Справа №2-7467/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

08 грудня 2014 року. Солом'янський
районний суд м. Києва

у складі головуючого судді -
Оксюти Т.Г.

при секретарі -
Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Києві
цивільну справу за позовом Приватного
акціонерного товариства «Українська
транспортна страхова компанія» до
ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в
порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до
відповідача та просив стягнути з
ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в
порядку регресу в сумі 4036,06 грн. та
судові витрати.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 07.10.2013
року на вул. Донецькій, 57-А в м. Києві
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю автомобіля «Чері Тіго», д.н.
НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_1 та
автомобіля «Тойота», д.н. НОМЕР_2, під
керуванням водія ОСОБА_2

Вина водія ОСОБА_1 в скоєнні
правопорушення, яке передбачене ст. 124
КУпАП, встановлена постановою судді
Солом'янського районного суду м. Києва
від 12.11.2013 року.

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди був пошкоджений автомобіль
«Тойота», д.н. НОМЕР_2, який належить на
праві власності ОСОБА_2

Автомобіль «Тойота», д.н. НОМЕР_2, був
застрахований власником у ПрАТ
«Українська транспортна страхова
компанія».

Виконуючи умови договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АС/4437951, згідно
платіжного доручення №7728 позивач
виплатив страхове відшкодування
власнику автомобіля «Тойота», д.н.
НОМЕР_2, в сумі 4036,06 грн.

У зв'язку з виплатою страхового
відшкодування страхувальнику, ПрАТ
«Українська транспортна страхова
компанія» набула право регресу до
винної у ДТП особи - відповідача ОСОБА_1

На підставі вищевикладеного просив
позов задовольнити.

Представник позивача в судове
засідання не з'явилась, про дату та час
розгляду справи повідомлена належним
чином, надала заяву, в якій просила
справу розглядати без її участі,
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі та просила їх задовольнити,
проти ухвалення заочного рішення не
заперечувала.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день і час розгляду справи
повідомлявся належним чином, про
причини неявки суду не повідомив.

Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК
України вважає за можливе розглянути
справу на підставі наявних у ній
матеріалів у його відсутність,
оскільки неявка відповідача не
перешкоджає постановленню заочного
рішення, проти чого не заперечувала
представник позивача.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування
судового засідання технічним засобом
здійснює секретар судового засідання
або за розпорядженням головуючого
інший працівник апарату суду. У разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Врахувавши заяву представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 07.10.2013 року
о 22.20 год. В м. Києві по вул.. Донецькій,
57-А, керуючи автомобілем «Чері Тіго»,
д.н. НОМЕР_3, під час руху заднім ходом не
переконався, що це буде безпечним, не
звернувся за допомогою до інших осіб,
внаслідок чого здійснив зіткнення з
автомобілем «Тойота», д.н. НОМЕР_2, чим
порушив вимоги п. 10.9 ПДР.

Автомобіль «Тойота», д.н. НОМЕР_2, був
застрахований власником у ПрАТ
«Українська транспортна страхова
компанія», що підтверджується полісом
АС/4437951 обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів.

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди був пошкоджений автомобіль
«Тойота», д.н. НОМЕР_2, який належить на
праві власності ОСОБА_2

Дорожньо-транспортна пригода сталася з
вини водія ОСОБА_1, який керував
автомобілем «Чері Тіго», д.н. НОМЕР_3.

Постановою судді Солом'янського
районного суду м. Києва від 12.11.2013 року
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та
застосовано до нього адміністративне
стягнення у вигляді адміністративного
штрафу у розмірі 340,00 грн.

Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчиненні вони цією особою.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що дії водія ОСОБА_1 вочевидь
не відповідали вимогам ПДР України, а
тому він, як особа, що керував
автомобілем «Чері Тіго», д.н. НОМЕР_3,
внаслідок чого позивач поніс значні
матеріальні збитки, є єдиною винною
особою дії якої призвели до ДТП.

Виконуючи умови договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АС/4437951, згідно
платіжного доручення №7728 позивач
виплатив страхове відшкодування
власнику автомобіля «Тойота», д.н.
НОМЕР_2, в сумі 4036,06 грн.

Згідно з вимогами п. 38.1.1 ст. 38 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регрес ний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричини дорожньо-транспортну
пригоду.

Таким чином, до позивача в порядку
регресу перейшло право на отримання
від відповідача компенсації шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди у
розмірі виплаченого страхового
відшкодування.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про
страхування» та ст.993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова
шкода, заподіяна неправомірними
рішенням, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно статті 1187 ЦК України джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утримання бійцівських порід тощо, що
створює підвищену небезпеку для особи,
яка цю діяльність здійснює та інших
осіб. Шкода завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування.

Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України
засобами доказування в цивільній
справі є пояснення сторін і третіх
осіб, показання свідків, письмові
докази, речові докази і висновки
експертів. Суд приймає до розгляду лише
ті докази, які мають значення для
справи. Обставини, які за законом
повинні бути підтвердженні певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування. Кожна сторона
має довести ті обставини, на які
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що позивач довів
ті обставини на які посилався як на
підставу своїх позовних вимог, а тому з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню матеріальна шкода в
сумі 4036,06 грн.

Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Таким чином, суд приходить до висновку,
про стягнення з відповідача на користь
позивача суми сплаченого судового
збору 243,60 грн.

На підставі вищевикладеного та
керуючись Законом України «Про
страхування», ст.ст. 993, 1166, 1187, 1191 ЦК
України; ст.ст. 10, 27-30, 57-58, 60, 169, 208-209, 212-215,
218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Приватного акціонерного
товариства «Українська транспортна
страхова компанія» до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди в порядку регресу
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН -
невідомий, який проживає за адресою:
АДРЕСА_1 на користь Приватного
акціонерного товариства «Українська
транспортна страхова компанія», код
ЄДРПОУ 2294571, юридична адреса: м. Київ,
вул. Саксаганського, 77, поштова адреса:
м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 78-А,
матеріальну шкоду в порядку регресу в
сумі 4036,06 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН -
невідомий, який проживає за адресою:
АДРЕСА_1 на користь Приватного
акціонерного товариства «Українська
транспортна страхова компанія», код
ЄДРПОУ 2294571, юридична адреса: м. Київ,
вул. Саксаганського, 77, поштова адреса:
м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 78-А,
судовий збір в сумі 243,60 грн.

Заочне рішення може бути оскаржене
позивачем до Апеляційного суду м. Києва
через Солом'янський районний суд м.
Києва протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, який його постановив, за
письмовою заявою відповідача, яка може
бути подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя