КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа
№552/6486/14-ц
Провадження № 2/552/2341/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2014 року Київський районний суд м.
Полтави в складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.

при секретарі Орламенко А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтава
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення у
порядку регресу коштів по оплаті
комунальних послуг,-

В С Т А Н О В И В:

14.10.2014 року позивач звернувся до
суду із позовною заявою про стягнення
у порядку регресу кошти, що сплачені
нею в рахунок сплати комунальних
послуг за квартиру АДРЕСА_1.
Посилалась на те, що вона та відповідач
є власниками квартири АДРЕСА_1 та
зареєстровані в квартирі. Відповідач
не сплачує комунальні послуги за
квартиру, які нараховуються на нього та
на його частину квартири, тоді як
відповідно до вимог чинного
законодавства повинен утримувати
належне йому майно. Зазначала, що за
період із квітня 2011 року по жовтень
2014 року вона сплачувала комунальні
послуги, що надавались та
нараховувались за їхню спільну
квартиру та половина коштів з
урахуванням розміру інфляції та 3-х
відсотків становить 4746 грн.12 коп., які
просила стягнути з відповідача на її
користь, а також просила стягнути
витрати по справі.

У судовому засіданні позивач та
її представник підтримали позовні
вимоги, просили стягнуті з відповідача
у порядку регресу 4746.12 грн. та 1000 грн.
витрат по справі, які полягають у
витратах за надання правової допомоги.

Відповідач позовні вимоги визнав
частково. Просив застосувати до
позовних вимог строки позовної
давності, а також зменшити позовні
вимоги у зв"язку із його скрутним
матеріальним становищем, не згоден, щоб
з нього стягували витрати по справі.

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи суд приходить до
висновку про часткове задоволення
позовних вимог.

Судом встановлено, що відповідач
є власником ? частини квартири АДРЕСА_1
та зареєстрований в ній, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на житло ( а.с.6).

Відповідач зареєстрований у спірній
квартирі, що підтверджується довідкою
адресно - довідкового бюро.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що
власник зобов»язаний утримувати майно,
що йому належить, якщо інше не
встановлене договором або законом.

Статтею 162 ЖК України передбачено, що
власник зобов»язаний своєчасно
вносити квартирну плату та плату за
комунальні послуги.

Відповідач визнав у судовому
засіданні, що він із квітня 2011 року не
сплачує квартиру плату та комунальні
послуги за квартиру АДРЕСА_1.

Як вбачається із матеріалів справи (
а.с. 15-36) квартирну плату та комунальні
послуги за період із квітня 2011 року по
жовтень 2014 року проводила позивач по
справі, зазначені обставини у судовому
засіданні не заперечував відповідач.

Статтею 257 ЦК України встановлена
загальна позовна давність тривалістю
у три роки.

Ч. 3 статті 267 ЦК України передбачено, що
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у справі
зробленого до винесення ним рішення.

Відповідач просив застосувати до
вказаних правовідносин строки
позовної давності та його заява
підлягає задоволенню.

Позивач пред»явила позов до суду 14.10.2014
року, отже в межах строків позовної
давності підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача у
порядку регресу сплачені кошти по
квартирній платі та комунальних
послуги з 1 жовтня 2011 року по 1 жовтня 2014
року.

Згідно наданих квитанцій сума, що
сплачена позивачем за квартирну
плата та комунальні послуги становить
7 105 грн. 41 коп., половина із яких
становить 3552 грн. 71 коп., які підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача.

Не можуть бути задоволені позовні
вимоги позивача в частині стягнення у
порядку регресу вказаних коштів з
урахуванням індексу інфляції та 3-х
відсотків річних, оскільки ч.2 статті
625 ЦК України передбачено, що боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідач не мав перед позивачем
грошового зобов»язання до дня
розгляду справи , а тому позовні вимоги
про стягнення коштів з урахуванням
індексу інфляції та трьох відсотків
річних не ґрунтуються на вимогах
закону.

Оскільки позовні вимоги
задовольняються частково, частково
задовольняються вимоги про стягнення
судових витрат.

Позивач звільнена від сплати судового
збору, а тому судовий збір у розмірі 355.27
грн. підлягає стягненню з відповідач на
користь держави.

Керуючись ст.. 162 ЖК України, ст.. 322, 544, 625
ЦК України, ст.. 10, 11. 60, 88, 209, 213-215 ЦПК
України,-

В И Р І Ш
И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3552
грн. 71 коп. у порядку регресу та 800 грн.
судових витрат ,а всього 4352 грн. 71 коп. (
чотири тисячі триста п"ятдесят дві
гривні 71 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 355 грн. 27 коп.

Рішення може бути оскаржене протягом 10
днів з дня його проголошення до
апеляційного суду Полтавської області
шляхом подачі апеляційної скарги через
Київський районний суд м. Полтави.

Суддя
Л.М. Васильєва