АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-579/2010
Номер провадження 22-ц/786/3620/14
Головуючий у 1-й інстанції Савинський
Доповідач Чічіль В. А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Чічіля В.А.,

Суддів: Мартєва С.Ю., Хіль Л.М.,

За участю секретаря: Самойлової М.Д.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
додаткове рішення Лохвицького
районного суду Полтавської області від
22 жовтня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» про поновлення на роботі,
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернулась
до суду з заявою про ухвалення місцевим
судом додаткового рішення у вказаній
справі, вказуючи на те, що рішенням
Лохвицького районного суду
Полтавської області від 6 жовтня 2010
року її було поновлено на посаді
головного бухгалтера Лохвицького
відділення №3087 з 1 червня 2010 року та
стягнуто середню заробітну плату за
час вимушеного прогулу.

Оскільки вийшла на роботу лише 20 липня
2011, вважає, що відповідач має доплатити
їй середній заробіток за час
вимушеного прогулу, крім того,
посилається на арифметичні помилки в
обрахунку судом присуджених на її
користь сум.

Остаточно просила ухвалити додаткове
рішення, яким стягнути з ПАТ «Державний
ощадний банк України» 13 458,24 грн.,
компенсувати індекс зростання цін на
споживчі товари й тарифи на послуги,
вказати у судому рішенні, чи було
порушення її прав і свобод та
зазначити, ким допущено таке порушення.

Додатковим рішенням Лохвицького
районного суду Полтавської області від
22 жовтня 2014 року у задоволенні заяви
ОСОБА_1 відмовлено, роз'яснено порядок
оскарження додаткового рішення
протягом десяти днів до Апеляційного
суду Полтавської області.

В апеляційному порядку додаткове
рішення місцевого суду оскаржено
ОСОБА_1, посилаючись на порушення і
неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
просить зазначене рішення суду першої
інстанції скасувати, та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити її позовні
вимоги.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення місцевого
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що скаргу слід
відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Місцевим судом встановлено, що у заяві
про ухвалення додаткового рішення
ОСОБА_1 просила стягнути з ПАТ
«Державний ощадний банк України»
середній заробіток за час вимушеного
прогулу за період з моменту ухвалення
рішення Лохвицького районного суду
Полтавської області від 6 жовтня 2010
року до дати фактичного її поновлення
на роботі 20 липня 2011 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд,
що ухвалив рішення, може за заявою осіб,
які беруть участь у справі, чи з власної
ініціативи ухвалити додаткове рішення,
якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги,
з приводу якої сторони подавали докази
і давали пояснення, не ухвалено
рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не
зазначив точної суми грошових коштів,
які підлягають стягненню, майно, яке
підлягає передачі, або які дії треба
виконати;

3) суд не допустив негайного виконання
рішення у випадках, встановлених
статтею 367 цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові
витрати.

Зазначені ОСОБА_1 обставини не
підпадають під жоден з пунктів ч. 1 ст. 220
ЦПК України, оскільки не існували на
момент ухвалення рішення суду від 6
жовтня 2010 року, тому не могли входити до
предмету позовних вимог.

Між тим, дійшовши вірного висновку щодо
відсутності підстав для ухвалення
додаткового рішення у справі, місцевий
суд, у порушення вимог ч. 5 ст. 220 ЦПК
України, ухвалив у справі додаткове
рішення про відмову у задоволенні
заяви про ухвалення додаткового
рішення.

Виходячи з цього, з огляду на ст. ст. 307,
309 ЦПК України, апеляційний суд
позбавлений процесуальної можливості
скасувати додаткове рішення у справі
та повернути питання про ухвалення
додаткового рішення на новий розгляд,
як це передбачено положеннями п. 3 ст. 312
ЦПК України, у випадку поставлення
судом ухвали, чи постановити нову
ухвалу щодо вирішення цього питання,
ураховуючи, що зазначене питання не
віднесено до компетенції суду
апеляційної інстанції.

Посилання апелянта на допущення судом
арифметичної помилки у зазначенні
точної суми, як підставу для ухвалення
додаткового рішення у справі, не
ґрунтується на законі, оскільки дане
питання підлягає вирішенню у іншому
порядку, передбаченому ст. 219 ЦПК
України.

За таких обставин, оскільки висновки
місцевого суду про відсутності підстав
для задоволення заяви ОСОБА_1 щодо
ухвалення додаткового рішення
відповідають обставинам справи та
вимогам ЦПК України, колегія суддів
вважає за доцільне залишити
оскаржуване рішення місцевого суду в
силі, попри допущені судом першої
інстанції порушення інших норм
процесуального права.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Додаткове рішення Лохвицького
районного суду Полтавської області від
22 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий у справі:
В.А. Чічіль

Судді:
С.Ю. Мартєв

Л.М. Хіль

З оригіналом згідно:

суддя

В.А. Чічіль