Справа № 127/1812/14-ц
Провадження № 2/127/1777/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15.10.2014 року Вінницький
міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Сичук
М. М.,

при секретарі Шведа О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вінниці
цивільну справу за позовом Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "ПЗУ Україна" до ОСОБА_1 за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на боці позивача,
ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,
заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди (в
порядку регресу), -

в с т а н о в и в :

ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в
січні 2014 року звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_1 за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на боці позивача, ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди (в порядку регресу).

Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.12.2010
року між ОСОБА_2 та ПАТ «Страхова
компанія «ПЗУ Україна» був укладений
Договір страхування транспортних
засобів № 012849, предметом якого є
страхування автомобіля «Honda Accord»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

05.09.2011 року в м. Вінниці на перехресті
вулиць Келецька та 600-річчя трапилась
дорожньо-транспортна пригода за участю
застрахованого автомобіля «Honda Accord»,
днз. НОМЕР_1, та автомобіля «Daewoo Lanos»,
днз. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1

Постановою Вінницького міського суду
Вінницької області від 26.11.2011 року
ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу.

До ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ
Україна» звернувся страхувальник
ОСОБА_2 із заявою про пошкодження
транспортного засобу у зв»язку з
дорожньо-транспортною подією, яка є
страховим випадком відповідно до умов
Договору страхування №012849.

26.10.2011 року позивач на підставі
Страхового акту та розрахунку суми
страхового відшкодування до нього,
виходячи зі звіту про оцінку здійснив
виплату страхового відшкодування на
користь страхувальника ОСОБА_2, в
розмірі 65560,86 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 повинен
відшкодувати ПАТ «Страхова компанія
«ПЗУ Україна» як відшкодування шкоди
65560,86 грн.

Тому позивач змушений звернутися із
даним позовом до суду та просив суд
постановити рішення, яким стягнути з
ОСОБА_1 суму в розмірі 65560,86 грн. як
відшкодування шкоди та судові витрати
в сумі 655,61 грн.

Представник позивача згідно заяви
просив справу слухати у його
відсутність, позовні вимоги підтримав
в повному обсязі та просив суд їх
задовольнити.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні заперечили проти
задоволення позову, пояснили, що сума
відшкодування є завеликою та не
відповідає дійсній вартості
відновлювального ремонту, наполягали,
що у автомобіля були відсутні
пошкодження, зазначені у звіті, про що
надали суду письмові заперечення.

Третя особа в судове засідання не
зявилась, про причини неявки суд не
повідомила, хоча належним чином
повідомлялись про час та місце
судового розгляду, в зв'язку з чим суд
розглянув справу у їх відсутність.

Вислухавши пояснення
відповідача та його представника,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд
розглядає справу не інакше як за заявою
осіб, в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів,
тобто кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Встановленим в суді фактам
відповідають цивільні правовідносини,
які регулюються Цивільним кодексом
України.

Так, судом встановлено, що 24.12.2010 року
між ОСОБА_2 та ПАТ «Страхова компанія
«ПЗУ Україна» був укладений Договір
страхування транспортних засобів №
012849, предметом якого є страхування
автомобіля «Honda Accord», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 5-11).

05.09.2011 року о 19 год.05 хв. в м. Вінниці на
перехресті вулиць Келецька та 600-річчя
трапилась дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобіля «Honda Accord»,
днз. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, та
автомобіля «Daewoo Lanos», днз. НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_1 (а.с. 12-13).

Постановою Вінницького міського суду
Вінницької області від 26.11.2011 року
ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 125 КУпАП та накладено
на нього адміністративне стягнення у
вигляді штрафу у розмірі 400,00 грн. на
користь держави (а.с. 14-15).

Згідно звіту про оцінку вартості
матеріального збитку, спричиненого
пошкодженням транспортного засобу №
08/09/11 від 30.09.2011 року вартість
матеріального збитку, спричиненого
власнику ТЗ в результаті пошкодження
транспортного засобу «Honda Accord», днз.
НОМЕР_1, в розмірі 85513,57 грн. (а.с.16-21).

У Акті огляду ТЗ від 14.10.2011 року
перелічені найменування деталей та
опис пошкоджень (а.с.22-23).

До ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ
Україна» звернувся страхувальник
ОСОБА_2 із заявою про пошкодження
транспортного засобу у зв»язку з
дорожньо-транспортною подією, яка є
страховим випадком відповідно до умов
Договору страхування № 012849.

26.10.2011 року позивач на підставі
Страхового акту та розрахунку суми
страхового відшкодування до нього (а.с.
31), виходячи зі звіту про оцінку
здійснив виплату страхового
відшкодування на користь
страхувальника ОСОБА_2, в розмірі 65560,86
грн. (а.с. 32).

Так, дійсно відповідно до ст. 27 Закону
України "Про страхування" до
Страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування в межах фактичних затрат,
переходить право вимоги, яке
Страхувальник має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Стаття 993 ЦК України передбачає перехід
до страховика прав страхувальника щодо
особи, відповідальної за завдані
збитки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України,
шкода завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(права власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

За ст. 1191 ЦК України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Ст. 1194 ЦК України передбачає, що особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Відповідно до ст. 3 ЗУ "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та захисту майнових інтересів
страхувальників.

П. 1 ст. 9 вказує, що страхова сума - це
грошова сума, у межах якої страховик
зобов'язаний здійснити виплату
страхового відшкодування відповідно
до умов договору страхування.

Статтею 38 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено право страховика
після виплати страхового
відшкодування подати регресний позов.

Однак сума грошових коштів зазначена
позивачем не підтверджена
відповідними доказами, а тому у суду
відсутні відповідні правові підстави
для її стягнення. Наявність
відповідного звіту про оцінку від
30.09.2011 року не є абсолютним та вичерпним
доказом для суду.

В ході судового розгляду справи 17.07.2014
року в справі було призначено судову
авто-товарознавчу експертизу на
предмет визначення вартості шкоди
завданої власнику автомобіля,
матеріали якою 01.10.2014 року були
повернуті без виконання у зв»язку із
тим, що автомобіль «Honda Accord», днз.
НОМЕР_1, не було надано на огляд, а для
участі в огляді з»явився тільки
відповідач ОСОБА_1, письмових
повідомлень про можливість чи
неможливість представити для
проведення експертизи об»єкта
дослідження не надходило, в матеріалах
справи відсутні фотоматеріали, фото
таблиці.

Відсутність фото таблиці та ненадання
транспортного засобу для належного
проведення експертизи унеможливлює
також суд здійснити відповідні
висновки про наявність або відсутність
відповідних ушкоджень, вказаних в Акті
огляду транспортного засобу та
відповідно про вартість ремонту
автомобіля.

Ч. 1 ст. 146 ЦПК України вказує, що у разі
ухилення особи, яка бере участь у
справі, від подання експертам
необхідних матеріалів, документів або
від іншої участі в експертизі, якщо без
цього провести експертизу неможливо,
суд залежно від того, хто із цих осіб
ухиляється, а також яке для них ця
експертиза має значення, може визнати
факт, для з'ясування якого експертиза
була призначена, або відмовити у його
визнанні.

При цьому суд критично оцінює письмові
пояснення представника позивача про
наявність кольорових фото пошкоджень
автомобіля, однак суд цих документів не
витребовував, оскільки в силу ч. 1 ст. 60
ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як вбачається з пояснень
представника позивача, автомобіль вже
відремонтований, однак реальні витрати
на його ремонт жодними доказами не
підтверджені. Немає у справі і доказів
того, що саме третя особа здійснила
ремонт автомобіля та відповідної
вартості заподіяної шкоди.

Також із заявою про виплату
страхового відшкодування до позивача
ОСОБА_3 звернулася лише 09.09.2011 року,
тобто з пропуском триденного строку
для повідомлення про страховий
випадок.

Згідно з підпунктом 33.1.4 пункту 33.1
статті 33 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» учасники
дорожньо-транспортної пригоди
зобов'язані вжити заходів для
невідкладного, але не пізніше трьох
робочих днів, повідомлення страховика,
з яким було укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
або, у випадках, передбачених цим
Законом, МТСБУ про настання
дорожньо-транспортної пригоди.

У зв'язку із відмовою у
задоволенні позовних вимог, судові
витрати слід залишити за позивачем,
згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись
Законом України «Про страхування»,
Законом України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», ст.ст. 11, 993, 1187,
1191, 1194 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212- 215
ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "ПЗУ Україна" до ОСОБА_1 за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на боці позивача,
ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,
заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди (в
порядку регресу) відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Вінницької області
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення, а особами, які не були присутні
під час проголошення - протягом десяти
днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: