Єдиний унікальний номер 205/6694/14-ц
Справа №2/205/3728/2014
районний суд м. Дніпропетровська у
головуючого судді Шавули В.С.
секретарі Давиденко Я.Є.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 також діючої в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, треті
особи: ОСОБА_4, Ленінський районний
відділ в м. Дніпропетровську Головного
управління Державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області, орган опіки та піклування
Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
усунення перешкод у користуванні
власністю шляхом зняття з реєстрації, -
01 серпня 2014 року позивачка
звернулася до Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська із позовом до
ОСОБА_2 також діючої в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_3, треті особи:
ОСОБА_4, Ленінський районний відділ в м.
Дніпропетровську Головного управління
Державної міграційної служби України в
Дніпропетровській області, орган опіки
та піклування Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
усунення перешкод у користуванні
власністю шляхом зняття з реєстрації
В обґрунтування підстав
зазначила, що являється власницею
квартири АДРЕСА_1, в якій зареєстровані:
ОСОБА_4, ОСОБА_2 та неповнолітня ОСОБА_3.
Але фактично ОСОБА_2 та неповнолітня
ОСОБА_3 не проживають у вищевказаній
Зазначивши те, що розрахунки
комунальних послуг та інших обов'язків,
що випливають з договору найму
житлового приміщення, що здійснюється
згідно кількості зареєстрованих осіб,
прямим чином впливає на матеріальне
становище позивачки.
Посилаючись на викладені
обставини позивачка просила суд
визнати ОСОБА_2 та неповнолітню ОСОБА_3
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням квартири
АДРЕСА_1; усунути перешкоди в
користуванні власністю шляхом зняття
ОСОБА_2 та неповнолітньої ОСОБА_3 з
реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.
Позивач в судове засідання не
з'явилася. Про день, час та місце
судового засідання повідомлялась у
встановленому законом порядку. До суду
надала письмову заяву, в якій просила
справу розглядати без своєї
присутності. Позовні вимоги підтримала
у повному обсязі (а.с.14).
Відповідачка в судове засідання не
з'явилася. Про день, час та місце
судового засідання повідомлялась у
встановленому законом порядку. Про
причини своєї неявки у судове
засідання не повідомила. Письмових
заяв про розгляд справи за своєю
відсутністю до суду не надсилала.
Третя особа - ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явився. Про день, час та місце
судового розгляду повідомлявся
належним чином. До суду надав письмову
заяву, в якій просив справу розглядати
без своєї присутності. Позовні вимоги
Треті особи - Ленінський районний
відділ в м. Дніпропетровську Головного
управління Державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області, орган опіки та піклування
Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради в особі своїх
законних представників, в судове
засідання не з'явилися. Про день, час та
місце повідомлялись належним чином.
Про причини неявки своїх представників
не повідомляли. Заяв про розгляд справи
за відсутністю представників не
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного запису
За ст.11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи не інакше за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до ЦПК України, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
За ст.59 ЦПК України, обставини справи,
які за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися іншими
засобами доказування.
Підставою звернення ОСОБА_1 із позовом
до суду є захист інтересів власника,
пов'язаних із реалізацією складової
частини змісту права власності - права
користування квартирою АДРЕСА_1.
Суд з'ясувавши обставини по справі та
перевіривши їх наданими доказами,
вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1
необхідно відмовити за наступних
Судом встановлено, що позивачка є
власницею квартири АДРЕСА_1 (а.с.10).
Згідно ст. 41 Конституції України, право
власності є непорушним. Кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю.
За змістом права власності,
визначеного ст.317 ЦК України, право
власності - це право володіння,
користування і розпорядження майном.
Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР, ч.1 ст. 383 ЦК
України, власник житлового будинку має
право використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб, розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд:
продавати, дарувати, заповідати,
здавати в оренду, обмінювати,
закладати, укладати інші не заборонені
За даними довідки про склад родини №8291
від 18.07.2014 року є зареєстрованими у
квартирі - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.5).
Відповідно до ст.. 156 Житлового кодексу
Української РСР, члени сім'ї власника
жилого будинку (квартири), які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням. За згодою власника
будинку (квартири) член його сім'ї
вправі вселяти в займане ним жиле
приміщення інших членів сім'ї. На
вселення до батьків їх неповнолітніх
дітей згоди власника не потрібно. До
членів сім'ї власника будинку
(квартири) належать особи, зазначені в
частині другій статті 64 цього
Кодексу. Припинення сімейних відносин
з власником будинку (квартири) не
позбавляє їх права користування
займаним приміщенням. У разі
відсутності угоди між власником
будинку (квартири) і колишнім членом
його сім'ї про безоплатне користування
жилим приміщенням до цих відносин
застосовуються правила, встановлені
статтею 162 цього Кодексу.
Згідно акту обстеження квартири від
18.07.2014 року, за адресою: АДРЕСА_1,
зареєстрована з 18.09.2008 року ОСОБА_2 не
проживає в даній квартирі із 01.06.2012
року, такою, що втратила право
користування житловим приміщенням
вона не визнавалася (а.с.4).
Аналізуючи доводи позивачки з приводу
того, що реєстрація відповідачки та
неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4,
створює їй перешкоди у реалізації
права володіння квартирою, суд
зауважує, що за змістом ч.2 ст. 2 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір проживання в Україні» №
1382-IV від 11 грудня 2003 року, реєстрація
місця проживання чи місця перебування
особи або її відсутність не може бути
умовою реалізації прав і свобод,
передбачених Конституцією, законами чи
міжнародними договорами України, або
підставою для їх обмеження.
Суд зауважує, що не зважаючи на
покладений на позивачку обов'язок
доказування, у відповідності до ст.. 60
ЦПК України, нею взагалі не доведено
факту припинення сімейних відносин із
відповідачкою, її фактичної
відсутності за даною адресою, оскільки
зазначені позивачкою обставини не
знайшли свого підтвердження у наданих
нею доказах, а тому ґрунтуються
виключно на припущеннях, що не може
бути прийнято судом до уваги.
Таким чином, розглядаючи даний спір в
межах заявлених вимог, оцінюючи
здобуті по справі докази що їх
належності, допустимості,
достовірності, а також достатності і
взаємності зв'язку у сукупності, суд
першої інстанції дійшов до висновку, що
факт реєстрації ОСОБА_2 та
неповнолітньої ОСОБА_3 у належній
позивачці квартирі жодним чином не
впливає на обсяг прав та інтересів
позивачки щодо користування об'єктом
права власності, у зв'язку із чим,
вимоги ОСОБА_1 щодо зняття їх з
реєстрації з підстав наведених у
позові, є такими, що ґрунтуються на
припущеннях, тому задоволенню не
Вирішуючи у відповідності до ст.88 ЦПК
України питання щодо судових витрат,
суд враховує, що позивачка від сплати
судових витрат не звільнена, її вимоги
задоволенню не підлягають, тому
відшкодуванню за рахунок відповідачки
також не підлягають.
З урахуванням вищенаведеного,
керуючись ст.41, ч.4 ст.55, ст.124
Конституції України, ст.317, ЖК УРСР,
постановою Пленуму Верховного Суду № 20
від 22.12.95 «Про судову практику у справах
за позовами про захист права приватної
власності», ч.2 ст.2, ст.7 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні» від
11.12.2003 року, ст.ст.10,11, 15, 59, 197, 209, 212, 213-215,
224-226 ЦПК України, суд -
У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 також діючої в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, треті
особи: ОСОБА_4, Ленінський районний
відділ в м. Дніпропетровську Головного
управління Державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області, орган опіки та піклування
Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
усунення перешкод у користуванні
власністю шляхом зняття з реєстрації, -
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо скаргу про
апеляційне оскарження не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Суддя
В. С.
Шавула