Справа №705/2284/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2014 року
Уманський міськрайонний суд
Черкаської області

у складі: головуючого - судді
Кімстачова О.С.

з участю: секретаря судового засідання
Дехканбаєвої О.О.

відповідача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Умані Черкаської
області цивільну справу за позовом
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Альфа
Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення
коштів в порядку регресу за договором
страхування,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Альфа
Страхування» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення з нього
коштів у сумі 14 478,18 грн. порядку регресу
за договором обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АЕ/2207195, який був укладений
26.03.2013 року між позивачем та ОСОБА_2 щодо
забезпеченого транспортного засобу
«Foton», д.н. НОМЕР_1. Позич посилається на
такі обставини як підставу своїх
позовних вимог. 06.07.2013 року на вул.
Кільцева Дорога м. Києва мала місце ДТП
із участю автомобілів «Ореl», державний
№ НОМЕР_2 (водій ОСОБА_3.) та «Foton»,
державний № НОМЕР_1 (водій ОСОБА_1). У
результаті ДТП автомобілі отримали
механічні пошкодження, в результаті
чого завдано матеріальних збитків. 05
серпня 2013 року Святошинським районним
судом м. Києва винесено постанову, якою
Відповідача, як водія автомобіля «Foton»,
державний № НОМЕР_1, визнано винним в
ДТП. Оскільки в результаті ДТП
Відповідач є винним в ДТП, враховуючи
те, що цивільно-правова
відповідальність володільця
автомобіля «Foton», державний № НОМЕР_1,
тобто Відповідача, застрахована у
Позивача, потерпілий ОСОБА_3 звернувся
до Позивача з метою отримання
страхового відшкодування за завдану
шкоду. Позивач, на підставі Звіту авто
товарознавчого дослідження № 7065 та
інших зібраних документів по справі,
враховуючи умови страхування,
здійснила виплату страхового
відшкодування в розмірі 14 478,18 грн. Цей
факт підтверджується страховим актом
№ 0890.609.13.01. Відповідач є
страхувальником і в порушення вимог ст.
33 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» не повідомив
страховика (тобто позивача) про
страховий випадок у строки,
передбачені законодавством, по даному
полісу здійснено виплату
відшкодування потерпілій особі, тому
позивач відповідно до п. 38.1.1. ст. 38
Закону має право подати регресний
позов до страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, але подав суду
клопотання від 27.05.2014 року, в якому
просив суд здійснити розгляд справи за
відсутності представника позивача та
зазначив, що позов підтримує в повному
обсязі і не заперечує проти ухвалення
заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні
заперечив проти позову та просив
відмовити в його задоволенні повністю
у зв'язку з недобросовісним і навмисним
сприянням позивачем виникненню в нього
права на звернення до суду з позовом,
оскільки не надав повної інформації
про те, у якій формі відповідач повинен
був повідомити страхову компанію про
настання страхового випадку, чим
порушив права відповідача як споживача
послуг.

Суд, допитавши свідків, дослідивши
письмові докази, що є в матеріалах
справи, встановив такі фактичні
обставини справи та відповідні їм
правовідносини.

Згідно з Полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АЕ/2207195 (далі -
Поліс) ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «Альфа
Страхування» - позивач, 18 лютого 2013 року
уклали договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів на строк дії з
19.02.2013 року до 18.02.2014 року. За Полісом
забезпеченим транспортним засобом є
автомобіль «Foton», д.н. НОМЕР_1, 2006 року
випуску, на суму 50 000,00 грн. за шкоду,
заподіяну майну третіх осіб.

Відповідно до постанови
Святошинського районного суду м. Києва
в справі про адміністративне
правопорушення № 759/10239/13-п від 05.08.2013
року 06 липня 2013 року на вул. Кільцева
Дорога м. Києва мала місце
дорожньо-транспортна пригода із участю
автомобілів «Ореl», д.н. НОМЕР_2, під
керуванням водія ОСОБА_3, та «Foton», д.н.
НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1 -
відповідача. У результаті ДТП
автомобілі отримали механічні
пошкодження. Винним у ДТП був визнаний
водій ОСОБА_1

Потерпілий у ДТП ОСОБА_3, автомобіль
якого зазнав механічних пошкоджень,
звернувся 08 липня 2013 року до позивача
із Заявою про настання страхового
випадку та виплату страхового
відшкодування. І на підставі Звіту про
визначення вартості матеріального
збитку № 7065 від 16.07.2013 року, враховуючи
умови страхування за Полісом, згідно зі
Страховим актом № 0890.609.13.01.01. від 19.08.2013
р. ПрАТ «СК «Альфа Страхування»
здійснило виплату страхового
відшкодування ОСОБА_3 в розмірі 14 478,18
грн. Факт перерахунку коштів
підтверджується копією платіжного
доручення № 19259 від 16.09.2013 р. та витягом
з відомості № 285 від 16.09.13 Виплат
страхового відшкодування - порядковий
номер 3 у відомості.

Позивач ПрАТ «СК «Альфа Страхування»
як на нормативну підставу своїх
позовних вимог до ОСОБА_1 у позовній
заяві посилається на положення п. 38.1.1.
ст. 38 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» та зазначає:
«Страховик після виплати страхового
відшкодування має право подати
регресний позов до страхувальника або
водія забезпеченого транспортного
засобу, якщо він не повідомив
страховика у строки і за умов,
визначених у статті 33 цього Закону».

Однак наведене позивачем посилання на
положення п. 38.1.1. ст. 38 Закону не
відповідають точному тексту Закону.
Абзацом «ґ» підпункті 38.1.1 пункту 38.1
статті 38 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що страховик
після виплати страхового
відшкодування має право подати
регресний позов: до страхувальника або
водія забезпеченого транспортного
засобу, який спричинив
дорожньо-транспортну пригоду, якщо він
не повідомив страховика у строки і за
умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту
33.1 статті 33 цього Закону.

Підпункт 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону
містить такі норми: «У разі настання
дорожньо-транспортної пригоди, яка
може бути підставою для здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний: вжити
заходів з метою запобігання чи
зменшення подальшої шкоди» (у редакції
Закону України «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
дорожньо-транспортних пригод та
виплати страхового відшкодування» від
17.02.2011 р. № 3045-VI, діє з 19.09.2011 р.).

З процитованої норми підпункту 33.1.2
пункту 33.1 статті 33 Закону, вбачається,
що нею не передбачені ані строки, ані
умови письмового повідомлення водієм
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду, страховика про настання
страхового випадку.

З наведених норм Закону вбачається, що
посилання позивача на те, що водій
ОСОБА_1 та страхувальник за Полісом
ОСОБА_2 не повідомили письмово
страховика про ДТП в строк три робочих
дні як на фактичну підставу для
регресної вимоги до відповідача, не
ґрунтується на нормах Закону, які діяли
на час ДТП - 06.07.2013 року - та продовжують
діяти на теперішній час.

Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги,
послався на те, що ані відповідач, ані
страхувальник не повідомили страхову
компанію про ДТП, а відповідач,
заперечуючи проти позову, вказав, що
повідомив позивача про настання
страхового випадку в усній формі і що
позивач заперечив необхідність
подання йому додатково письмового
повідомлення про ДТП.

Допитаний у судовому засіданні свідок
ОСОБА_2 показав, що він уклав з ПрАТ «СК
«Альфа Страхування» в особі його
представника в м. Умані ОСОБА_5 договір
страхування (Поліс) щодо свого
автомобіля «Foton», д.н. НОМЕР_1. Цей
автомобіль він надав своєму знайомому
ОСОБА_1 для поїздки до м.Києва. 06 липня
2013 року ОСОБА_1 повідомив йому про ДТП,
на що він порадив відповідачу
зателефонувати до страхової компанії
за номером, зазначеним в Полісі. А сам
відразу передзвонив до ОСОБА_5,
повідомив його про ДТП і уточнив, що
потрібно зробити. Того ж дня він разом з
ОСОБА_1 під'їхали до ОСОБА_5 як
представника ПрАТ «СК «Альфа
Страхування» та показали йому
документи, що склали працівники
міліції, та запитали про свої подальші
дії. ОСОБА_5 спитав, чи повідомили вони
до колцентру страховика про ДТП, -
відповіли, що повідомили. На його
запитання чи потрібно писати якусь
заяву до страхової компанії, ОСОБА_5
відповів, що не потрібно, достатньо
повідомлення на стаціонарний номер
компанії для автоматичної реєстрації
страхового випадку. Про те, що потрібно
було повідомити позивача письмово про
ДТП він та відповідач почули вперше у
вересні 2013 року, коли до ОСОБА_1
страхова компанія надіслала вимогу про
регрес. Для підтвердження здійснення
дзвінків зі свого мобільного номеру на
номер ОСОБА_5 він, як контрактний
абонент оператора «Київстар», взяв
роздруківку Деталізації по локальним і
роумінговим дзвінкам, яку передав
відповідачу для надання суду.

Допитаний у судовому засіданні свідок
ОСОБА_5 показав, що 06.07.2013 року, у
п'ятницю, до нього, яка представника
ПрАТ «СК «Альфа Страхування»,
телефонував клієнт ОСОБА_2, з яким він
укладав договір страхування, та
повідомив про ДТП з участю його
автомобіля «Foton», і запитав, які його
дії при ДТП. Він пояснив ОСОБА_2, що
потрібно зателефонувати до колцентру
ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та
зареєструвати страховий випадок,
викликати працівників ДАІ для
оформлення документів щодо ДТП. Того ж
дня ОСОБА_2 під'їжджав до нього з цього ж
питання. У понеділок він передзвонив до
головного офісу в м. Києві та уточнив,
чи було повідомлено їм про ДТП з участю
забезпеченого автомобіля, на що йому
підтвердили надходження повідомлення
про страховий випадок та його
реєстрацію в системі, сказали, що все
нормально і що водію ОСОБА_1 до них
приїжджати не потрібно, вони все
оформлять самі. На його запитання
ОСОБА_1 сказав, що після ДТП приїжджали
працівники ДАІ, а представник
страхової компанії - аварійний комісар
- на місце події не виїжджав.

Покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5
підтверджуються і відомостями, що
містяться у Деталізації по локальним і
роумінговим дзвінкам абонента НОМЕР_7 з
01.07.2013 по 31.07.2013, про неодноразове
здійснення дзвінків ОСОБА_2 ОСОБА_5 06 і
07 липня 2013 року. Абонентський номер
НОМЕР_7 зазначений у Полісі в рядку
«Телефон» страхувальника.

З наведеного вбачається, що твердження
позивача про те, що відповідач не
повідомив його про настання страхового
випадку, суперечить дослідженим судом
доказам.

На підставі наведеного вище, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги ПрАТ «СК
«Альфа Страхування» до ОСОБА_1 про
стягнення коштів в порядку регресу за
Полісом задоволенню не підлягають у
зв'язку з відсутністю для цього
законних підстав та недоведеністю всіх
обставин, на яких ґрунтуються позовні
вимоги.

Керуючись ст. 3, 11, 15, 57-60, 212-215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Альфа Страхування» до ОСОБА_1
про стягнення коштів в порядку регресу
за договором страхування від 18.02.2013
року в сумі 14 478,18 грн. відмовити
повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана сторонами по справі
протягом десяти днів з дня його
проголошення до Апеляційного суду
Черкаської області через Уманський
міськрайонний суд Черкаської області.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
О. С.
Кімстачов