Справа № 525/1176/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2014 року Великобагачанський
районний суд Полтавської області в
складі:

головуючого судді -
Хоролець В.В.

при секретарі -
Пилипенко П.І.

з участю позивача -
ОСОБА_1

представника позивача
адвоката - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду селищі Велика
Багачка Полтавської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Михайлівської сільської ради
Великобагачанського району
Полтавської області, третя особа
відділ Держземагенства у
Великобагачанському районі
Полтавської області про встановлення
факту проживання однією сім'єю не менше
п'яти років до часу відкриття спадщини
та визнання права власності на
земельну частку (пай) в порядку
спадкування, -

в с т а н о в и в:

З позову ОСОБА_1, по якому судом
відкрито цивільне провадження
(а.с.а.с.19-22) вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_12
року помер ОСОБА_4, останнім місцем
проживання якого було АДРЕСА_1. На
момент смерті він постійно проживав та
був зареєстрований разом із матір'ю
позивача у справі - співмешканкою
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_5. Як вказує позивач, ОСОБА_4
з ОСОБА_5 (матір'ю позивачки у справі
ОСОБА_1) проживали однією сім'єю,
починаючи з 1983 року і до смерті ОСОБА_4

Позивач посилається на те, що ст.74
СК України визначено, що якщо жінка та
чоловік проживають однією сім'єю, але
не перебувають у шлюбі між собою , або у
будь-якому іншому шлюбі, майно набуте
ними за час спільного проживання,
належить їм на праві спільної сумісної
власності. На майно, яке є об'єктом
права спільної сумісної власності
жінки та чоловіка, які не перебувають у
шлюбі, поширюється положення глави 8 СК
України. Отже до майна, що було набуте
під час проживання осіб однією сім'єю
застосовуються положення сімейного
законодавства, які регулюють правові
відносини з приводу права спільної
сумісної власності подружжя, йдеться
про підстави набуття права спільної
сумісної власності подружжя,
здійснення подружжям цього права,
особливості поділу такого майна. Таким
чином, законодавець прирівняв майновий
правовий статус законного та
цивільного шлюбу.

Позивач зазначає, що спадкування за
законом реалізується на засадах
черговості, кожна наступна черга
спадкоємців за законом одержує право
на спадкування при відсутності
спадкоємців попередньої черги,
усунення від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини або відмови
від прийняття. Тобто проживання однією
сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є
підставою для виникнення у них прав на
спадкування за законом у першу чергу (п.
21 ППВС України №7 від 30.05.2008 року «Про
судову практику у справах про
спадкування»). Тобто, один з подружжя
визнається спадкоємцем за законом,
лише якщо він перебував у
зареєстрованому шлюбі з померлою
особою, причому правове значення тут
має факт перебування в зареєстрованому
шлюбі, а не наявність фактичних шлюбних
відносин. Особу, яка проживала з
померлим однією сім'єю законодавцем
віднесено до четвертої черги
спадкоємців за законом, за умови
проживання із спадкодавцем однією
сім'єю не менше п'яти років до часу
відкриття спадщини, та за відсутності
спадкоємців попередніх черг.

ОСОБА_1 посилається на те, що ОСОБА_4
та її мати ОСОБА_5 проживали однією
сім'єю більше 10 років до його смерті.
Ніяких спадкоємців ні за законом, ні за
заповітом після його смерті не було.
Поховала його також її мати ОСОБА_5

06.06.2014 року рішенням
Великобагачанського районного суду
Полтавської області був встановлений
факт перебування на утриманні її
матері ОСОБА_5 ОСОБА_4. Спадкова справа
після його смерті не відкривалась,
оскільки більше ніяких спадкоємців за
законом по чергах, а ні за заповітом -
немає. Вважає, оскільки моя мати до
смерті ОСОБА_4 проживала з ним однією
сім'єю більше 10 років, вела з ним
спільне господарство і вважала його
своїм чоловіком, а він матір - своєю
дружиною та той факт, що після його
смерті спадщину за законом (відповідно
по черговості ) ніхто не прийняв,
оскільки у нього нікого із рідних не
було - то по прикінцевих та перехідних
положеннях ЦК України в редакціях 1963
та 2003 років - за наявності встановлення
факту проживання однією сім'єю не менше
п'яти років до смерті ОСОБА_4 мати
позивача у справі ОСОБА_5 була
спадкоємицею після смерті ОСОБА_4 та
прийняла спадщину шляхом вступу та
володіння спадковим майном до 6 місяців
з часу смерті спадкодавця. Також
позивач ОСОБА_1 просить врахувати, що
той факт, що ОСОБА_4 хворів, був похилого
віку, а ОСОБА_5 тривалий час опікувалась
, матеріально забезпечувала, надавала
допомогу спадкодавцеві, який через
похилий вік, хворобу останні роки був у
безпорадному стані.

ОСОБА_1 також вказує, що після смерті
ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належний
йому сертифікат на право на земельну
частку пай серія ПЛ № 0325592 розміром 4,21
умовних кадастрових гектарів, як члену
бувшого ВАТ «Перемога»
Великобагачанського району
Полтавської області, який був виданий
03.01.1998 року та зареєстровано за № 492.
Вартість земельної частки паю
становить 136 276 гривень 84 копійки
(відповідно до довідки, яка видана
відділом Держземагенства). На сьогодні
сертифікат на земельну частку (пай)
втрачений. За життя ОСОБА_4 технічну
документацію по визначенню та
встановленню меж не виготовляв та
відповідно державний акт не
виготовлявся. Мати позивачки ОСОБА_1 -
ОСОБА_5 за життя свідоцтва про право на
спадщину на даний сертифікат не
отримала , померла мати ІНФОРМАЦІЯ_13
року. Як вбачається з повідомлення з
державної нотаріальної контори та
вказано у рішенні суду від 06.06.2014 року -
після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не
заводилась. Спадкоємицею першої черги
за законом після смерті матері ОСОБА_5
є вона - ОСОБА_1, її дочка. Інших
спадкоємців після смерті матері ні за
законом, ні за заповітом, які прийняли
спадщину немає. Спадщину я прийняла
після смерті матері та отримала
свідоцтво про право на спадщину на
земельну ділянку для обслуговування
житлового будинку з господарськими
будівлями. На сьогодні сертифікат на
земельну частку пай серія ПЛ № 0325592
розміром 4, 21 умовних кадастрових
гектарів, який був виданий ОСОБА_4 як
члену бувшого ВАТ «Перемога»
Великобагачанського району
Полтавської області та який був
виданий 03.01.1998 року та зареєстровано за
№ 492 втрачений, виготовити дублікат
сертифікату на земельну частку пай не
можливо, оскільки власника сертифікату
немає в живих. На померлого ніяких
документів не видають.

Посилаючись на вищевикладені
обставини, позивач ОСОБА_1 звернулась
до суду з позовом, в якому просила суд
встановити факт проживання однією
сім'єю ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_12
року з ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_13
року не менше п'яти років до моменту
смерті ОСОБА_4; визнати, що на момент
смерті ІНФОРМАЦІЯ_13 року ОСОБА_5
належав сертифікат на право на
земельну частку пай серія ПЛ № 0325592
розміром 4,21 умовних кадастрових
гектарів, який був виданий ОСОБА_4 як
члену бувшого ВАТ «Перемога»
Великобагачанського району
Полтавської області 03.01.1998 року та
зареєстровано за № 492, а в порядку
спадкування, визнати за нею, ОСОБА_1
право на земельну частку пай розміром
4,21 умовних кадастрових гектарів
(а.с.а.с.19-22).

Ухвалою суду від 14.11.2014 року до
участі у справі в якості третьої особи
залучено відділ Держземагенства у
Великобагачанському районі
Полтавської області (а.с.97).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її представник адвокат ОСОБА_2 позов
підтримали, в своїх поясненнях
посилалися на обставини, що викладені в
позові і просили його задовольнити.

Представник відповідача Михайлівської
сільської ради Великобагачанського
району Полтавської області в судове
засідання не з'явився, від сільської
ради надійшов лист про розгляд справи
у відсутність представника сільської
ради, Михайлівська сільська рада не
заперечує проти задоволення позову
ОСОБА_1 (а.с.107).

Представник третьої особи відділу
Держземагенства у Великобагачанському
районі Полтавської області в судове
засідання не з'явився, від відділу
надійшов лист про розгляд справи у
відсутність їх представника,
заперечень проти задоволення позову
ОСОБА_1 даний відділ не має (а.с.109).

Суд, заслухавши пояснення позивача
ОСОБА_1, думку та міркування її
представника адвоката ОСОБА_2,
показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12,
вивчивши та проаналізувавши матеріали
даної справи в їх сукупності, оглянувши
матеріали справи №525/498/14-ц і давши їм
належну оцінку, приходить до висновку,
що позов ОСОБА_1 до Михайлівської
сільської ради Великобагачанського
району Полтавської області, третя
особа відділ Держземагенства у
Великобагачанському районі
Полтавської області про встановлення
факту проживання однією сім'єю не менше
п'яти років до часу відкриття спадщини
та визнання права власності на
земельну частку (пай) в порядку
спадкування.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги чи заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропуску строку
позовної давності тощо) і підлягають
встановленню при ухваленні судового
рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_6, останнім постійним місцем
проживання якого було АДРЕСА_1 помер
ІНФОРМАЦІЯ_12 року, про підтверджується
копією актового запису про смерть №23
від ІНФОРМАЦІЯ_12 року по Михайлівській
сільській раді Великобагачанського
району Полтавської області (а.с.30
оглянутої цивільної справи №525/498/14-ц).

Як вбачається з позовної заяви та
матеріалів справи, після смерті ОСОБА_4
відкрилася спадщина, яка складається з
права на земельну частку (пай), в
розмірі 4,21 умовних кадастрових
гектарів, що знаходиться у ВАТ
«Перемога» Великобагачанського району
Полтавської області, що
підтверджується сертифікатом на право
на земельну частку (пай) серія ПЛ №0325592
від 03.01.1998 року, зареєстрованого за №492
(а.с.12).

За повідомленням
Великобагачанської державної
нотаріальної контори від 07.11.2014 року та
відповідно до інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру (спадкові справи та
видані на їх підставі свідоцтва про
право на спадщину) вбачається, що після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_12 року ОСОБА_4,
останнім постійним місцем проживання
якого було АДРЕСА_1 спадкова справа на
майно померлого відсутня (а.с.а.с.34-35).

Також, за повідомленням Полтавського
обласного державного нотаріального
архіву від 05.11.2014 року, згідно
проведеної перевірки архівних даних,
Алфавітні книги спадкових справ з
Великобагачанської ДНК з 1999 року до
архіву на зберігання не передавались
(а.с.42-43).

З повідомлення виконавчого комітету
Михайлівської сільської ради
Великобагачанського району
вбачається, що ОСОБА_4 на момент смерті
ІНФОРМАЦІЯ_12 року проживав однією
сім'єю та був зареєстрований разом із
співмешканкою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, а
також її дочкою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
онукою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, онукою
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 та онукою ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_5 в АДРЕСА_1 (а.с.11). ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 у зареєстрованому шлюбі не
перебували.

З довідок виконавчого комітету
Михайлівської сільської ради
Великобагачанського району
Полтавської області №393 від 30.10.2014 року,
№427 від 21.11.2014 року вбачається, що
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 проживав однією
сім'єю з 01.01.1983 року з співмешканкою
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її дочкою
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, онукою ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_1 (а.с.а.с.32,108).

За повідомленням Великобагачанської
державної нотаріальної контори від
08.11.2014 року, інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру та копій документів
зі спадкової справи №42 вбачається, що
після смерті ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_13 року заведена спадкова
справа №42/2009 на підставі заяви ОСОБА_13
про відмову від спадщини за законом.
03.07.2009 року надійшла заява від імені
ОСОБА_1, дочки померлої, яка постійно
проживала і була зареєстрована з
матір'ю на день смерті спадкодавця
ОСОБА_5 і яка фактично прийняла
спадщину після померлої. За цією заявою
на ім'я ОСОБА_1 видане свідоцтво про
право на спадщину за законом на
приватизовану земельну ділянку,
реєстровий №1700; також, 02.11.2011 року на
підставі додаткової заяви ОСОБА_1, на її
ім'я були видані свідоцтва про право на
спадщину за законом на приватизовану
земельну ділянку, реєстрові номери
2236,2238; інших заявників або претензій
кредиторів по спадковій справі ОСОБА_5
не було (а.с.а.с.36-40). Отже, позивач у
справі ОСОБА_1 є спадкоємцем першої
черги за законом після смерті матері
ОСОБА_5, яка прийняла спадщину у
встановленому законом порядку.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зазначили про те, що
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 постійно проживали
однією сім'єю, зокрема, і станом на 1986
рік, коли ОСОБА_11, як вказала, працювала
у ВАТ «Перемога»; свідок ОСОБА_12
вказала про те, що вона ОСОБА_4, який
постійно проживав з її бабою ОСОБА_5
називала і досі вважає своїм дідом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за
заповітом або за законом (ст.1217 ЦК
України).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу
спадщини входять всі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися на момент його смерті.

Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України,
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Відповідно
до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу
право на спадкування мають особи, які
проживали зі спадкодавцем однією
сім'єю не менше як п'ять років до часу
відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_12 року,
тобто під час дії положень ЦК України в
редакції 1963 року; він у зареєстрованому
шлюбі ні з ким не перебував, постійно
проживав однією сім'єю, починаючи з
01.01.1983 року з ОСОБА_5 та її дочкою та
онуками.

Статтями 234,256 ЦПК України визначено, що
факт проживання однією сім'єю чоловіка
та жінки без шлюбу розглядається в
порядку окремого провадження. Однак,
відповідно до Постанови Пленуму
Верховного суду України від 31.03.1995 року
№ 5 «Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення» визначено, що в порядку
окремого провадження розглядаються
справи про встановлення фактів, якщо
встановлення факту не пов'язується з
наступним вирішенням спору про право.
Така позиція підтверджується також
Постановою Плунуму Верховного Суду
України № 7 від 30.03.2008 року. «Про судову
практику у справах про спадкування»,
якою встановлено, що справи про
спадкування розглядаються судами за
правилами позовного провадження, якщо
особа звертається до суду з вимогою про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, які можуть вплинути на
спадкові права й обов'язки інших осіб
та/або на наявності інших спадкоємців і
спору між ними. Таким чином, якщо
встановлення факту проживання однією
сім'єю може вплинути на спадкові права
й обов'язки інших осіб, то справи
розглядаються в позовному провадженні.

Відповідно до пунктів 4-5
Прикінцевих та Перехідних положень ЦК
України (в редакції 2003 року), який
набрав чинності 01.01.2004 року, щодо
цивільних відносин, які виникли до
набрання чинності ЦК України,
положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.
Правила книги шостої ЦК України
застосовуються також до спадщини, яка
відкрилась, але не була прийнята ніким
із спадкоємців до набрання чинності
цим Кодексом.

Спадкування за законом реалізується на
засадах черговості, кожна наступна
черга спадкоємців за законом одержує
право на спадкування при відсутності
спадкоємців попередньої черги,
усунення від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини або відмови
від прийняття. Проживання однією сім'єю
жінки та чоловіка без шлюбу не є
підставою для виникнення у них прав на
спадкування за законом у першу чергу (п.
21 Постанови Пленуму Верховного Суду
України №7 від 30.05.2008 року «Про судову
практику у справах про спадкування»).
Тобто, один з подружжя визнається
спадкоємцем за законом, лише якщо він
перебував у зареєстрованому шлюбі з
померлою особою, причому правове
значення тут має факт перебування в
зареєстрованому шлюбі, а не наявність
фактичних шлюбних відносин. Однак
особу, яка проживала з померлим однією
сім'єю законодавцем віднесено до
четвертої черги спадкоємців за
законом, за умови проживання із
спадкодавцем однією сім'єю не менше
п'яти років до часу відкриття спадщини,
та за відсутності спадкоємців
попередніх черг.

Таким чином, виходячи з досліджених
матеріалів справи, з п.п.4-5 Прикінцевих
та Перехідних положень ЦК України (в
редакції 2003 року), який набрав чинності
01.01.2004 року, з урахуванням положень
ст.1264 ЦК України вбачається, що
позивачем у справі доведено, що ОСОБА_5,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_13 року
проживала не менше п'яти років зі
спадкодавцем ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_12 року однією сім'єю
(проживала повни однією сім'єю,
починаючи з 01.01.1983 року і до смерті
ОСОБА_4), відповідно, вона є спадкоємцем
четвертої черги за законом після
смерті ОСОБА_4 На сьогодні, як вказує
позивач, сертифікат на земельну частку
(пай) серія ПЛ № 0325592 розміром 4,21
умовних кадастрових гектарів, який був
виданий ОСОБА_4, як члену бувшого ВАТ
«Перемога» Великобагачанського району
Полтавської області та який був
виданий 03.01.1998 року та зареєстрований
за № 492 втрачений, виготовити дублікат
сертифікату на земельну частку пай не
можливо, оскільки власник цього
сертифікату помер. Також, з
урахуванням прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_5, є передбачені підстави
для задоволення позовних вимог ОСОБА_1,
що викладені в її позовній заяві від
30.10.2014 року, по якій судом було відкрито
цивільне провадження.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.15,16,1216-1218,1264,ч.3 1268 ЦК України,
пунктами 4-5 Прикінцевих та Перехідних
положень ЦК України, постановою
Пленуму Верховного Суду України №7 від
30.05.2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування»,
ст.ст.3,10,11,60,174,179,197,212-215,256 ЦПК України,
суд, -

в и р і ш и в:

Встановити факт проживання однією
сім'єю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_12 року разом з ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_13
року, останнім постійним місцем
проживання яких було АДРЕСА_1, не менше
п'яти років до моменту смерті ОСОБА_4.

Визнати, що на момент смерті
ІНФОРМАЦІЯ_13 року ОСОБА_5 їй як
спадкоємцю четвертої черги за законом
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_12 року ОСОБА_4
належав сертифікат на право на
земельну частку (пай) серія ПЛ №0325592
розміром 4,21 умовних кадастрових
гектарів, який був виданий ОСОБА_4 як
члену бувшого ВАТ «Перемога»
Великобагачанського району
Полтавської області 03.01.1998 року та
зареєстрований за №492.

В порядку спадкування за законом після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_13 року ОСОБА_5,
останнім постійним місцем проживання
якої було АДРЕСА_1, визнати за її дочкою
ОСОБА_1 як спадкоємцем першої черги за
законом право на земельну частку (пай)
розміром 4,21 умовних кадастрових
гектарів, що розташована на території
Михайлівської сільської ради
Великобагачанського району
Полтавської області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Полтавської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Повний текст рішення складено
05.12.2014 року.

Суддя