НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
№
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.08.2014 року

Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.

секретаря Кравченко О.О.

за участю

представника позивача Бутко О.В.

представника відповідача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Новомосковську цивільну
справу за позовом Державного
підприємства «Новомосковський
військовий лісгосп» до ОСОБА_4, ОСОБА_3,
третя особа - Державна фінансова
інспекція Дніпропетровської області
про відшкодування матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

20 січня 2014 року Державне підприємство
«Новомосковський військовий лісгосп»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4,
ОСОБА_3, третя особа - Державна
фінансова інспекція Дніпропетровської
області про відшкодування
матеріальної шкоди.

В обґрунтування вимог позивач
посилався на те, що Державне
підприємство «Новомосковський
військовий лісгосп» засноване
Міністерством Оборони України
відповідно до наказу № 235 від 10 жовтня
1993 року.

Згідно вимог ч.1 ст. 3; ч.1 ст. 17 Лісового
кодексу України, Державне
підприємство «Новомосковський
військовий лісгосп» є постійним
користувачем лісів Вільнянського,
Красноліського, Василівського,
Знаменівського, Чугуєвського лісництв,
які є структурним підрозділом
підприємства.

Одним з видів діяльності позивача за
КВЕД 2010 є лісозаготівля.

Відповідач ОСОБА_4 був прийнятий на
посаду лісничого Знаменівського
лісництва у відповідності до наказу №
64 від 15 листопада 2010 року.

Згідно до посадової інструкції
лісничого Новомосковського військ
лісгоспу, до обов'язків відповідача
входить контроль за відпуском деревини
з лісосік, якістю виконання польових
лісовпорядних робіт, забезпеченню
додержання правил рубки лісу,
контролює виконання робіт підлеглими
працівниками.

Відповідач ОСОБА_4 був звільнений з
роботи згідно до ст. 38 КЗпПУ (за власним
бажанням) у відповідності до наказу №
106 від 30 квітня 2013 року.

В той же час, на час роботи в Державному
підприємстві «Новомосковський
військовий лісгосп», на ОСОБА_4, у
відповідності до посадових обов'язків,
а також, у відповідності до ч.2 ст. 101 ЛК
України, було покладено обов'язок по
забезпеченню правил рубки лісу.

У відповідності до ч.1 ст. 130 КЗпП
України, ОСОБА_4 несе матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
внаслідок порушення покладених на
нього трудових обов'язків.

Відповідач ОСОБА_3 прийнятий на посаду
лісника Знаменівського лісництва
згідно до наказу № 3 від 22 січня 1975 року.

Згідно до штатного розпису, ОСОБА_3 є
підлеглим робітником лісничого
Вільнянського лісництва, згідно до
посадової інструкції, на останнього
покладений обов'язок по забезпеченню
правил рубки лісу.

ОСОБА_3 звільнений з роботи на підставі
ст. 38 КЗпПУ (в зв'язку з виходом на
пенсію) у відповідності до наказу № 91
від 19 листопада 2012 року.

Також, у відповідності до ч.1 ст. 130 КЗпП
України, ОСОБА_3 несе матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
внаслідок порушення покладених на
нього трудових обов'язків.

Позивач зазначив в заяві, що в період з
09 жовтня 2012 року по 09 листопада 2012 року
Державною фінансовою інспекцією
Дніпропетровської області було
проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Державного підприємства
«Новомосковський військовий лісгосп»
за період з 01 січня 2009 року по 30 вересня
2012 року.

При проведенні обстежень в
Знаменівському лісництві кварталу № 285
виділу 12 (вибірково санітарна рубка
згідно лісогосподарського квитка №
265324 від 21 лютого 2012 року) встановлено
самовільно зрублені дерева за межами
рубки дозволеної лісорубним квитком, а
саме:

-у виділі 13 виявлено 79 сухостійних
дерев сосни звичайної об'ємом 29,66 м.куб.;

-у виділі 10 виявлено 1 сироростуче
дерево дуба звичайного об'ємом 1,412
м.куб;

-у виділі 11 виявлено 7 сухостійних та 12
сироростучих дерев сосни звичайної
загальним об'ємом 15,26 м.куб.

Рубка на час перевірки завершена 032
квітня 2012 року,

Крім того, контрольним перерахунком
пнів зрубаних дерев у кварталі № 285
виділ 12 встановлено, що відповідно до
лісорубного квитка всього підлягає
вирубуванню 63 м. куб. (в том числі
ділової деревини - 4 м.куб., дров'яної - 51
м.куб.), проте, фактично зрубано на 35
дерев більше, що становить 30,7 м. куб..

Розмір матеріальної шкоди внаслідок
самовільного незаконного вирубування
122 дерев об'ємом 77,03 м.куб. в кварталі №
285 виділи 10, 11,12, 13 складає 178 169,48 грн., що
зазначено в акті перевірки дотримання
лісового законодавства від 01 вересня
2012 року, проведеного Державним
спеціалізованим лісозахисним
підприємством «Харківлісозахист»

У відповідності до ч.1 ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями або бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також, шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

В зв'язку з наведеним, Державне
підприємство «Новомосковський
військовий лісгосп» просило суд
стягнути на його користь солідарно з
відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_3 завдану
матеріальну шкоду в сумі 178 169,48 грн.,
судові витрати у справі.

В судовому засіданні представник
позивача - Державного підприємства
«Новомосковський військовий лісгосп»
підтримав позов в повному обсязі,
посилався на підстави звернення до
суду, викладені в заяві, просив суд
задовольнити вимоги.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
позов не визнав, посилався на те, що він
не мав повноважень щодо контролю
вирубки, крім того, такої кількості
дерев, які незаконно видалені, не може
бути встановлено.

Представник відповідача ОСОБА_4 в
судовому засіданні позов не визнав,
посилався на те, що з відповідачами
були укладені договори про повну
матеріальну відповідальність, але, за
майно, яке отримана під звіт, вони не
несуть відповідальність за шкоду, яка
завдана в зв'язку з вирубкою, крім того,
визначати розмір шкоди має право
тільки Державна екологічна інспекція,
яка реалізує державну політику зі
здійснення державного нагляду
(контролю) за додержанням вимог
законодавства у сфері охорони
навколишнього природного середовища.

Представник третьої особи - Державної
фінансової інспекції
Дніпропетровської області в судове
засідання не з'явився.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши докази, надані сторонами,
суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що Державне
підприємство «Новомосковський
військовий лісгосп» засноване
Міністерством Оборони України
відповідно до наказу № 235 від 10 жовтня
1993 року.

Судом встановлено, що в період з 09
жовтня 2012 року по 09 листопада 2012 року
Державною фінансовою інспекцією
Дніпропетровської області було
проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Державного підприємства
«Новомосковський військовий лісгосп»
за період з 01 січня 2009 року по 30 вересня
2012 року.

При проведенні обстежень При
проведенні обстежень в Знаменівському
лісництві кварталу № 285 виділу 12
(вибірково санітарна рубка згідно
лісогосподарського квитка № 265324 від 21
лютого 2012 року) встановлено самовільно
зрублені дерева за межами рубки
дозволеної лісорубним квитком, а саме:

-у виділі 13 виявлено 79 сухостійних
дерев сосни звичайної об'ємом 29,66 м.куб.;

-у виділі 10 виявлено 1 сироростуче
дерево дуба звичайного об'ємом 1,412
м.куб;

-у виділі 11 виявлено 7 сухостійних та 12
сироростучих дерев сосни звичайної
загальним об'ємом 15,26 м.куб.

Також, контрольним перерахунком пнів
зрубаних дерев у кварталі № 285 виділ 12
встановлено, що відповідно до
лісорубного квитка всього підлягає
вирубуванню 63 м. куб. (в том числі
ділової деревини - 4 м.куб., дров'яної - 51
м.куб.), проте, фактично зрубано на 35
дерев більше, що становить 30,7 м. куб..

Розмір матеріальної шкоди внаслідок
самовільного незаконного вирубування
122 дерев об'ємом 77,03 м.куб. в кварталі №
285 виділи 10, 11,12, 13 складає 178 169,48 грн., що
зазначено в акті перевірки дотримання
лісового законодавства від 01 вересня
2012 року, проведеного Державним
спеціалізованим лісозахисним
підприємством «Харківлісозахист»

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_4 був прийнятий на посаду
лісничого Знаменівського лісництва у
відповідності до наказу № 64 від 15
листопада 2010 року, звільнений з роботи
згідно до ст. 38 КЗпПУ (за власним
бажанням) у відповідності до наказу №
106 від 30 квітня 2013 року.

Встанволено, що 15 листопада 2010 року з
лісничим ОСОБА_4 був укладений договір
про повну матеріальну
відповідальність, відповідно до якого,
ОСОБА_4 прийняв на себе повну
матеріальну відповідальність за
передані йому під облік, для зберігання
та видачі товарно-матеріальні цінності
та грошові кошти, як прийняті ним по
інвентаризаційним описам бухгалтерії,
так і ті, які надходять йому під звіт на
протязі часу дії договору.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_3 прийнятий на посаду лісника
Знаменівського лісництва згідно до
наказу № 3 від 22 січня 1975 року,
звільнений з роботи на підставі ст. 38
КЗпПУ (в зв'язку з виходом на пенсію) у
відповідності до наказу № 91 від 19
листопада 2012 року.

Встановлено, що 25 березня 1975 року
лісником ОСОБА_3, був укладений договір
про повну матеріальну
відповідальність, відповідно до якого,
ОСОБА_3, прийняв на себе повну
матеріальну відповідальність за
передані йому під облік, для зберігання
та видачі товарно-матеріальні цінності
та грошові кошти, як прийняті ним по
інвентаризаційним описам бухгалтерії,
так і ті, які надходять йому під звіт на
протязі часу дії договору.

На підставі ст. 130 КЗпПУ, працівники
несуть матеріальну відповідальність
за шкоду, заподіяну підприємству,
установі, організації внаслідок
порушення покладених на них трудових
обов'язків. При покладенні
матеріальної відповідальності права і
законні інтереси працівників
гарантуються шляхом встановлення
відповідальності тільки за пряму
дійсну шкоду, лише в межах і порядку,
передбачених законодавством, і за
умови, коли така шкода заподіяна
підприємству, установі, організації
винними протиправними діями
(бездіяльністю) працівника. Ця
відповідальність, як правило,
обмежується певною частиною заробітку
працівника і не повинна перевищувати
повного розміру заподіяної шкоди, за
винятком випадків, передбачених
законодавством. За наявності
зазначених підстав і умов матеріальна
відповідальність може бути покладена
незалежно від притягнення працівника
до дисциплінарної, адміністративної чи
кримінальної відповідальності. На
працівників не може бути покладена
відповідальність за шкоду, яка
відноситься до категорії нормального
виробничо-господарського риску, а
також за неодержані підприємством,
установою, організацією прибутки і за
шкоду, заподіяну працівником, що
перебував у стані крайньої
необхідності. Працівник, який заподіяв
шкоду, може добровільно покрити її
повністю або частково. За згодою
власника або уповноваженого ним органу
працівник може передати для покриття
заподіяної шкоди рівноцінне майно або
поправити пошкоджене.

У відповідності до ст. 136 КЗпПУ покриття
шкоди працівниками в розмірі, що не
перевищує середнього місячного
заробітку, провадиться за
розпорядженням власника або
уповноваженого ним органу, керівниками
підприємств, установ, організацій та їх
заступниками - за розпорядженням
вищестоящого в порядку підлеглості
органу шляхом відрахування із
заробітної плати працівника.
Розпорядження власника або
уповноваженого ним органу, або
вищестоящого в порядку підлеглості
органу має бути зроблено не пізніше
двох тижнів з дня виявлення заподіяної
працівником шкоди і звернено до
виконання не раніше семи днів з дня
повідомлення про це працівникові. Якщо
працівник не згоден з відрахуванням
або його розміром, трудовий спір за
його заявою розглядається в порядку,
передбаченому законодавством. У решті
випадків покриття шкоди провадиться
шляхом подання власником або
уповноваженим ним органом позову до
районного, районного у місті, міського
чи міськрайонного суду.

Згідно до вимог ст. 132 КЗпПУ за шкоду,
заподіяну підприємству, установі,
організації при виконанні трудових
обов'язків, працівники, з вини яких
заподіяно шкоду, несуть матеріальну
відповідальність у розмірі прямої
дійсної шкоди, але не більше свого
середнього місячного заробітку.
Матеріальна відповідальність понад
середній місячний заробіток
допускається лише у випадках,
зазначених у законодавстві

На підставі ст. 133 КЗпПУ, у
відповідності з законодавством
обмежену матеріальну відповідальність
несуть: працівники - за зіпсуття або
знищення через недбалість матеріалів,
напівфабрикатів, виробів (продукції), в
тому числі при їх виготовленні, - у
розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але
не більше свого середнього місячного
заробітку. В такому ж розмірі
працівники несуть матеріальну
відповідальність за зіпсуття або
знищення через недбалість
інструментів, вимірювальних приладів,
спеціального одягу та інших предметів,
виданих підприємством, установою,
організацією працівникові в
користування;

У відповідності до вимог ст. 134 КЗпПУ,
відповідно до законодавства
працівники несуть матеріальну
відповідальність у повному розмірі
шкоди, заподіяної з їх вини
підприємству, установі, організації, у
випадках, коли…: 1) між працівником і
підприємством, установою, організацією
відповідно до статті 135-1 цього Кодексу
укладено письмовий договір про взяття
на себе працівником повної
матеріальної відповідальності за
незабезпечення цілості майна та інших
цінностей, переданих йому для
зберігання або для інших цілей;

Згідно вимог ст. 135-1 КЗпПУ, письмові
договори про повну матеріальну
відповідальність може бути укладено
підприємством, установою, організацією
з працівниками (що досягли
вісімнадцятирічного віку), які
займають посади або виконують роботи,
безпосередньо зв'язані із зберіганням,
обробкою, продажем (відпуском),
перевезенням або застосуванням у
процесі виробництва переданих їм
цінностей. Перелік таких посад і робіт,
а також типовий договір про повну
індивідуальну матеріальну
відповідальність затверджуються в
порядку, який визначається Кабінетом
Міністрів України.

Суд приходить до переконання, що
незважаючи на наявність договорів про
повну матеріальну відповідальність з
відповідачами ОСОБА_4 і ОСОБА_3, вони не
можуть нести матеріальну
відповідальність у повному розмірі,
оскільки, Переліком посад і робіт, що
заміщаються або виконуються
працівниками, з якими підприємством,
установою, організацією можуть
укладатися письмові договори про повну
матеріальну відповідальність за
незабезпечення збереження цінностей,
переданих їм для зберігання, обробки,
продажу (відпуску), перевезення або
застосування у процесі виробництва» у
відповідності до Постанови
Держкомпраці СРСР та Секретаріату
ВЦРПС від 28 грудня 1977 р. №447/24 (зі
змінами та доповненнями, внесеними
постановою Держкомпраці СРСР та
Секретаріату ВЦРПС від 14 вересня 1981
року №259/16-59, яка діє на теперішній час,
взагалі не передбачено укладення
договорів про повну матеріальну
відповідальність з працівниками, які
працюють на посадах лісничого або
лісника.

У відповідності до ст.ст. 10,60 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на обґрунтування своїх вимог або
заперечень.

Так, сам по собі акт ревізії
фінансово-господарської діяльності
Державної фінансової інспекції
Дніпропетровської області не є доказом
провини відповідачів.

Судом встановлено, що наказом
Державного підприємства
«Новомосковський військовий лісгосп»
№ 87 від 10 грудня 2012 року за
результатами проведення фінансової
перевірки, була утворена комісія з
службового розслідування за фактами
порушень.

25 грудня 2012 року актом проведення
службового розслідування по усуненню
виявлених ревізією порушень,
відповідно до вимог Державної
фінансової інспекції
Дніпропетровської області від 11 грудня
2012 року, провина відповідачів ОСОБА_4 і
ОСОБА_3, в заподіянні збитків не
встановлена.

Позивачем не надано суду доказів
наявності в діях відповідачів
порушень, спричинення завданої
матеріальної шкоди, а також, підстав
для повної матеріальної
відповідальності, в зв'язку з чим, в
задоволенні позовних вимог Державного
підприємства «Новомосковський
військовий лісгосп» належить
відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
10, 60, 88, 213-215, ЦПК України, ст.ст. 130, 132, 134,
135, 135-1, 135-3, 136 КЗпП України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог
Державного підприємства
«Новомосковський військовий лісгосп»
до ОСОБА_4, ОСОБА_3, третя особа -
Державна фінансова інспекція
Дніпропетровської області про
відшкодування матеріальної шкоди -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ Д.І. Городецький