Справа № 363/4741/14-ц
3 грудня 2014 року Вишгородський районний
суд Київської області у складі:
головуючої судді Л.Ф. Войнаренко
при секретарі В.В. Клименко,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вишгороді скаргу ОСОБА_1
на рішення державного виконавця,
В листопаді 2014 року скаржник звернувся
до суду зі скаргою на рішення
державного виконавця
Свою скаргу мотивує тим, що постановою
головного державного виконавця
відділу ДВС Вишгородського РУЮ
Київської області ОСОБА_2 від 25 червня
2014 року повернуто виконавчий документ
без виконання на підставі ст..47 п.2
Закону України «Про виконавче
провадження», однак не було виконано
всіх необхідних заходів щодо розшуку
майна боржника ОСОБА_3
Просить визнати неправомірними
рішення головного державного
виконавця Мовчун Т.С. про повернення
виконавчого документа , скасувати
постанову та зобов»язати головного
державного виконавця ДВС
Вишгородського РУЮ поновити виконавче
провадження.

В судовому засіданні представник
скаржника ОСОБА_4 , ознайомившись з
матеріалами виконавчого провадження,
просить залишити скаргу ОСОБА_5 ьез
задоволення.

Головний державний виконавець ВДВС
Вишгородського РУЮ ОСОБА_2 скаргу не
визнала, просить в задоволенні
відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази,
ознайомившись з виконавчим
провадженням та довідкою з Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень, суд вважає, що скарга
задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що на підставі
виконавчого листа,виданого
Вишгородським районним судом
Київської області 18 березня 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості 13 вересня 2013
року відкрито виконавче провадження
№39743145, 3 жовтня 2013 року накладено арешт
на все майно ОСОБА_3, 13 листопада 2013 року
застосовано примусовий привід
боржника. В ході виконання встановлено,
що майна в межах суми боргу не виявлено,
джерела доходів та рахунки в
банківських установах на ОСОБА_3
відсутні, також відсутні нерухомість,
транспортні засоби та земельні
ділянки. Відповідно до подання ВДВС
ухвалою Вишгородського районного суду
від 24 квітня 2014 року обмежено ОСОБА_3 в
праві виїзду за межі України до
виконання нею своїх зобов»язань по
виконавчих листах. Постановою
головного державного виконавця
Вишгородського ВДВС ОСОБА_2 повернуто
боржнику виконавчий лист на підставі
ст..47 п.2 ч.1 Закону України «Про
виконавче провадження.

Суд не вбачає підстав для скасування
постанови про повернення виконавчого
листа, також не вважає, що дії
державного виконавця були
протиправними.

Відповідно до вимог ст. 387 ЦПК України
за результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. У разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи. Якщо оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність були
прийняті або вчинені відповідно до
закону, в межах повноважень державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби і права чи
свободи заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

З врахуванням наведеного, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
ОСОБА_5 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 154, 386, 387 ЦПК України,
ст..47 Закону України «Про виконавче
провадження», суд, -

У Х В А Л И
В:

В задоволенні скарги ОСОБА_5 на рішення
державного виконавця відмовити.

На ухвалу суду протягом п’яти днів з
дня її проголошення може бути подана
апеляційна скарга, у разі, якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п’яти з дня її
отримання.

Суддя
Л.Ф. Войнаренко