Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"05" грудня 2014 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одеси цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання
дозволу на виїзд за кордон без згоди
другого з батьків, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2
про надання дозволу на виїзд за кордон
без згоди другого з батьків. Позовні
вимоги мотивовані тим, що відповідач є
її колишнім чоловіком, шлюб з яким
розірваний, що підтверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу від
06.07.2010 року, а/з № 264.

Від сумісного життя з відповідачем є
неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
який проживає спільно із позивачкою.
Позивачка стверджує, що відповідач не
надає матеріальної допомоги на
утримання дитини, у зв'язку з чим, вона
зверталась до суду з позовною заявою
про стягнення аліментів. Рішенням
Суворовського районного суду м. Одеси
від 23.04.2010 року з відповідача були
стягнути аліменти на сина ОСОБА_3. Однак
відповідач не виконує рішення і у
зв'язку з чим утворилася
заборгованість.

Позивачка стверджує, що відповідач не
дає згоди на оформлення проїзного
документу сину. Він безпідставно не
надає згоди на виїзд дитини за межі
України. При цьому жодних вагомих
аргументів, які б пояснювали та
обґрунтовували його відмову він не
наводить.

Позивачка посилається на те, що з метою
належного виховання, розвитку та
покращення здоров'я сина, вона бажає
виїжджати періодично тимчасово на
період шкільних канікул за кордон з
сином у Російську Федерацію к родичам,
що буде сприятиме розширенню
світогляду дитини та добре позначиться
на її фізичному здоров'ї, духовному та
інтелектуальному розвитку як
особистості.

Однак відповідач не надає згоди на
оформлення проїзного документу сина,
що порушує інтереси дитини.

На підставі викладеного, позивачка
просить надати їй, ОСОБА_1, 1971 року
народження, дозвіл на виготовлення
проїзного документа для тимчасового
виїзду сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 за
межі України у Російську Федерацію без
згоди батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
громадянина України, а також дозволити
мені, ОСОБА_1, тимчасові поїздки за
кордон з сином до Російської Федерації
на період зимніх та літніх канікул до
досягнення сином шістнадцяти років, а
саме до ІНФОРМАЦІЯ_5, без згоди та
супроводу батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

В судове засідання позивачка подала
заяву, згідно якої вона підтримала
позовні вимоги, а також просила справу
розглянути у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про розгляд справи був
повідомлений через оголошення в пресі.

В зв'язку з чим, суд вважає можливим
розглянути справу у порядку заочного
провадження, відповідно до вимог ст.ст.
224-226 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню на підставі фактів,
встановлених в судовому засіданні.

Так судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 є колишнім чоловіком ОСОБА_1,
шлюб з якою було розірвано, що
підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу від 06.07.2010 року, а/з №
264.

Від сумісного життя сторони мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає спільно із
позивачкою.

Судом встановлено, що рішенням
Суворовського районного суду м. Одеси
від 23.04.2010 року з відповідача були
стягнуті аліменти на сина ОСОБА_3.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач не дає згоди на оформлення
проїзного документу сину для
перетинання державного кордону
України.

Позивачка посилається на те, що з метою
належного виховання, розвитку та
покращення здоров'я сина, вона бажає
виїжджати періодично на період
шкільних канікул за кордон з сином у
Російську Федерацію к родичам, що буде
сприятиме розширенню світогляду
дитини та добре позначиться на її
фізичному здоров'ї, духовному та
інтелектуальному розвитку як
особистості.

Відповідно до п. 2, 3 ст. 150 СК України,
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток, батьки
зобов'язані забезпечити здобуття
дитиною повної загальної середньої
освіти, готувати її до самостійного
життя.

Частиною 2 ст. 151 СК Українивстановлено,
що батьки мають право залучати до
виховання дитини інших осіб,
передавати її на виховання фізичним та
юридичним особам.

Згідно ст. 155 СК України здійснення
батьками своїх прав та виконання
обов'язків мають ґрунтуватися на
повазі до прав дитини та її людської
гідності. Батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини.

Таким чином, суд вважає, що відмова
відповідача у наданні згоди на
оформлення проїзного документу для
виїзду сина, за вищевказаних обставин
справи, без будь-яких обґрунтованих
підстав є незаконною, та такою, що
свідчить про неналежне виконання
батьком своїх обов'язків щодо
виховування дитини.

Пунктом 2 ст. 4 Закону України „Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" від 21.01.1994
№ 3857-XII встановлено, що оформлення
проїзного документа дитини
провадиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або
законних представників батьків чи
дітей у разі потреби самостійного
виїзду неповнолітнього за кордон. За
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

На підставі викладеного, суд
вважає можливим дозволити оформлення
проїзного документу на тимчасовий
виїзд за межі України ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 до Російської Федерації
без згоди батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4
на період зимніх та літніх канікул до
досягнення сином шістнадцяти років, а
саме до ІНФОРМАЦІЯ_5.

Керуючись ст.ст. 150,151, 155 СК
України, пунктом 2 ст. 4 Закону України
„Про порядок виїзду з України і в'їзду
в Україну громадян України" вiд
21.01.1994р. № 3857-XII, ст. ст. 10, 11, 209, 212-215,
224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
надання дозволу на виїзд за кордон без
згоди другого з батьків - задовольнити.

2. Дозволити оформлення
проїзного документу на тимчасовий
виїзд за межі України ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 до Російської Федерації
без згоди та супроводження батька
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 на період зимніх та
літніх канікул до досягнення сином
ОСОБА_3, шістнадцяти років, а саме до
ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення суду може бути оскаржено
позивачем в апеляційному порядку
через Суворовський районний суд м.
Одеси шляхом подачі апеляційної скарги
в 10-ти денний строк з дня отримання
рішення.

Рішення може бути переглянуте судом,
що його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя