Провадження № 2/161/4634/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

(заочне)

30 жовтня 2014 року Луцький
міськрайонний суд Волинської області у
складі:

головуючої - судді
Кирилюк В.Ф.

при секретарі
Поліщук Д.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

В С Т
А Н О В И В :

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся
в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Свій позов обґрунтовує тим, що 09.04.2013
року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1
було укладено генеральну угоду про
реструктуризацію заборгованості та
приєднання до Умов та правил надання
продукту кредитних карт, відповідно
до умов якої остання отримала кредит у
розмірі 6263,72 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку, зі сплатою 0,01 % на рік
на суму залишку заборгованості за
кредитом. Посилаючись на те, що
позичальник неналежним чином виконує
взяті на себе зобов'язання за кредитним
договором по поверненню кредитних
коштів, сплаті відсотків та інших
витрат, просить стягнути з відповідача
в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 52429,84 грн.
заборгованості за кредитним договором
та судові витрати по справі.

До початку розгляду справи представник
позивача Коняхіна М.К. подала суду
заяву про розгляд справи у її
відсутності. Позовні вимоги підтримує,
проти заочного розгляду справи не
заперечує.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, будучи належним чином
повідомленою про дату, час та місце
розгляду справи, що підтверджується
матеріалами справи.

У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК
України фіксування судового засідання
технічним засобом за відсутності осіб,
які беруть участь у справі не
здійснюється.

Зі згоди представника позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК
України.

Дослідивши письмові докази по справі,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановленим договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до заяви -анкети 09.04.2013 року
між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було
укладено генеральну угоду про
реструктуризацію заборгованості та
приєднання до Умов та правил надання
продукту кредитних карт, відповідно до
умов якої остання отримала кредит у
розмірі 6263,72 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку, зі сплатою 0,01 % на рік
на суму залишку заборгованості за
кредитом. (а.с.6,7)

ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на
укладення генеральної угоди,
підписавши заяву разом з умовами
надання банківських послуг та
правилами користування платіжною
карткою.

Крім того, при укладенні договору
сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України,
з якої вбачається, що договором
приєднання є договір, умови якого
встановлені однією із сторін у
формулярах або інших стандартних
формах, який може бути укладений лише
шляхом приєднання другої сторони до
запропонованого договору в цілому.
Друга сторона не може запропонувати
свої умови договору.

Відповідно до п.1.1.3.2.11 Умов та правил
надання банківських послуг банк має
право проводити договірні списання з
усіх відкритих в банку рахунків
клієнта в погашення кредитної
заборгованості клієнта та третіх осіб,
за кредитами, в яких клієнт є
поручителем, а також будь-якої іншої
заборгованості, яка виникла у клієнта
зважаючи невиконаних зобов'язань перед
банком.

В порушення вищезазначених правових
норм та умов кредитного договору
позичальник не повертає кредитні
кошти, не сплачує нараховані відсотки
та інші витрати за кредитним договором,
тобто порушує свої зобов'язання перед
банком, у зв'язку з чим, станом на 11.08.2014
року утворилась заборгованість за
кредитним договором в розмірі 52429,84
грн., з яких : 6263,73 грн. - заборгованість
за кредитом, 0,85 грн. - заборгованість по
процентах за користування кредитом,
46165,26 грн. - залишок за несплаченим
штрафом, передбаченим п.2.2. Генеральної
угоди, що підтверджується письмовим
розрахунком заборгованості (а.с.5).

Відповідно ч.ч.1, 3 ст.549 цього Кодексу
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Таким чином, аналізуючи наведені норми
ЦК України, беручи до уваги обставини,
підтверджені належними та допустимими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні, суд приходить до
висновку, що стягненню з відповідача в
користь позивача підлягає : 6263,73 грн. -
заборгованість за кредитом, 0,85 грн. -
заборгованість по процентах за
користування кредитом, 6263,73 грн. -
залишок за несплаченим штрафом, всього
на суму 12612,46 грн.

Розмір штрафу 46165,26 грн.,
передбачений п.2.2. Генеральної угоди,
суд зменшує до 6263,73 грн. відповідно до
вимог ч.3 ст.551 ЦК України. Виходячи з
вимог розумності, виваженості та
справедливості суд вважає за можливе
зменшити розмір пені до розміру
заборгованості за кредитом.

Судові витрати слід стягнути з
відповідача в користь держави
пропорційно до задоволених позовних
вимог.

Таким чином, беручи до уваги обставини,
підтверджені належними та допустимими
доказами, які були досліджені судом,
суд приходить до висновку, що позов
слід задовольнити частково та стягнути
з відповідача в користь позивача
заборгованість за кредитним договором
від 09.04.2013 року в розмірі 12612,46 грн.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК
України з ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» слід стягнути 243,60 грн.
судового збору.

На підставі ст.ст.526, 549, 551, 634, 1054
Цивільного Кодексу України, керуючись
ст.ст.3, 10, 57, 60, 88, 197, 208, 209, 215, 218, 224-226 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) в користь Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» ()
12612,46 грн. (дванадцять тисяч шістсот
дванадцять грн. 46 коп.) заборгованості
за кредитним договором від 09.04.2013 року
станом на 11.08.2014 року.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) в користь Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» () 243,60
грн.(двісті сорок три грн. 60 коп.)
судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
Луцьким міськрайонним судом
Волинської області за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
Волинської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Cуддя Луцького міськрайонного суду
В.Ф.Кирилюк