БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
№ провадження 2/356/5/14
Справа № 356/1260/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2014 року Березанський міський
суд Київської області у складі:

головуючого судді
Дудар Т. В.,

при секретарі
Настич Н.А.

за участю представника позивача
ОСОБА_1

представника відповідачів
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Березанського
міського суду Київської області справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
виділ частки майна в натурі, що є у
спільній частковій власності,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року до суду із позовом
звернулася ОСОБА_3 Свої вимоги
обґрунтувала тим, що 13 квітня 2007 року
вона отримала свідоцтва про право на
спадщину за заповітом на частку майна,
яке належало її покійній матері ОСОБА_6,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме:
частину будинку і господарських
будівель та споруд по АДРЕСА_1 та
земельних ділянок для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
для ведення особистого підсобного
господарства за тією ж адресою. Частка
позивача у спадковому майні складає 3/8.
Інші 3/8 та 1/4 частини успадкували ОСОБА_4
та ОСОБА_5 відповідно. Тому просила
виділити їй в натурі 3/8 частини
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 та 3/8
частини земельних ділянок для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та ведення
особистого підсобного господарства за
тією ж адресою.

Протягом розгляду справи позовні
вимоги неодноразово уточнювалися,
збільшувалися та зменшувалися. В
кінцевому результаті представник
позивача, від імені своєї довірительки,
просив виділити в натурі частку із
майна у розмірі 3/8 будинку та
господарських будівель за адресою
АДРЕСА_1; визнати право власності на
земельну ділянку у розмірі 3/8 для
будівництва за адресою АДРЕСА_1;
визнати право власності на земельну
ділянку для особистого селянського
господарства за адресою АДРЕСА_1 в
розмірі 3/8 - нова адреса АДРЕСА_2;
виділити в натурі 3/8 земельної ділянки
для будівництва за адресою АДРЕСА_1;
виділити в натурі 3/8 земельної ділянки
для ведення особистого селянського
господарства за адресою АДРЕСА_1 - нова
адреса - АДРЕСА_2 (Т. 2 а.с. 99).

У судовому засіданні представник
позивача просив задовольнити уточнені
позовні вимоги.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував,
вказавши, що позивач не отримав дозволу
з виконавчого комітету Березанської
міської ради дозволу на переобладнання
будинку, передбаченого ст. 152 ЖК
України. Також вказував на те, що
правовстановлюючі документи на
земельну ділянку по АДРЕСА_2 взагалі
відсутні. Тому просив у задоволенні
позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши докази, суд приходить до
наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 152 ЖК України
переобладнання і перепланування
жилого будинку (квартири), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, провадяться лише з дозволу
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів. Будь-якого
альтернативного тлумачення дана норма
не допускає.

За клопотанням представника позивача
після роз'яснення йому положення ст. 10
ЦПК України, йому надавався час для
звернення до Березанської міської ради
для отримання вказаного дозволу. Однак,
натомість представник позивача надав
суду листа з відділу містобудування та
архітектури Березанської міської ради,
у якому роз'яснювалися положення
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та наказу
Держжитлокомунгоспу України «Про
затвердження правил утримання
житлових будинків та прибудинкових
територій» (Т. 2 а.с. 173). Таким чином,
жодна із сторін не надала суду дозволу
виконкому Березанської міської ради на
переобладнання і перепланування
житлового будинку по АДРЕСА_1.

Зважаючи на обов'язковість відповідно
до положень ст. 152 ЖК України, отримання
дозволу для здійснення переобладнання
та перепланування жилого будинку та на
відсутність такого дозволу на час
вирішення справи судом, правові
підстави для задоволення позову у
частині виділу 3/8 частин будинку з
господарськими будівлями та спорудами
по АДРЕСА_1 - відсутні.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно зі ст. 125 ЗК України у редакції
від 13 січня 2007 року, тобто на день
отримання ОСОБА_3 свідоцтв про право на
спадщину за заповітом на земельні
ділянки, право власності на земельну
ділянку виникає після одержання її
власником документа, що посвідчує
право власності та його державної
реєстрації. Цією ж статтею у редакції,
яка чинна на час розгляду справи у суді,
встановлено, що право власності на
земельну ділянку виникає з моменту
державної реєстрації цього права.

Однак ні свідоцтв про право власності
на спірні земельні ділянки, ні
державних актів, ні будь-яких інших
правовстановлюючих документів, які б
посвідчували право власності ОСОБА_3 на
спірні земельні ділянки, а також
доказів на підтвердження державної
реєстрації цих прав за ОСОБА_3 - суду
надано не було.

Суд критично оцінює твердження
представника позивача про те, що
державний акт про право власності на
земельну ділянку чи свідоцтво про
право власності на земельну ділянку не
являються правовстановлюючими
документами, натомість єдиним
документом, що посвідчує право
власності ОСОБА_3 на спірні земельні
ділянки слід вважати свідоцтво про
право на спадщину за заповітом від 13
квітня 2007 року (а.с. 139), оскільки, як
зазначалося вище, законодавством
передбачено порядок і способи набуття
права власності на земельну ділянку та
документи, які посвідчують права
власника на землю.

Таким чином, вимоги про визнання права
власності на 3/8 частини земельної
ділянки для особистого селянського
господарства по АДРЕСА_2 та на 3/8
частини земельної ділянки для
будівництва по АДРЕСА_1 задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ст. 364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі
частки майна, що є у спільній частковій
власності.

Аналізуючи положення вказаної норми
суд приходить до висновку, що питання
про виділ у натурі частки майна може
ставитися лише співвласником такого
майна. Оскільки сторонами не було
надано доказів на підтвердження того,
що вони є співвласниками земельних
ділянок по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, то у
задоволенні позову у частині виділ
майна в натурі слід відмовити.

Разом з тим слід зауважити, що по справі
була призначена та проведена судова
будівельно-технічна експертиза (Т. 2 а.с.
24-82), за якою були визначені можливі
варіанти поділу будинку та земельних
ділянок по АДРЕСА_1, однак оскільки
сторони не надали у судовому засіданні
дозволу виконавчого комітету
Березанської міської ради на
проведення переобладнання і
перепланування жилого будинку по
АДРЕСА_1 і частини вказаного будинку не
виділялися сторонам у натурі, то й
земельна ділянка, яка знаходиться під
вказаним будинком, і необхідна для його
утримання та обслуговування, не може
бути виділена сторонам в натурі.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що у задоволенні уточнених позовних
вимог слід відмовити у повному обсязі.

На підставі ст. 152 ЖК України, ст. 364, 392 ЦК
України, ст. 125 ЗК України, керуючись ст.
8, 10, 14, 15, 60, 79, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про виділ частки майна в натурі,
що є у спільній частковій власності -
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
через Березанський міський суд
Київської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Суддя
Т. В. Дудар