Справа № 265/4061/14-ц
Провадження № 2/265/1965/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О. О.,

при секретарі Бойко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Маріуполі Донецької області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Управляння освіти Маріупольської
міської ради, третя особа КЗ
Маріупольська загальноосвітня школа №
56, про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н
О В И В:

24 червня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулася до суду з позовною заявою
до Управляння освіти Маріупольської
міської ради, третя особа КЗ
Маріупольська загальноосвітня школа №
56, про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, стягнення моральної шкоди. В
обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що у відповідності
до наказу Управління освіти від 27.01.2014
р. №52Л її було призначено на посаду
вчителя російської мови і літератури 9
розряду КЗ Маріупольська
загальноосвітня школа 1-111 ст. №56 на
умовах строкового трудового договору з
03 лютого 2014 року по 31 травня 2014 року, що
підтверджується наказом №9 від 27.01.2014
року. ЇЇ середньомісячна заробітна
плата згідно відомостей
Централізованої бухгалтерії
Жовтневого району м. Маріуполя за
період з лютого по червень 2014 року
складає 2645,33 гривень. 26 травня 2014 року
вона захворіла, перебувала на
амбулаторному лікування в КЗ ЦПМСП №5
по 04 червня 2014 року, що було
підтверджено документально, та про що
повідомлено керівника школи. Після
виходу на роботу її повідомили про те,
що на підставі наказу Управління
освіти Маріупольської міської ради від
30 травня 2014 року №394Л її звільнено з
роботи 02 червня 2014 року, у зв'язку із
закінченням дії строкового трудового
договору у відповідності до п.2 ст.26
КЗпП України. Однак, її звільненню
передувало видання наказів Управління
від 20 травня 2014 року 3241Л та КЗ
Маріупольської загальноосвітньої
школи №56 від 20.05.2014 року №52 про
продовження строкового трудового
договору з 31.05.2014 р. по 02.06.2014 р., з яким
вона ознайомлена не була. Звільнення
вважає незаконним, оскільки видаючи
накази про продовження строкового
трудового договору від 31.05.2014 р. до
02.06.2014 р., відповідач таким чином,
продовжив з нею трудові відносини не
невизначений строк, тому підстав для її
звільнення відповідно до п.2 ст.36 КЗпП
України в період її непрацездатності, у
відповідача не було. Вирішити питання
про поновлення її на роботі не
виявилось можливим, та з вини
відповідача вона не працює з 02.06.2014 р.,
втрачаючи щоденно заробіток в розмірі
105,81 гривень, що на день звернення до
суду становить 1904,64 гривень. Незаконним
звільненням з вини відповідача їй
спричинено моральну шкоду, оскільки
порушення її права на труд призвело до
моральних страждань, втраті нормальних
життєвих зв'язків та вимагає від неї
додаткових зусиль для організації
життя, тому оцінює спричинену моральну
шкоду у 3000 гривень. Позивач просить
поновити її на роботі на посаді вчителя
російської мови і літератури 9 розряду
КЗ Маріупольська загальноосвітня
школа 1-111 ст. №56, стягнути з відповідача
середньомісячний заробіток за весь час
вимушеного прогулу з 02 червня 2014 року
по день ухвалення судового рішення, з
розрахунку 105,81 гривень на день,
стягнути з відповідача на її користь в
рахунок відшкодування моральної шкоди
в розмірі 3000 гривень. Протягом розгляду
справи позивач збільшила позовні
вимоги, та просила крім
вищезазначеного, визнати недійсним в
частині визначення строку укладений з
нею трудовий договір.

Ухвалою суду від 11 листопада 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання
недійсним в частині визначення строку
трудового договору були залишені без
розгляду за заявою представника
позивача.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явилась, просила розглянути справу
без її участі, за участю її
представника ОСОБА_2, позовні вимоги
підтримала в повному обсязі, просила їх
задовольнити, про що подала письмову
заяву.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,
діюча на підставі довіреності, в
судовому засіданні повністю
підтримала позовні вимоги, надала суду
пояснення аналогічні змісту позовної
заяви. Крім того, суду пояснила, що від
позивача не вимагали заяви про
переукладання трудового договору, тому
вона вважала, що строк дії договору
продовжено. Чи була ознайомлена
позивач з наказами про створення
атестаційної комісії, вона не знає, але
підпису ОСОБА_1, про те, що вона
ознайомлена з графіком атестації
немає. Коли позивач приступила до
атестації та від неї не вимагалася
заява про переукладення договору,
остання вважала, що трудові відносини з
нею продовжено на невизначений термін.
Наказ про звільнення ОСОБА_1 не
оскаржувався, середній заробіток
позивача за спірний період обраховано
на підставі довідки про доходи. На
підставі викладеного представник
позивач просила позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Луковка В.П.,
діюча на підставі довіреності, позовні
вимоги не визнала, та в судовому
засіданні пояснила, що позивач
працювала вчителем російської мови та
літератури на підставі строкового
трудового договору, виданого на
підставі заяви ОСОБА_1 Про участь в
атестації позивач знала та приймала в
ній участь як член атестаційної
комісії. Порядок про проведення
Державної підсумкової атестації учнів
9-х, 11-х класів встановлено відповідно
до листа Міністерства освіти і науки
України від 14.02.2014 року № 1/9-115 «Про
порядок закінчення навчального року та
проведення державної підсумкової
атестації у загальноосвітніх
навчальних закладах в 2013-2014
навчальному році», наказу управління
освіти Маріупольської міської ради від
05.03. 2014 року № 213 «Про порядок
закінчення навчального року та
проведення державної підсумкової
атестації у загальноосвітніх
навчальних закладах у 2013-2014
навчальному році».

Згідно з розкладом проведення
державної підсумкової атестації у
випускних класах ЗОШ № 56 в 2013-2014
навчальному році, екзамен з російської
мови як начальної дисципліни
проводився 23.05 та 02.06.2014 року. Про свою
участь в роботі екзаменаційної комісії
ОСОБА_1 була поінформована. Ніяких
заперечень, письмових заяв щодо
відмови від участі в роботі
атестаційної комісії або виключення з
числа вчителів-екзаменаторів від
ОСОБА_1 не надходило. Більш того, ОСОБА_1
приймала участь у підготовці
екзаменаційних матеріалів та
безпосередній участі вчителя у роботі
екзаменаційної комісії з російської
мови в 11-Б класі, 23.05.2014 року, ОСОБА_1
підтвердила свою згоду на участь у
роботі екзаменаційної комісії з
проведення ДПА і фактично погодилася
на продовження трудового договору на
період роботи екзаменаційної комісії з
російської мови.

Продовжувати строк дії трудового
договору було необхідно та ОСОБА_1 було
запропоновано подати про це письмову
заяву. 31.05.2014 року ОСОБА_1 провела
екзамен, а для прийняття наступного
екзамену 02.06.2014 р. їй було знайдено
заміну, оскільки остання перебувала на
лікарняному, про що 05.06.2014 р. надала
лікарняний лист та довідку. В день
звільнення з ОСОБА_1 було проведено
остаточний розрахунок. Трудову книжку
позивач відмовилась отримувати, тому
видати її можливо за наявності
письмової заяви ОСОБА_1 На підставі
вищевикладеного, вважає позовні вимоги
ОСОБА_1 необґрунтованими в такими, що не
підлягають задоволенню, внаслідок чого
просила відмовити у задоволенні позову
в повному обсязі.

Крім того, звертала увагу суду на те, що
наказ про звільнення ОСОБА_1 діючий та
не оспорюється позивачем.

Представник КЗ Маріупольської
загальноосвітньої школи № 56
Скорбулатова В.М. позовні вимоги не
визнала та пояснила, що строк дії
трудового договору з ОСОБА_1 сплив
31.05.2014 року, але його було необхідно
продовжити на один день щоб прийняти
екзамен, оскільки 02.06.2014 року мав бути
екзамен з російської мови в 9 класі.
Позивач знала про екзамен, але пішла на
лікарняний, про що керівництво не
повідомила. Розрахунок з ОСОБА_1 було
проведено через банкомат, трудова
книжка знаходиться в школі, оскільки
позивач відмовилась її отримувати. В
задоволенні позовних вимог просила
відмовити.

Суд вислухавши сторони, дослідивши
письмові матеріали справи приходить до
висновку про відмову у задоволені
позову за наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом
Управління освіти Маріупольської
міської ради від 27.01.2014 р. №52Л ОСОБА_1
призначено на посаду вчителя
російської мови і літератури 9 розряду
КЗ Маріупольська загальноосвітня
школа 1-111 ст. №56 на умовах строкового
трудового договору з 03 лютого 2014 року
по 31 травня 2014 року, з неповним
тижневим навантаженням 19,5 годин ( а.с.6).

Наказом КЗ «Маріупольська
загальноосвітня школа 1-3 ступенів № 56
Маріупольської міської ради Донецької
області» №9 від 27.01.2014 року ОСОБА_1
згідно з наказом управління освіти
призначена на посаду вчителя
російської мови та літератури на
умовах строкового трудового договору з
03 лютого 2014 року до 31 травня 2014 року з
тижневим навантаженням 19,5 годин ( а.с.5).

Згідно з розкладом проведення
державної підсумкової атестації у
випускних класах ЗОШ № 56 в 2013-2014
навчальному році, екзамен з російської
мови як начальної дисципліни
проводився 23.05 та 02.06.2014 року. Наказом КЗ
«Маріупольська загальноосвітня школа
1-3 ступенів № 56 Маріупольської міської
ради Донецької області» № 57 від 28.03.2014
року «Про створення атестаційної
комісії ДПА у 2013-2014 н.р.» створена
атестаційна комісія державної
підсумкової атестації у випускних
класах, в яку увійшла ОСОБА_1 Про свою
участь в роботі екзаменаційної комісії
ОСОБА_1 була проінформована та
безпосередньо приймала участь в
атестаційній комісії, про що також
свідчить протокол наради вчителів щодо
підготовки та проведення ДПА від 03.04.2014
року ( а.с.а.с. 70, 72-74,75-76)

Відповідно до наказу Управління освіти
Маріупольської міської ради від 20.05.2014
року № 241 Л продовжено строковий
трудовий договір ОСОБА_1, вчителю
російської мови та літератури
комунального закладу «Маріупольська
загальноосвітня школа 1-3 ступенів № 56
Маріупольської міської ради Донецької
області» з 31 травня 2014 року до 2 червня
2014 року ( а.с.11).

Наказом КЗ «Маріупольська
загальноосвітня школа 1-3 ступенів № 56
Маріупольської міської ради Донецької
області» від 20.05.2014 року № 52 на підставі
наказу Управління освіти
Маріупольської міської ради від 20.05.2014
року № 241 Л продовжено ОСОБА_1, вчителю
російської мови та літератури, термін
строкового трудового договору з 31.05.2014
до 02.06.2014 року ( а.с. 9).

Відповідно до довідки КЗ ММР ЦПМСД м.
Маріуполя №5 ОСОБА_1 знаходилася на
лікуванні з 26.05.2014 року по 4.04.2014 року (
а.с.10).

Наказом КЗ «Маріупольська
загальноосвітня школа 1-3 ступенів № 56
Маріупольської міської ради Донецької
області» № 81 від 02.06.2014 року внесено
зміни до наказу КЗ «Маріупольська
загальноосвітня школа 1-3 ступенів № 56
Маріупольської міської ради Донецької
області» № 57 від 28.03.2014 року «Про
створення атестаційної комісії ДПА у
2013-2014 н.р.» у зв'язку з лікарняним ОСОБА_1
( а.с.90).

Наказом КЗ «Маріупольська
загальноосвітня школа 1-3 ступенів № 56
Маріупольської міської ради Донецької
області» від 02.06. 2014 року № 55 згідно
наказу Управління освіти
Маріупольської міської ради від 30.05.2014
року № 394 Л ОСОБА_1 звільнена з посади
вчителя російської мови та літератури
з 02 червня 2014 року із закінченням
терміну строкового трудового договору
(п.2 ст. 36 КЗпП України) з виплатою
компенсації за невикористану частину
основної відпустки за період роботи з
03.02.2014 року по 02.06.2014 року (а.с.8).

При звільненні позивачу було проведено
остаточний розрахунок, про що не
заперечували в судовому засідлані
сторони.

Згідно довідки централізованої
бухгалтерії вартість однієї робочої
години вчителя російської мови та
літератури ЗОШ № 56 ОСОБА_1 на 02.06.2014 року
складає 31,75 гривень.

Відповідно до ст. 23 КЗпП України
трудовий договір може бути: 1)
безстроковим, що укладається на
невизначений строк; 2) на визначений
строк, встановлений за погодженням
сторін; 3) таким, що укладається на час
виконання певної роботи.

Строковий трудовий договір
укладається у випадках, коли трудові
відносини не можуть бути встановлені
на невизначений строк з урахуванням
характеру наступної роботи, або умов її
виконання, або інтересів працівника та
в інших випадках, передбачених
законодавчими актами.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України
підставою для припинення трудового
договору є, зокрема, закінчення строку
(пункти 2, 3 статті 23), крім випадків, коли
трудові відносин фактично тривають і
жодна з сторін не поставила вимогу про
їх припинення.

Згідно зі ст. 391 КЗпП України якщо після
закінчення строку трудового договору
(пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини
фактично тривають і жодна із сторін не
вимагає їх припинення, дія цього
договору вважається продовженою на
невизначений строк.

Трудові договори, що були переукладені
один чи декілька разів, за винятком
випадків, передбачених частиною другою
статті 23, вважаються такими, що
укладені на невизначений строк.

З аналізу вищенаведених норм права суд
приходить до висновку, що строковий
трудовий договір не потрібно
продовжувати при закінченні терміну
його дії. Такий договір слід укладати
на новий строк за заявою працівника.
Відповідно до ч. 2 ст. 391 КЗпП при
повторному укладанні строкових
договорів потрібно дотримуватися
вимог ч. 2 ст. 23 КЗпП, в іншому випадку
такі договори будуть вважатися
укладеними на невизначений час, тому
суд вважає, що відповідач шляхом
продовження строку строкового
трудового договору з ОСОБА_1 уклав з
останньою трудовий договір на
невизначений строк, та не мав права
звільняти її в період тимчасової
непрацездатності в сенсі ч. 3 ст. 40 КЗпП
України, що було зроблено, тим самим
порушив її права, які підлягають
відновленню.

Також суд не приймає до уваги
пояснення відповідача в обґрунтування
заперечень проти позову, що останнім та
позивачем був укладений строковий
трудовий договір з 31.05.2014 року по 2.06.2014
року, оскільки позивачем не було надано
на це згоди у вигляді письмової заяви,
що передбачено ч.2 ст. 23 КЗпП України.

Але, суд розглядаючи позовні вимоги в
рамках заявлених позовних вимог, що
передбачено ст. 11 ЦПК України, та
протягом розгляду справи керуючись ст.
10 ЦПК України, неодноразово звертав
увагу представника позивача ОСОБА_2,
про наявність не скасованих наказів
про звільнення позивача та про
наслідки нездійснення процесуальних
дій стороною, позбавлений можливості
поновити позивача на роботі при
наявності не скасованих наказів КЗ
«Маріупольська загальноосвітня школа
1-3 ступенів № 56 Маріупольської міської
ради Донецької області» від 02.06.2014 року
№ 55, наказів Управління освіти
Маріупольської міської ради від 30.05.2014
року № 394 Л про її звільнення, що є
перешкодою для поновлення на роботі,
внаслідок чого відмовляє у задоволені
її позову про поновлення на роботі
вчителем російської мови та літератури
9 розряду КЗ «Маріупольської
загальноосвітньої школи 1-3 ст. № 56 та
супутніх позовних вимог про стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, стягнення моральної шкоди у
розмірі 3000 гривень.

Керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до
Управляння освіти Маріупольської
міської ради, третя особа КЗ
Маріупольська загальноосвітня школа №
56, про поновлення на роботі вчителя
російської мови та літератури 9 розряду
КЗ «Маріупольської загальноосвітньої
школи 1-3 ст. № 56, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
стягнення моральної шкоди у розмірі 3000
гривень, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя шляхом подачі в 10-дений строк
з дня проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя
О.О.Костромітіна