Справа № 373/2699/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року
Переяслав - Хмельницький міськрайонний
суд Київської області в складі:

головуючого судді Реви О.І.

при секретарі Хоменко
Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Переяслав -
Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1
до Циблівської сільської ради
Переяслав-Хмельницького району
Київської області, Тернопільської
міської ради про визнання права
власності на недобудований будинок в
порядку спадкування за заповітом, -

встановив:

Позивач звернулася до суду із позовом і
просить визнати за нею право власності
на недобудований будинок, готовністю 87
%, з надвірними будівлями та спорудами,
розташований по АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька ОСОБА_4.

Посилається на те, що є дочкою
померлого та його спадкоємцем за
заповітом. У встановлений законом
строк вона звернулася до нотаріуса із
заявою про прийняття спадщини та
видачу відповідного
правовстановлюючого документа, однак у
видачі свідоцтва про право на спадщину
на вищезазначений недобудований
житловий будинок було відмовлено в
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документа на
нього. Даний недобудований будинок її
батько придбав за договором
купівлі-продажу, однак державну
реєстрацію в органах БТІ не провів.

В судове засідання позивач ОСОБА_1
не з'явилася, подала заяву про розгляд
справи без її участі, позовні вимоги
підтримала, просить їх задовольнити.

Представник відповідача Циблівської
сільської ради в судове засідання не
з'явився, про день і час розгляду справи
повідомлений належним чином, направив
до суду заяву про розгляд справи у його
відсутність, позовні вимоги визнає в
повному обсязі, наслідки визнання
позову йому відомі та зрозумілі.

Представник відповідача
Тернопільської міської ради в судове
засідання не з'явився, повідомлений
належним чином, направив заяву про
розгляд справи у його відсутності,
проти задоволення позову заперечує.
Посилається на те, що визнання права
власності в порядку спадкування на
недобудований будинок відповідно до
чинного законодавства України
неможливе. До завершення будівництва
(створення майна) особа вважається
власником матеріалів, обладнання тощо,
які були використані в процесі цього
будівництва (створення майна). Крім
того, земельна ділянка біля будинку не
приватизована, відсутні документи про
відведення її під забудову, отже
будівництво такого будинку слід
визнавати самочинним та відмовляти у
визнанні права власності на нього в
порядку спадкування.

Дослідивши письмові докази по справі,
судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть.

Позивач ОСОБА_1 є дочкою померлого, що
підтверджується копією свідоцтв про
народження та про шлюб.

Відповідно до договору купівлі-продажу
недобудованого будинку, померлий
ОСОБА_4 21.08.2006 купив у ОСОБА_5
недобудований будинок, готовністю 87 %, з
надвірними будівлями та спорудами,
розташований по АДРЕСА_1.

Як вбачається з Витягу з Державного
реєстру правочинів, даний договір
зареєстровано за № 1518425 в Державному
реєстрі правочинів.

Вищезазначений недобудований будинок
належав продавцю ОСОБА_5 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, виданого
Переяслав-Хмельницькою державною
нотаріальною конторою 08.11.2002 за
реєстром № 2181 та зареєстрованого в
Переяслав-Хмельницькому МБТІ 21.08.2006 за
реєстром № 7 в книзі 1.

Технічний паспорт на недобудований
будинок містить дані щодо плану,
характеристики земельної ділянки,
будинку, господарських будівель та
споруд.

З довідки Циблівської сільської ради №
306 від 22.10.2014 вбачається, що сільська
рада не володіє відомостями щодо
належності ОСОБА_4 на праві приватної
власності недобудованого будинку по
АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки КП КОР
«Лівобережне БТІ» № 269 від 15.08.2013,
інформація про реєстрацію права
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
на ім'я ОСОБА_4 відсутня.

31 жовтня 2007 року ОСОБА_4 склав заповіт
на користь позивача ОСОБА_1, відповідно
до якого заповів останній належний
йому на праві власності житловий
будинок з надвірними будівлями та
земельну ділянку, що знаходяться в
АДРЕСА_1

Як вбачається з матеріалів спадкової
справи № 52/2010, після смерті ОСОБА_4
позивач ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса
із заявою про прийняття спадщини, однак
у видачі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом на житловий
будинок їй було відмовлено в зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів на нього.

Відповідно до вимог п. 2 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
30.05.2008 року «Про судову практику в
справах про спадкування», особа може
звернутися до суду з вимогою про
визнання права на спадщину за
правилами позовного провадження у разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину.

Право власності спадкоємця на спадкове
майно підлягає захисту в судовому
порядку шляхом його визнання у разі,
якщо таке право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у разі
втрати ним документа, який засвідчує
його право власності.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права і
обов'язки, що належали спадкодавцю на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку
спадкування права власності на об'єкти
нерухомості, в тому числі житловий
будинок, інші споруди, земельну ділянку
є набуття спадкодавцем зазначеного
права у встановленому законодавством
України порядку.

Виникнення у спадкоємця права на
спадщину, яке пов'язується з її
прийняттям, як майнового права
зумовлює входження права на неї до
складу спадщини після смерті
спадкодавця, який не здійснив
державної реєстрації права на майно.

Як вже зазначалося, спадкодавець
(ОСОБА_4.) придбав недобудований будинок
на підставі договору купівлі-продажу,
що зареєстрований відповідно до ст. 210
ЦК України, в редакції закону на момент
укладення та посвідчення договору.
Відчужувач даного недобудованого
будинку (ОСОБА_5) володіла ним на праві
приватної власності відповідно до
Свідоцтва про право на спадщину за
заповітом. Ні договір купівлі-продажу
недобудованого будинку, ні Свідоцтво
про право на спадщину за заповітом на
нього недійсними не визнавалися, є
чинними. При їх видачі та укладанні
враховувалися положення ч. 4 ст. 331 та ч. 4
ст. 334 ЦК України.

Тому суд не бере до уваги позицію
представника відповідача
Тернопільської міської ради щодо
самочинності будівництва даного
будинку.

Відповідно до ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.
Право власності вважається набутим,
якщо інше прямо не випливає із закону
або незаконність набуття права
власності не встановлена судом.

Виникнення права власності на
житловий будинок не залежить від
державної реєстрації цього права.
Державна реєстрація лише підтверджує
(закріплює) право власності на нерухоме
майно.

З врахуванням вищезазначеного,
наявності чинних (дійсних) Свідоцтва
про право на спадщину за заповітом та
договору купівлі-продажу
недобудованого будинку, суд дійшов
висновку, що не здійснення ОСОБА_4
державної реєстрації права власності
на недобудований будинок не позбавляє
його спадкоємця ОСОБА_1 права на нього,
як частину спадкового майна, та
оформлення такого права відповідно до
вимог закону.

На підставі викладеного,
відповідно до ст. ст. 328, 331, 334, 1218 ЦК
України, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 174, 212 -
214, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Циблівської
сільської ради
Переяслав-Хмельницького району
Київської області, Тернопільської
міської ради про визнання права
власності на недобудований будинок в
порядку спадкування за заповітом
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
недобудований будинок, готовністю 87 %, з
надвірними будівлями та спорудами,
розташований по АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька ОСОБА_4.

Апеляційну скаргу на рішення суду
може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Складання рішення в повному обсязі
вчинено 10 грудня 2014 року.

Суддя О.І.Рева