АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 754/3818/14 № апеляційного
суді першої інстанції: Таран Н.Г.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Семенюк Т.А. Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого - Семенюк Т.А.
Суддів -Ратнікової В.М., Кравець В.А.
при секретарі - Круглику В.В.,
розглянувши в судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою Чорноуса Іллі Павловича -
представника Приватного акціонерного
товариства «Лізинг інформаційних
технологій» на рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 1 жовтня 2014
року у справі за позовом Приватного
акціонерного товариства «Лізинг
інформаційних технологій» до ОСОБА_4
про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И Л А:
Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 1 жовтня 2014 року у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
представник ПрАТ «Лізинг
інформаційних технологій» подав
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове,
яким задовольнити позовні вимоги,
вважаючи, що судом порушені норми
матеріального та процесуального права,
не враховано обставини, які мають
суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, доводи апеляційної
скарги, заперечення, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково.

Судом встановлено, що у травні 2014 року
позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості, посилаючись в
обґрунтування своїх вимог на те, що 15
березня 2011 року між ЗАТ «Лізині
інформаційних технологій»,
правонаступником якого є ПрАТ «Лізинг
інформаційних технологій», та ОСОБА_4
укладено договір №120308061 про надання в
оренду на умовах фінансового лізингу
обладнання, відповідно до умов якого
відповідач приймає участь в системі Lease
IT, зокрема отримує обладнання та інші
товари від постачальників - учасників,
а також отримає послуги на умовах,
визначених обраним клієнтом пакетом, а
оператор зобов'язався на підставі
заявки клієнта забезпечити передання
товарів, обраних ним, за умови
виконання клієнтом вимог, передбачених
пакетом Lease IT. На виконання договору
позивач передав відповідачу в оренду
на умовах фінансового лізингу
обладнання відповідно до акту
приймання-передачі майна № 120308061 від 15
березня 2011 року 1253,43 грн.

Зазначив, що внаслідок несплати
відповідачем лізингових платежів
виникла заборгованість, розмір якої
разом з іншими нарахуваннями
відповідно до умов договору станом на 7
травня 2014 року становить 8858,76 грн. з
яких 1002,75 грн. - компенсація вартості
наданого обладнання, 7856,01 - плата за
прострочення щомісячних платежів.
Просив суд стягнути зазначену суму з
відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, 15
березня 2011 року між ЗАТ «Лізинг
інформаційних технологій»,
правонаступником якого є ПАТ «Лізинг
інформаційних технологій та ОСОБА_4
укладено договір .№120308061 про отримання
ІТ обладнання та інших товарів та
послуг в системі Lease IT, відповідно до
положень п.1.1 якого клієнт приймає
участь в системі, зокрема отримує
обладнання та інші товари від
постачальників - учасників системи Lease
IT, а також отримує послуги на умовах,
визначених обраним клієнтом пакетом, а
оператор зобов'язується на підставі
заявки забезпечити передання клієнту
товарів обраних останнім
постачальників та надання клієнту
послуг, за умови виконання клієнтом
вимог, передбачених пакетом Lease IT.

Умовами пакету Lease IT «Десятка» є: платіж
при отриманні обладнання (загальної
суми платежів): 10 %; вид договору -
фінансовий лізинг; кількість місячних
лізингових платежів (крім першого) - 9;
розмір місячних платежів - щомісяця
рівними частинами;перехід права
власності - виплата повної вартості
обладнання.

Згідно п. 14.2 Правил отримання
ІТ-обладнання, інших товарів та послуг
у системі Lease IT у разі несвоєчасної
оплати клієнтом нарахованого платежу
клієнт сплачує на користь Оператора Lease
IT плату за прострочення платежу в
розмірі п'яти відсотків від погашеної
суми платежу, якщо прострочення
платежу здійснюється у розрахунковому
періоді, на який припадає дата оплати
за договором; в розмірі десяти
відсотків від суми простроченого
платежу, якщо погашення здійснюється
після закінчення розрахункового
періоду, на який припадає дата оплати
за договором. Сплата плати за
прострочення платежу не звільняє
клієнта від обов'язку в повному обсязі
оплатити платежі, передбачені пакетом
Lease IT.

Позивач виконав свої зобов'язання за
договором, внаслідок чого відповідач
отримав обладнання, первісною вартістю
1253,43 грн. що підтверджується актом
приймання передачі майна № 120308061 від 15
березня 2011 року.

Відповідно до ст. 806 ЦК України за
договором лізингу одна сторона
(лізингодавець) передає або
зобов'язується передати другій стороні
(лізингоодержувачеві) у користування
майно, що належить лізингодавцю на
праві власності і було набуте ним без
попередньої домовленості із
лізингоодержувачем (прямий лізинг), або
майно, спеціально придбане
лізингодавцем у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов (непрямий
лізиніг), на певний строк і за
встановлену плату (лізингові платежі).
До договору лізингу застосовуються
загальні положення про найм (оренду) з
урахуванням особливостей,
встановлених цим параграфом та
законом. До відносин, пов'язаних з
лізингом, застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж та
положення про договір поставки, якщо
інше не встановлено законом.
Особливості окремих видів і форм
лізингу встановлюються законом.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що заборгованість у відповідача
перед ПрАТ «Лізинг інформаційних
технологій» існує, проте розрахунок
суми штрафних санкцій не відповідає
реальним збиткам, завданим внаслідок
невиконання відповідачем договірних
зобов'язань.

Однак, з таким висновком суду
погодитись не можна, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, п. 3.1.
договору передбачено, що клієнт
сплачує на користь оператора LeaseIT
платежі згідно з умовами пакету LeaseIT та
цим договором. Клієнт отримує рахунки
оператора LeaseIT в строк до 10 числа
поточного місяця та сплачує платежі в
строк до 20 числа поточного місяця.
Розрахунки між сторонами здійснюються
в гривнях.

У разі прострочення платежів, клієнт
сплачує прострочення платежів в
порядку та розмірах, визначених
правилами.

Згідно з п. 8.7 договору, клієнт
ознайомився з правилами отримання
IT-обладнання, інших товарів та послуг в
системі LeaseIT, зміст правил йому
зрозумілий, він погоджується їх
дотримуватися та виконувати.

Відповідно до п. 14.2 Правил, у разі
несвоєчасного оплати клієнтом
нарахованого платежу клієнт сплачує на
користь оператора LeaseIT плату за
прострочення платежу: в розмірі п'яти
відсотків від погашеної суми
простроченого платежу, якщо погашення
простроченого платежу здійснюється у
розрахунковому періоді, на який
припадає дата оплати за договором; в
розмірі десяти відсотків від суми
простроченого платежу, якщо погашення
здійснюється після закінчення
розрахункового періоду, на який
припадає дата оплати за договором.
Сплата плати за прострочення платежу
не звільняє клієнта від обов'язку в
повному обсязі оплатити платежі,
передбачені пакетом LeaseIT.

Як вбачається з наданого позивачем
розрахунку, станом на 7 травня 2014 року
заборгованість становить 8858,76 грн. з
яких 1002,75 грн. - компенсація вартості
наданого обладнання, 7856,01 - плата за
прострочення щомісячних платежів.

Уточнивши в судовому засіданні
апеляційної інстанції розрахунок
заборгованості, позивач зазначив, що
загальна сума заборгованості
відповідача становить 1488 грн. 47 коп., з
яких 1002 грн. 75 коп. складає
заборгованість за оплату щомісячних
обов'язкових платежів та 485 грн. 72 коп. -
штрафні санкції за несплату
заборгованості за період з 1 грудня по
20 грудня 2011 року. Відповідачем внесено
платежі на загальну суму 2255 грн. 34 коп.,
з яких 485 грн. 72 коп. зараховано на
погашення штрафних санкцій.

Разом з цим, колегія суддів,
перевіривши даний розрахунок з
урахуванням п. 14.2 Правил, встановила, що
позивачем при здійснені розрахунку
допущені арифметичні помилки.

Судом встановлено, що при отриманні
обладнання, ОСОБА_4 сплатив 125,34 грн.
обов'язкового платежу (10% від вартості
обладнання - 1253 грн. 43 коп.

У період 01.04.11-20.04.11 року обов'язковий
платіж складав 125,34 грн., відповідно до
п. 14.2 Правил нарахуванню підлягали
штрафні санкції в розмірі 10% від
несплаченої суми 12,53 грн.

11 травня 2011 року ОСОБА_4 сплатив 130 грн.,
з яких 125,34 грн. зараховано у погашення
обов'язкового платежу, решта - 4,66 грн. -
на погашення штрафних санкцій.

У період 01.05.11-20.05.11 року обов'язковий
платіж складав 125,34 грн., відповідно до
п. 14.2 Правил нарахуванню підлягали
штрафні санкції в розмірі 10% від
несплаченої суми -12,53 грн.

У період 01.06.11-20.06.11 року обов'язковий
платіж складав 125,34 грн., заборгованість
по обов'язковим платежам складала 125,34
грн., відповідно до п. 14.2 Правил
нарахуванню підлягали штрафні санкції
в розмірі 10% від несплаченої суми - 25,07
грн.

У період 01.07.11-20.07.11 року обов'язковий
платіж складав 125,34 грн., заборгованість
по обов'язковим платежам складала 250,68
грн., відповідно до п. 14.2 Правил
нарахуванню підлягали штрафні санкції
в розмірі 10% від несплаченої суми - 37,6
грн.

У період 01.08.11-20.08.11 року обов'язковий
платіж складав 125,34 грн., заборгованість
по обов'язковим платежам складала 501,36
грн., відповідно до п. 14.2 Правил
нарахуванню підлягали штрафні санкції
в розмірі 10% від несплаченої суми - 50,14
грн.

У період 01.09.11-20.09.11 року обов'язковий
платіж складав 125,34 грн., заборгованість
по обов'язковим платежам складала 626,7
грн., відповідно до п. 14.2 Правил
нарахуванню підлягали штрафні санкції
в розмірі 10% від несплаченої суми - 62,67
грн.

У період 01.10.11-20.10.11 року обов'язковий
платіж складав 125,34 грн., заборгованість
по обов'язковим платежам складала 752,04
грн., відповідно до п. 14.2 Правил
нарахуванню підлягали штрафні санкції
в розмірі 10% від несплаченої суми - 75,2
грн.

У період 01.11.11-20.11.11 року обов'язковий
платіж складав 125,34 грн., заборгованість
по обов'язковим платежам складала 877,38
грн., відповідно до п. 14.2 Правил
нарахуванню підлягали штрафні санкції
в розмірі 10% від несплаченої суми - 87,74
грн.

У період 01.12.11-20.12.11 року обов'язковий
платіж складав 125,37 грн., заборгованість
по обов'язковим платежам складала 1002,72
грн., відповідно до п. 14.2 Правил
нарахуванню підлягали штрафні санкції
в розмірі 10% від несплаченої суми - 100,27
грн.

Таким чином, станом на грудень 2011 року
сума заборгованості по обов'язковим
платежам у ОСОБА_4 складала 1002 грн. 72
коп., сума нарахованих штрафних
санкцій складала 459 грн. 09 коп.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, штрафом
є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

За своєю природою плата за
прострочення щомісячних платежів,
визначених п. 14.2 Правил є неустойкою у
вигляді штрафу, яка нараховується на
несплачені обов'язкові платежі.

Враховуючи, наведене, колегія суддів
вважає, що оскільки нарахування
обов'язкових платежів після грудня 2011
року договором, укладеним між
сторонами, не передбачено, не
підлягають нарахуванню після грудня 2011
року і штрафні санкції, передбачені п.
14.2 Правил.

Як вбачається з матеріалів справи, 25
січня 2012 року відповідачем внесено на
погашення заборгованості 500 грн.

Відповідно до ст. 534 ЦК України, з цієї
суми 459 грн. 09 коп. підлягали
зарахуванню на погашення штрафних
санкцій, а решта - 40 грн. 91 коп. - на
погашення обов'язкових платежів.

Тобто, станом на 25 січня 2011 року
заборгованість ОСОБА_4 перед
відповідачем складала 961 грн. 81 коп.(1002
грн. 72 коп. - 40 грн. 91 коп.).

23 жовтня та 24 грудня 2012 року
відповідачем сплачено на погашення
заборгованості що по 500 грн., а 20 вересня
та 10 жовтня 2013 року - по 250 грн., а всього
з жовтня 2012 року по жовтень 2013 року
сплачено 1500 грн.

Таким чином, станом на жовтень 2013 року
заборгованість відповідача за
договором лізингу погашена, крім того,
є переплата у розмірі 538 грн. 19 коп. (1500
грн. - 961 грн. 81 коп.).

Із позовними вимогами про застосування
до ОСОБА_4 правових наслідків
прострочення боржником виконання
грошового зобов'язання, передбачених
ст. 625 ЦК України та стягнення суми
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, ПрАТ
«Лізинг інформаційних технологій» не
зверталося.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що доводи ПрАТ «Лізинг
інформаційних технологій» щодо
існування заборгованості у ОСОБА_4 за
договором №120308061 про надання в оренду
на умовах фінансового лізингу
обладнання не знайшли свого
підтвердження, а тому, позовні вимоги
ПрАТ «Лізинг інформаційних
технологій» задоволенню не підлягають.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню на
підставі п. 4 ст. 309 ЦПК України з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позову з інших правових
підстав.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Чорноуса
ІлліПавловича - представника
Приватного акціонерного товариства
«Лізинг інформаційних технологій»
задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 1 жовтня 2014 року скасувати,
ухваливши нове рішення наступного
змісту.

У задоволенні позову ПрАТ «Лізинг
інформаційних технологій» до ОСОБА_4
про стягнення заборгованості
відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту
його проголошення, може бути оскаржене
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

.