справа № 179/2166/14-ц
провадження № 2/179/762/14
МАГДАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
______________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2014 р.
Магдалинівський
районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді Новік Д.І.

за участю: секретаря судового
засідання - Кривошлик І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.
Магдалинівка Дніпропетровської
області цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
договору купівлі-продажу дійсним та
визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Магдалинівського
районного суду Дніпропетровської
області з позовом до відповідача про
визнання договору купівлі-продажу
дійсним та про визнання права
власності на квартиру, посилаючись на
те, що взимку 2010 року їй стало відомо, що
ОСОБА_3 має намір продати квартиру
АДРЕСА_1, яка належить йому на праві
приватної власності, в зв'язку з чим, 11
лютого 2010 року вона уклала із ОСОБА_3
угоду купівлі-продажу належної йому на
праві приватної власності квартири
АДРЕСА_1, при цьому вони досягли
домовленості щодо всіх належних умов
купівлі-продажу даної квартири,
зокрема, щодо ціни, передачі житла у
власність, виготовлення документів на
квартиру, оформлення договору в
нотаріальній конторі за спільні кошти.
На підтвердження укладеної угоди 11
лютого 2010 року нею було сплачено
відповідачу грошові кошти в розмірі 37
200 гривень, про що свідчить розписка,
написана особисто ОСОБА_3 Після сплати
нею грошей, вона від ОСОБА_3 отримала
ключі і документи на належну йому
квартиру, зробила у ній ремонт, стала в
ній проживати, однак до цього часу
ОСОБА_3 договір купівлі-продажу
належним чином не оформив, так як не
бажає з'являтись до нотаріальної
контори для оформлення належним чином
договору купівлі-продажу квартири,
оскільки постійно зайнятий на роботі,
хворіє та вважає, що право власності на
належну йому квартиру після сплати нею
йому грошей перейшло до неї. Позивач
вважає, що зі своєї сторони вона
виконала всі покладені на неї обов'язки
згідно домовленості (договору
купівлі-продажу) - сплатила всю
обумовлену суму вартості квартири,
безперешкодно користується квартирою,
проживає в ній та зробила ремонт, а у
зв'язку з небажанням відповідача
з'явитись до нотаріуса неможливо
виконати вимоги ст. 209 ЦК України щодо
обов'язкового нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу
нерухомого майна, при цьому відповідач
не заперечує, що договір
купівлі-продажу нерухомого майна між
ними укладено, однак нотаріально його
посвідчити не бажає та не має змоги,
тому вона звернулась з даним позовом до
суду.

Позивач, будучи належним чином
повідомленою про час та місце слухання
справи, в судове засідання не з'явилась,
до суду надала заяву (а.с. 14), згідно якої
підтримала позовні вимоги та просить
їх задовольнити, а справу розглянути в
її відсутність.

Відповідач, будучи належними чином
повідомленим про час та місце слухання
справи, в судове засідання не з'явився,
до суду надав заяву (а.с. 13), згідно якої
просить справу розглянути в його
відсутність, позов визнає повністю.

З цих підстав суд вважає можливим
ухвалити судове рішення згідно ст. 174
ЦПК України, а також відповідно до ст. 197
ЦПК України без фіксування судового
процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи та
надані докази, вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлені
наступні факти та відповідні їм
правовідносини, що взимку 2010 року
позивачці ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3, 4, 5,
6) стало відомо, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
має намір продати квартиру АДРЕСА_1,
яка належить йому на праві приватної
власності (а.с. 7-9), в зв'язку з чим, 11
лютого 2010 року позивач уклала із ОСОБА_3
угоду купівлі-продажу належної йому на
праві приватної власності квартири
АДРЕСА_1, при цьому вони досягли
домовленості щодо всіх належних умов
купівлі-продажу даної квартири,
зокрема, щодо ціни, передачі житла у
власність, виготовлення документів на
квартиру, оформлення договору в
нотаріальній конторі за спільні кошти.

На підтвердження укладеної угоди 11
лютого 2010 року нею було сплачено
відповідачу грошові кошти в розмірі 37
200 гривень, про що свідчить розписка,
написана особисто ОСОБА_3 (а.с. 10).

Після сплати грошей, позивач від ОСОБА_3
отримала ключі і документи на належну
йому квартиру, зробила у ній ремонт,
стала в ній проживати, однак до цього
часу ОСОБА_3 договір купівлі-продажу
належним чином не оформив, так як не
бажає з'являтись до нотаріальної
контори для оформлення належним чином
договору купівлі-продажу квартири,
оскільки постійно зайнятий на роботі,
хворіє та вважає, що право власності на
належну йому квартиру після сплати
позивачкою йому грошей перейшло до
позивачки.

Позивач вважає, що зі своєї сторони
вона виконала всі покладені на неї
обов'язки згідно домовленості
(договору купівлі-продажу) - сплатила
всю обумовлену суму вартості квартири,
безперешкодно користується квартирою,
проживає в ній та зробила ремонт, а у
зв'язку з небажанням відповідача
з'явитись до нотаріуса неможливо
виконати вимоги ст. 209 ЦК України щодо
обов'язкового нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу
нерухомого майна, при цьому відповідач
не заперечує, що договір
купівлі-продажу нерухомого майна між
ними укладено, однак нотаріально його
посвідчити не бажає та не має змоги,
тому позивачка звернулась з даним
позовом до суду (а.с. 1, 2, 15).

У відповідності зі ст. 41 Конституції
України кожний має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Право приватної власності
здобувається в порядку, визначеному
законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо
сторони домовились щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами. І відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009
року «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» у зв'язку з
недодержанням вимог закону про
нотаріальне посвідчення правочину
договір може бути визнано дійсним лише
з підстав, встановлених ст.ст. 218, 220 ЦК
України.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право
власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом, при цьому право
власності на майно за договором, який
підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого
посвідчення або з моменту набрання
законної сили рішення суду про
визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним.

В судовому засіданні беззаперечно
встановлено факт ухилення відповідача
від нотаріального посвідчення угоди
купівлі-продажу.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень Доказування
не може ґрунтуватись на припущеннях.
Також враховується диспозиція ст.ст. 58,
59 ЦПК України про належність та
допустимість доказів.

Таким чином, з урахуванням визнання
позову відповідачем, враховуючи, що
сторони домовились щодо істотних умов
договору купівлі-продажу та відбулось
повне його виконання, але неможливо
нотаріально посвідчити договір,
позовні вимоги про визнання договору
купівлі-продажу дійсним обґрунтовані
та знайшли своє підтвердження у
судовому засіданні, тому суд вважає, що
є всі законні підстави задовольнити
позов, оскільки згідно ч.4 ст.174 ЦПК
України, у разі визнання позову
відповідачем, суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню.

Дане рішення суд ухвалює в рамках
заявлених позивачем вимог і на
підставі наданих доказів (ст.ст. 57-66 ЦПК
України).

На підставі викладеного та керуючись
ст. 41 Конституції України, ст.ст. 3, 5-8, 10,
11, 57-66, 174, 197, 208-210, 212-215 ЦПК України, ст.ст.
209, 218-220, 334 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, укладений 11 лютого 2010 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - визнати дійсним.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 104,49 кв.м., житловою
площею 61,61 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10 -
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, а у разі
проголошення рішення у відсутності
особи, яка брала участь у справі, але не
була присутня у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
апеляційна скарга може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Головуючий
Д.І. Новік