НУЯЕтаП до
Одеського національного
політехнічного університету на
факультет ядерної енергії та
промисловості. Він не проти після
закінчення університету піти на роботу
до позивача та відпрацьовувати
потрачені ним кошти на його навчання
згідно договору. В цьому разі він
вважає, що вони з позивачем можуть
домовить без рішення суду.

Також позивач надає суду розрахунок
витрат на підготовку фахівця за період
з 01.09.2010 року по 31.12.2012 року та квитанції
про сплату коштів. Але в наданих
квитанціях зазначено загальні суми
щомісячного перерахування коштів в
яких не відображено, що саме за нього в
ці місяці внесена відповідна сума, яка
зазначена в розрахунку. Він не вважає,
що ці квитанцію доказують факт
перерахування щомісячних внесків за
його навчання саме в таких сумах, як
зазначено в розрахунку та квитанціях.
Ці кошти на нього не витрачались. Крім
цього договір з позивачем укладено
21.12.2010 року, а квитанції про
перерахування коштів позивачем надано
з 12.11.2010 року, тобто до укладення
договору, чого не може бути з юридичних
підстав. Згідно договору № 1-10-645-10 про
підготовку бакалавра від 21.12.2010 року п.
2.9 виконавець повинен забезпечити йому
місцем у гуртожитку; п. 2.10. забезпечити
його 3-х разовим харчуванням та
медичним обслуговуванням. Жоден з цих
пунктів не виконувався, з його
стипендію, яку надавала йому держава
утримувались кошти на харчування та
медичне обслуговування щомісячно у
розмірі 365 грн. Кімнату у гуртожитку
йому також не було надано і він
проживав на квартирі, де сплачував
додатково кошти за її орендування. Це
підтверджується і тим, що він не був
зареєстрований в гуртожитку, а
значився зареєстрованим за місцем
проживання батьків. Позивач має намір
стягнути з нього кошти, які на нього не
витрачав. Виходячи з вище наведеного
відповідач просить, відмовити позивачу
у позові.

Суд, дослідив матеріали справи і
оцінивши їх в сукупності, прийшов до
висновку, що заявлені позивачем
позовні вимоги обґрунтовані, знайшли
своє підтвердження в судовому
засіданні та підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено в судовому засіданні,
21.12.2010 року між ДП «Національна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом», Університетом та ОСОБА_2,
керуючись умовами Основного Договору
про надання освітніх послуг,
укладеного між позивачем та
Університетом на відповідні роки був
укладений Договір за № 1-10-645-Ю про
підготовку фахівця
освітньо-кваліфікаційного рівня
«бакалавр». Відповідно до Протоколу №1
від 07 лютого 2013 року засідання комісії
по укладанню договорів зі студентами
СНУЯЕтаП, які навчаються за рахунок
коштів ДП НАЕК «Енергоатом» у квоті ВП
«Южно-Українська АЕС» вирішено
виключити з квоти ВП ЮУ АЕС ОСОБА_2 ( 3
курс, спеціальність «АЕ») з 01.02.2013 року
за порушення умов договору з
відшкодуванням витрат ВП ЮУ АЕС на його
навчання. Відповідно до наказу № 95/ок
від 25.02.2013 року відповідача в зв'язку з
невиконанням пункту 4.1 Договору
переведено за власним бажанням на
платну (контрактну) форму навчання з
01.02.2013 року. Відповідно до розрахунку,
наданого Університетом, витрати на
підготовку курсанта ЮУ АЕС ОСОБА_2 з
01.09.2010 по 31.12.2012 становлять 27 387 грн.
(розрахунок від 25.02.2013 за №01/24-270). У
зв'язку з тим, що строк на погашення
витрат на підготовку фахівця сплив, а
витрати відповідачем не погашені,
19.03.2013 року відповідачу було направлено
повідомлення за №04/3854 про необхідність
відшкодування витрат на підготовку
фахівця по Договору №1-10-645-Ю від 21.12. 2010
р. в розмірі 27 387 грн. в терміни з 01.04.2013 р.
по 01.04.14р. щомісячно рівними частками. З
даним повідомленням відповідач
ознайомився особисто 01.04.2013 року, про це
свідчить його особистий підпис на
повідомленні.

Ці обставини підтверджуються копіями:
договору про підготовку бакалавра від
21.12.2010 р. (а.с.6-8), додатковими угодами №1,
№2 до договору про підготовку фахівця
(а.с.9-10), розрахунком витрат (а.с.12),
договором №2646/07-НАЕК від 22.03.2010р.
(а.с.13-16), договором №2861-4/07-НАЕК від
06.04.2011р. (а.с.19-23), розрахунком вартості
послуг (а.с.17), договором №3106-4/07-НАЕК від
11.05.2012р. (а.с.27-32), розрахунком вартості
послуг (а.с.33), списком осіб, які
отримують послуги за рахунок коштів
замовника (а.с.34-40), протоколом №1 від
13.02.2013р. (а.с.41-43), наказом №95/ок від
25.02.2013р. (а.с.46), розрахунком витрат на
підготовку ОСОБА_2 (а.с.47-48).

Відповідно до статті 526 Цивільного
Кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 Цивільного
Кодексу України порушенням
зобов'язання є його не виконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частина 1 ст. 611 Цивільного Кодексу
України передбачає, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

ч.1 ст. 61 Закону України «Про освіту»
передбачає, що фінансування навчальних
закладів та установ, організацій.
Підприємств системи освіти
здійснюється за рахунок коштів
відповідних бюджетів, коштів галузей
народного господарства, державних
підприємств і організацій, а також
додаткових джерел фінансування.

ч.1 ст. 45 Закону України «Про вищу
освіту» передбачає, що особи, які
навчаються у вищих навчальних
закладах, можуть бути відраховані з
вищого навчального закладу за власним
бажанням, невиконання навчального
плану, за порушення умов контракту,
інших випадках передбачених законом.

Пунктом 4.1 Договору № 1-10-645-Ю від 21.12.2010
року, передбачено, що відповідач
зобов'язується сумлінно ставитись до
навчання, оволодівати теоретичними
знаннями, практичними навичками,
сучасними методами роботи і досліджень
з обраної спеціальності, не пропускати
занять без поважних причин, виконувати
належним чином та у встановлені строки
всі види завдань, виконувати
навчально-методичні вимоги викладачів.
Пунктом 5.1 Договору передбачено, що
відповідач повністю відшкодовує
позивачеві витрати, понесені ним на
підготовку відповідача за весь час
його навчання, в тому числі відповідно
до Договору у таких випадках:
дострокового відрахування відповідача
з Університету: за власним бажанням; за
порушення правил внутрішнього
трудового розпорядку чи Статуту
Університету; за невиконання
навчальних програм у встановлені
терміни; переведення особи за власним
бажанням на контрактну форму навчання;
недотримання зобов'язань відповідно до
п.4.4, 4.5 цього Договору; в разі
неприбуття або несвоєчасного прибуття
Особи у підрозділ Замовника для
працевлаштування за направленням на
роботу.

Посилання відповідача на те, що
він влітку 2010 року укладав інший
договір про вступ на денну бюджетну
форму навчання до Університету
матеріалами справи не підтверджуються.
Відповідачем не надано суду цього
договору, а також доказів про факт
отримання ним стипендії у зв'язку з
навчанням на бюджеті. Також в своїх
запереченнях відповідач посилається
та той факт, що його змусили перейти з
бюджетної форми навчання на навчання
за контрактом з «Енергоатом», однак цей
довід спростовується наступним:
відповідно до протоколу №1 від 07 лютого
2013 року ОСОБА_2 було виключено з квоти
ВП ЮУАЕС за порушення умов договору,
оскільки він пропустив 130 учбових годин
без поважних причин за період з 01.09.2012
до 28.12.2012 року (а.с. 41-43), а тому його заява
від 01.02.2013 року була його власним
бажанням залишитися навчатися за
контрактною формою, що також
підтверджується поясненнями наданими
у запереченнях до позову (а.с. 120-122).
Таким чином, відповідач жодним чином не
пояснює той факт, що він був
відрахований у зв'язку з порушенням
умов договору, а саме у зв'язку з
пропуском учбових годин. Заперечення
відповідача відносно не підтвердження
сум витрат, які вказані у квитанціях та
розрахунках позивача, є необґрунтовані
виходячи з наданих до суду розрахунків
з вартості підготовки одного фахівця
на рік (а.с. 17, 24, 33).

Інші доводи ОСОБА_2 про те, що договір №
№ 1-10-645-Ю від 21.12.2010 року не належним
чином виконувався позивачем не можуть
бути прийняті до уваги, оскільки сам
Договір не оскаржувався й фактичних
даних про його порушення з боку
позивача до суду не надано.

Виходячи з вище наведеного позовні
вимоги ДП «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
в особі відокремленого підрозділу
«Южно-Українська атомна електрична
станція» до ОСОБА_2 про стягнення
витрат на підготовку фахівця
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 526, 610, 611, 612, 625 ЦК
України, ст.61 ЗУ «Про освіту», ст..45 ЗУ
«Про вищу освіту», ст.ст. 10,11,60, 209,212-215,218,
224- 226ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ДП
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» в особі
відокремленого підрозділу
«Южно-Українська атомна електрична
станція» до ОСОБА_2 про стягнення
витрат на підготовку фахівця -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ІНН НОМЕР_1, на користь ДП «Національна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом» в особі відокремленого
підрозділу «Южно-Українська атомна
електрична станція» (55001 Миколаївська
область, м.Южноукраїнськ Промзона, р/р
810 Філія АТ «УКРЕКСІМБАНК»
м.Миколаїв, МФО 326739, ) в
рахунок відшкодування витрат на
підготовку фахівця в сумі 27 387грн. та 273,
87 грн. сплаченого судового збору, а
всього 27 660,87 (двадцять сім тисяч
шістсот шістдесят) гривень 87коп.

Копія заочного рішення протягом трьох
днів надсилається відповідачу. Заочне
рішення може бути переглянуте судом, що
його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, поданою до
Орджонікідзевського міського суду
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Орджонікідзевський
міський суд. Особи, що не були присутні
в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Повний текст рішення виготовлено 20
листопада 2014 р.

Суддя Орджонікідзевського міського
суду Н. В. Горбенко