Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/4056/14
Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач: Бабак
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справах
апеляційного суду Запорізької області
у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів
Бабак А.М.

Полякова
О.З.

При секретарі: Бабенко
Т.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на
рішення Енергодарського міського суду
Запорізької області від 07 серпня 2014
року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Державного підприємства «НАЕК
«Енергоатом» в особі відокремленого
підрозділу «Атоменергомаш» про
визнання протиправним та скасування
наказу директора відокремленого
підрозділу «Атоменергомаш» Державного
підприємства «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
ОСОБА_5 від 24.03.2014 року № 21-зв «Про
припинення трудового договору» та
поновлення на роботі, відшкодування
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, матеріальної та моральної
шкоди

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом до Державного
підприємства «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
в особі відокремленого підрозділу
«Атоменергомаш» (далі далі ДП «НАЕК
«Енергоатом» ВП «Атоменергомаш») про
визнання протиправним та скасування
наказу директора відокремленого
підрозділу «Атоменергомаш» ДП
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» ОСОБА_5 від 24.03.2014
року № 21-зв «Про припинення трудового
договору» та поновлення на роботі,
відшкодування середнього заробітку за
час вимушеного прогулу, матеріальної
та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог
зазначала, що вона працювала у
відокремленому підрозділі
«Атоменергомаш» Державного
підприємства «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
на посаді інженера по роботі з
персоналом.

26 грудня 2013 року позивач була
попереджена про скорочення її посади
та наступне звільнення через два
місяці після попередження.

24 березня 2014 року відповідачем видано
наказ № 21-зв «Про припинення трудового
договору». Підставою для прийняття
такого наказу стало скорочення штату,
відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України.

Вважає своє звільнення з роботи
незаконним, оскільки фактично на
підприємстві не було реформування,
реорганізації. Скорочена не посада, а
конкретна особа - позивач, без
урахування вимог КЗпП України щодо
переважного права при скороченні, адже
вона є матір'ю одиначкою, та одна в сім'ї
працює.

Крім того зазначає, що профспілкова
організація не вислухала її пояснення,
не викликала на засідання. В порушення
вимог ст. 49-2 КЗпП України не було
запропоновано інших варіантів роботи.
Накази № 531 від 31 грудня 2013 року «Про
внесення змін до штатного розпису», №
463 від 22 листопада 2013 року «Про зміну
оргструктури», № 473 від 28 листопада 2013
року «Про внесення змін до штатного
розпису» видані з порушенням вимог ст. 8
КЗпП України, а саме без погодження з
профспілковою організацією. На день
розгляду справи в суді на підприємстві
діють два штатних розписи, які обидва
чинні і в конкретному випадку
скасована не посада, а конкретна особа.

Вважає, що звільнення її відбулось
незаконно, вона одна виховує
неповнолітню дитину. У зв'язку з
звільненням у неї погіршився стан
здоров'я, вона зверталась до лікарів зі
скаргами на болі в серці, крім того
втративши роботу, вона була позбавлена
права на працю, зазнала душевних
страждань через свою незахищеність.
Зазнала душевних страждань через
емоційний дискомфорт, пов'язаний з
поводженням посадових осіб
відповідача. Грошову компенсацію за
заподіяну моральну шкоду вона оцінила
в 5 000 грн.

Посилаючись на зазначені обставини,
уточнивши позовні вимоги, просила
визнати протиправним та скасувати
наказ за підписом виконувача
обов'язків директора державного
підприємства «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «
Енергоатом» відокремлений підрозділ
«Атоменергомаш» ОСОБА_5 від 24 березня
2014 року № 21-зв «Про припинення
трудового договору»; поновити позивача
на роботі на посаді інженеру по роботі
з персоналом ДП « НАЕК «Енергоатом» ВП
«Атоменергомаш» з 25 березня 2014 року;
стягнути грошову компенсацію за
спричинену моральну шкоду в розмірі 5 000
грн., стягнути середній заробіток за
час вимушеного прогулу у розмірі 29 914, 56
грн., та витрати на правову допомогу у
сумі 2 000 грн.

Рішенням Енергодарського міського
суду Запорізької області від 07 серпня
2014 року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в
розмірі 243, 60 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду,
ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4,
подала апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на те, що рішення суду є
незаконним та необґрунтованим,
висновки суду не відповідають
обставинам справи і наданим доказам,
рішення ухвалено з порушенням судом
норм матеріального та процесуального
права. Просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 в
особі представника ОСОБА_4 підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач ОСОБА_3 перебувала з
відповідачем ДП НАЕК "Енергоатом" ВП
"Атоменергомаш" у трудових відносинах
та працювала на заводі спеціальних
конструкцій, загальноцеховий персонал,
на посаді інженера (по роботі з
персоналом) промислово-виробничий
персонал (т.1,а.с. 165, 167).

Наказом № 21-зв від 24.03.2014 року ОСОБА_3
звільнена із займаної посади за п.1 ст.40
КЗпП України, скорочення штату (т.с 1
а.с.5).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадках змін в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

Положеннями з ч. 2 ст. 40 КЗпП України
визначено, що звільнення з підстав,
зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті,
допускається, якщо неможливо перевести
працівника, за його згодою, на іншу
роботу.

Пленум Верховного Суду України в п. 19
постанови від 6 листопада 1992 року № 9
"Про практику розгляду судами трудових
спорів" (зі змінами) роз'яснив, що,
розглядаючи трудові спори, пов'язані зі
звільненням за п.1 ст. 40 КЗпП, суди
зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у
відповідача мали місце зміни в
організації виробництва і праці,
зокрема, ліквідація, реорганізація або
перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників, чи
додержано власником або уповноваженим
ним органом норм законодавства, що
регулюють вивільнення працівника, які
є докази щодо змін в організації
виробництва і праці, про те, що
працівник відмовився від переведення
на іншу роботу або що власник або
уповноважений ним орган не мав
можливості перевести працівника з його
згоди на іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації,
чи не користувався вивільнюваний
працівник переважним правом на
залишення на роботі та чи
попереджувався він за 2 місяці про
наступне вивільнення.

Відповідно до ст. 49-2 КЗпП України про
наступне вивільнення працівників
персонально попереджають не пізніше
ніж за два місяці. Одночасно з
попередженням про звільнення у зв'язку
із змінами в організації виробництва і
праці власник або уповноважений ним
орган пропонує працівникові іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації.

Вирішуючи спір суд першої інстанції
встановив, що наказом ДП НАЕК
"Енергоатом" ВП"Атоменергомаш" № 463 від
22.11.2013 року (т.1 а.с. 61-63) внесені зміни до
організаційної структури підприємства
у зв'язку із змінами в організації
виробництва та праці на виконання
вимог протоколу ДП НАЕК "Енергоатом" №
52 від 27.08.2013 року, у тому числі з 01.03.2014
року ввести в дію організаційну
структуру ВП "Атоменергомаш" наведену у
додатку № 1 (т. 1 а.с.65-71), виключити завод
спеціальних конструкцій (ЗСК) (т. 1 а.с.62).

Наказом ДП НАЕК "Енергоатом"
ВП"Атоменергомаш" № 473 від 28.11.2013 року (т.
1 а.с.64) внесено зміни до штатного
розпису, у тому числі з 01.03.2014 року
вважати таким, що втратив чинність,
штатний розпис ВП "Атоменергомаш",
затверджений 01.11.2013 року, у кількості 1046
штатних одиниць (додаток 1) (т.1 а.с. 65-71); з
01.03.2014 року ввести в дію штатний розпис
ВП "Атоменергомаш" відповідно до
додатку № 2 (т.1 а.с.72-78) у кількості 968
штатних одиниць.

Відповідно до наказу № 92-к від 26 грудня
2013 року ОСОБА_3 попереджена
відповідачем про звільнення у зв'язку
із скороченням штату, яке відбудеться
через 2 місяці після попередження (т.с. 1
а.с.6-7), тобто з додержанням вимог ст. 49-2
ч. 1 КЗпП України. Від підпису про
ознайомлення з наказом позивач
відмовилася, про що складено акт (т.1 а.с.
51).

При вивільненні працівників у випадках
змін в організації виробництва і праці
враховується переважне право на
залишення на роботі, передбачене
законодавством (ст. 49-2 ч. 2 КЗпП України).

Переважне право на залишення на роботі
працівника у зв'язку із скороченням
усього підрозділу, в якому він
працював, серед працівників усього
підприємства, установи, організації є
виключною компетенцією власника або
уповноваженого ним органу за згодою
профспілкового комітету. Відповідно
наказу № 463 від 22.11.2013 року виключений
весь завод спеціальних конструкцій, в
якому працювала позивачка, та було
скорочено усі посади вказаного
структурного підрозділу.

Наказом № 478 від 04.12.2013 року створена
комісія для визначення переважного
права на залишення на роботі
працівників, у зв'язку зі скороченням
штату (т.с 1 а.с. 79), та відповідно
протоколу № 8 від 25 грудня 2013 року
засідання комісії, ОСОБА_3 була внесена
в список на звільнення (т.1 а.с. 56-57).

Відсутня і заборона на звільнення
ОСОБА_3 як матері одиначки, оскільки на
момент звільнення, її дитина - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, досягла 14 років, а в силу
ч.3 ст. 184 КЗпП України, діє гарантія на
звільнення одиноких матерів при
наявності дитини віком до 14 років.

Крім того, у відповідності до вимог ст.
49-2 ч. 3 КЗпП України одночасно з
попередженням про звільнення у зв'язку
із змінами в організації виробництва і
праці власник або уповноважений ним
орган пропонує працівникові іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації. При відсутності
роботи за відповідною професією чи
спеціальністю, а також у разі відмови
працівника від переведення на іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації працівник за
своїм розсудом, звертається за
допомогою до державної служби
зайнятості або працевлаштовується
самостійно.

Судом встановлено, що позивачеві
ОСОБА_3 разом із попередженням 26.12.2013
року про звільнення (яке відбулося лише
24.03.2014 року) у зв'язку із скороченням
штату було запропоновано вакантні
посади та професії з боку відповідача
13.01.2014 року, 22.01.2014 року та 19.02.2014 року (т.с
1 а.с. 46-50).

ОСОБА_3, як працівник, відмовилась від
переведення її на запропоновану іншу
роботу на тому ж підприємстві
відповідача.

За поданням в.о. Генерального
директора до профспілкового комітету
від 04.02.2014 року (т.1 а.с. 54), надана згода
профспілкового комітету ППО ВП
"Атоменергомаш" 19.02.2014 року на
звільнення ОСОБА_3 - (витяг з протоколу
№ 71 від 19.02.2013 року (т. 1 а.с.53).

12 березня 2013 року наказом № 19-зв ОСОБА_3
була звільнена за п.1 ст. 40 КЗпП України
(т.1 а.с. 45), однак наказом № 20-зв від 21
березня 2014 року зазначений наказ був
скасований у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю та продовженням
щорічної відпуски ОСОБА_3 (т.1 а.с. 44),
надано повторне подання до
профкомітету про узгодження
вивільнення ОСОБА_3 (т.1 а.с. 55) та 24
березня 2014 року надана згода на
звільнення ОСОБА_3 - витяг з проколу № 74
від 24.03.2014 року ( т. 1 а.с. 58).

У матеріалах справи відсутні будь-які
докази у спростування наявності
зазначеної згоди профспілкового
комітету.

Доводи апелянта про те, що відповідно
наказу відповідача № 28 від 24.01.2014 року
яким була призупинена строком на 4
(чотири) місяці дія наказів № 463 від
22.11.2013 року про зміну оргструктури та №
473 від 28.11.2013 року про внесення змін до
штатного розпису, а також скасований
наказ № 92-к від 26.12.2013 року про
попередження про звільнення у зв'язку
із скороченням штату є безпідставними.

З матеріалів справи вбачається, що
вищезазначений наказ № 28 від 24.01.2014
року скасований відповідачем наказом
№ 37 від 29.01.2014 року (т.с. 1 а.с.86).

Також є безпідставними доводи апелянта
про те, що на момент скорочення штатів
та звільнення позивачки за п. 1 ст. 40
КЗпП України 03.03.2014 року не були
затверджені зміни в оргструктурі
компанії її президентом.

В матеріалах справи наявне Положення
про відокремлений підрозділ
"Атоменергомаш" ДП "НАЕК "Енергоатом"
ПЛ-П.43.43.071-10, що затверджене Президентом
ДП "НАЕК" "Енергоатом" 22.12.2010 року зі
строком дії до 22.12.2015 року (т. 1 а.с. 31-39)
організаційна структура
відокремленого підрозділу
затверджується президентом компанії.
Порядок і форма такого затвердження не
визначений.

Відповідно листа № 01-03/3988 від 24.09.2013
року ВП АЕМ направив до дирекції
компанії зміни до організаційної
структури, які виконуючим обов'язки
президента компанії в цілому були
погоджені (лист №14343/06 від 16.10.2013 року
(т.1 а.с. 103-141).

Таким чином, організаційна структура
ВП АЕМ схвалена уповноваженою
посадовою особою ДП "НАЕК" "Енергоатом"
(президентом компанії). Положення про
відокремлений підрозділ ВП
"Атоменергомаш" ДП НАЕК "Енергоатом"
ПЛ-П.43.43.071-10 є внутрішнім документом
компанії, контроль за дотриманням
якого здійснюється самою компанією,
зауваження з боку дирекції компанії
щодо вказаного питання відсутні.

Повідомленням № 06-08-14-И від 17.04.2014 року,
затвердженим президентом компанії,
було внесено зміни до Положення про
організаційну структуру ДП "НАЕК
"Енергоатом" ПЛ-С.0.06.003-10, яким
передбачено включення до нього вже
нової реорганізованої організаційної
структури ВП АЕМ відповідно до
затвердженої наказом ВП АЕМ № 463 від
22.11.2013 року.

Таким чином, судом першої інстанції
повно та всебічно з'ясовані обставини
справи, а тому висновок суду про
відмову у задоволенні позову є
правильним та обґрунтованим.

Рішення суду є законним та
обґрунтованим, ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, а тому
підстав для скасування рішення та
ухвалення нового рішення колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Енергодарського міського суду
Запорізької області від 07 серпня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: