Провадження №2/263/ 3660/2014р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 листопада 2014 р. Жовтневий
районний суд м. Маріуполя Донецької
області у складі головуючого судді
Васильченко О.Г., при секретарі
Дерягіній Д.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності та
визначення порядку користування
квартирою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з
позовом про визначення порядку
користування квартирою АДРЕСА_1 між
нею і відповідачем. У судовому
засіданні уточнила позовні вимоги,
просила суд визнати за нею і
відповідачем право власності по ?
частині вказаної квартири кожному.
Суду пояснила, що згідно договору
купівлі-продажу від 07.11.2006 року на
спільні кошти нею і відповідачем була
придбана спірна квартира, проте
договір був оформлений на ОСОБА_2, при
цьому в тексті договору зроблена
відмітка про те, що на день придбання
квартири вони проживають однією сім'єю,
квартира отримується на спільні кошти,
і є об'єктом загальної спільної
власності. Шлюб між нею і ОСОБА_2 був
розірваний 06.11.2006 року, 03.03.2011 року вона
зареєструвала інший шлюб . Після
реєстрації нового шлюбу, відповідач
не дозволяє їй користуватися
квартирою, поміняв замки у вхідних
дверях, у зв'язку з чим просить суд
визнати частково недійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 в м
Маріуполі від 07.11.2006 року, визнати за
нею право власності на ? частину
квартири, відповідно визнати право
власності за відповідачем також на ?
частину квартири, визначити порядок
користування квартирою, виділивши їй в
користування окрему ізольовану
кімнату площею 12.9 кв.м., -
відповідачеві, з урахуванням
проживання з ним повнолітнього сина
ОСОБА_3, виділити в користування дві
ізольовані кімнати площею 10.4 кв.м. і 13.1
кв.м. , підсобні приміщення залишити у
загальному користуванні.

Відповідач позов визнав, суду
пояснив, що дійсно спірна квартира
придбана на спільні кошти, є об'єктом
спільної власності, він не заперечує
визнати договір купівлі-продажу
квартири частково недійсним, визнати
за ним і ОСОБА_1 право власності по ?
частині за кожним, з урахуванням думки
їх сина, не заперечує визначити
порядок користування спірною
квартирою, виділивши позивачеві
кімнату площею 12.9 кв.м., йому і ОСОБА_3
кімнати площею 10.4 кв.м і 13.1 кв.м.

Зацікавлена особа ОСОБА_2, з
позовом згоден, суду пояснив, що надалі
він згоден проживати з батьком і
користуватися кімнатами площею 10.4
кв.м. і 13.1 кв.м.

Суд, вислухавши сторони,
дослідивши матеріали справи, вважає
необхідним задовольнити заявлені
вимоги з наступних підстав :

Згідно з вимогами ст. 317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування і розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ст. 355 ЦК України,
майно, що знаходиться у власності двох
або більше осіб

/ співвласників/, належить їм на праві
сумісної власності. Майно може
належати особам на праві загальної
пайової або праві загальної спільної
власності.

Згідно з вимогами ст. 357 ЦК України,
долі в праві загальної пайової
власності вважаються рівними, якщо
інше не встановлене за домовленістю
співвласників або законом.

Згідно з вимогами ст. 358 ЦК України,
співвласники можуть домовитися про
порядок володіння і користування
майном, що є їх загальною пайовою
власністю.

Судом встановлено, що 07.11.2006 року
ОСОБА_2 придбана квартира АДРЕСА_1,
договір засвідчений приватним
нотаріусом Маріупольського міського
нотаріального округу Донецької
області, зареєстрований в реєстрі за
№№ 1537, 1538,1539. У тексі договору
купівлі-продажу є заява від імені
ОСОБА_2 і ОСОБА_1. про те, що вони
проживають однією сім'єю у фактичний
шлюбних стосунках з 1989 року, квартира
придбана ними на спільні кошти , є
об'єктом загальної спільної власності.

Зважаючи на думку відповідача про
згоду з позовом, суд приходить до
висновку про необхідність задоволення
вимог про визнання за позивачем і
відповідачем права власності на ?
частину вказаної квартири кожному, у
зв'язку з чим договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 від 07.11. 2014 року
підлягає визнанню частково недійсним
в частині визначення доль набувачів.

Суду представлений технічний
паспорт квартири, з якого вбачається,
що загальна площа квартири складає 57.4
кв.м., житлова площа складає 36.4 кв.м.,
кімнати ізольовані, відповідно площею
13.1 кв.м., 10.4 кв.м., 12.9 кв.м.

Зважаючи на думку сторін про
встановлення порядку користування
житлом в спірній квартирі, суд вважає
необхідним задовольнити заявлені
вимоги, виділивши в користування
позивачеві окрему ізольовану кімнату
площею 12.9 кв.м., - відповідачеві, з
урахуванням проживання з ним сина
ОСОБА_3, виділити в користування дві
ізольовані кімнати площею 10.4 кв.м. і 13.1
кв.м., підсобні приміщення, а саме
коридор площею 5.2 кв.м., туалет площею 1.0
кв.м., ванну кімнату 3.5 кв.м., кухню
площею 7.2 кв.м., сіни площею 3.1 кв.м.,
комору площею 1.0 кв.м. залишити в
загальному користуванні.

Керуючись ст.ст. 208,209 ЦПК України,
ст.ст. 317. 355,357,358 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання права власності та
визначення порядку користування
квартирою - задовольнити.

Договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 від 07.11.2006 року, засвідчений
приватним нотаріусом Маріупольського
міського нотаріального округу
Донецької області, зареєстрований в
реєстрі за №№ 1537, 1538,1539 визнати
частково недійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на ? частину квартири АДРЕСА_1 загальною
площею 57.4 кв.м., житловою площею 36.4 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 право власності
на ? частину квартири АДРЕСА_1 загальною
площею 57.4 кв.м., житловою площею 36.4 кв.м.

Визначити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1, виділивши ОСОБА_1 в
користування окрему ізольовану
кімнату площею 12.9 кв.м., ОСОБА_2 з
урахуванням проживання з ним сина
ОСОБА_3, виділити в користування дві
ізольовані кімнати площею 10.4 кв.м. і 13.1
кв.м., підсобні приміщення, а саме
коридор площею 5.2 кв.м., туалет площею 1.0
кв.м., ванну кімнату 3.5 кв.м., кухню
площею 7.2 кв.м., сіни площею 3.1 кв.м.,
комору площею 1.0 кв.м. залишити в
загальному користуванні.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом 10 днів з дня
проголошення.

Суддя
Васильченко О.Г.