Справа №472/1822/13-ц 03.12.2014 03.12.2014 03.12.2014
Провадження №22-ц/784/3234/14
Провадження №22-ц/784/3234/14
Головуючий суду 1-й інстанції -
Доповідач апеляційного суду -
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Колосовського С.Ю.,

суддів: Локтіонової О.В., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання -
Свіщуком О.В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Веселинівського районного
суду Миколаївської області

від 02 вересня 2014 року, ухвалене

за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виключення
відомостей про батьківство з актового
запису про народження дитини,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вказаним позовом до ОСОБА_4, який
обґрунтував наступним.

У актовому записі про народження
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, його - ОСОБА_3
зазначено її батьком.

Посилаючись на те, що він не може бути
батьком доньки відповідачки,
позивач просив виключити відомості про
нього як батька з актового запису про
народження ОСОБА_5.

Рішенням Веселинівського районного
суду Миколаївської області від 02
вересня 2014 року в задоволенні позову
ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права просив рішення
скасувати та ухвалити нове про
задоволення його позовних вимог.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з
того, що він є безпідставним.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, з огляду на таке.

При ухваленні судового рішення воно
повинно відповідати положенням ст.213
ЦПК України, тобто бути законним і
обґрунтованим.

Рішення визнається законним тоді, коли
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд оцінює
докази з урахуванням вимог статей 58 і 59
ЦПК України про їх належність та
допустимість. Обставини, які за законом
мають бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
вважатися встановленими в цивільній
справі, якщо такі засоби доказування
відсутні.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

При цьому, згідно із статтею 60 ЦПК
України, обов'язок доказування певних
обставин лежить на стороні, яка
посилається на них як на підставу своїх
вимог та заперечень.

Недоведеність позову є підставою для
відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст.126 СК України
походження дитини від батька
визначається за заявою жінки та
чоловіка, які не перебувають у шлюбі
між собою.

Згідно з ст.136 СК України особа, яка
записана батьком дитини відповідно до
статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має
право оспорити своє батьківство,
пред'явивши позов про виключення
запису про нього як батька з актового
запису про народження дитини. У разі
доведення відсутності кровного
споріднення між особою, яка записана
батьком, та дитиною суд постановляє
рішення про виключення відомостей про
особу як батька дитини з актового
запису про її народження.

Пункт 11 постанови Пленуму Верховного
Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» роз'яснює, що
відповідно до ст.136 СК України
оспорювання батьківства можливе
тільки після реєстрації народження
дитини і до досягнення нею повноліття,
а в разі її смерті не допускається.
Оспорити батьківство має право особа,
яка записана батьком дитини в Книзі
реєстрації народжень (ст.136 СК України),
- шляхом пред'явлення позову про
виключення відомостей про неї як
батька з актового запису про
народження дитини. Предметом
доказування в таких справах є
відсутність кровного споріднення між
особою, записаною батьком, і дитиною. У
разі доведеності цієї обставини суд
постановляє рішення про виключення
оспорених відомостей з актового запису
про народження дитини.

З матеріалів справи вбачається та
судом встановлено, що у актовому записі
№79 від 15 жовтня 2010 року про народження
ОСОБА_5, здійсненого реєстратором
Відділу реєстрації актів цивільного
стану Веселинівського районного
управління юстиції Миколаївської
області, позивача зазначено її батьком
(а.с.37-39).

Відповідно до висновку судово-медичної
експертизи №72 від 19 червня
2014 року, молекулярно-генетичним
аналізом ДНК було встановлено, що
позивач може бути біологічним батьком
ОСОБА_6, народженої відповідачкою
ОСОБА_4, з ймовірністю 99,99999%, а тому його
батьківство практично доведене
(а.с.75-81).

Проаналізувавши викладене, колегія
суддів вважає, що висновок районного
суду про безпідставність позову ОСОБА_3
є правильним, оскільки у судовому
засіданні було доведено наявність
кровної спорідненості між позивачем та
ОСОБА_5.

За такого, колегія суддів не вбачає
підстав для зміни або скасування
рішення суду, оскільки воно є законним
та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Посилання апелянта на порушення судом
норм процесуального права при розгляді
справи, колегія суддів вважає
необґрунтованими, оскільки матеріали
справи не свідчать про скоєння судом
таких порушень.

До того ж, порушення норм
процесуального права можуть бути
підставою для скасування або зміни
рішення, якщо це порушення призвело до
неправильного вирішення справи.

Як встановлено вище, суд вирішив справу
правильно.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Веселинівського районного
суду Миколаївської області від 02
вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді