У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у
справі

01 грудня 2014 року суддя Солом'янського
районного суду м. Києва Демидовська
А.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Вищого Спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, Апеляційного суду
м. Києва, Печерського районного суду м.
Києва, Держави України в особі Кабінету
Міністрів України про відшкодування
завданої моральної шкоди судами
України,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із
відповідною позовною заявою.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва
від 25 листопада 2014 року була визначена
територіальна підсудність
Солом'янському районному суду міста
Києва.

Відповідну позовну заяву було передано
до Солом'янського районного суду міста
Києва 27 листопада 2014 року.

Перевіривши матеріали справи та додані
до неї документи, суд приходить до
висновку, що у відкритті провадження
слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право у встановленому цим
Кодексом порядку звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
чи оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України, суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи, щодо захисту
порушених , невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних , житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.
Законом може бути передбачено розгляд
інших справ за правилами цивільного
судочинства.

Положення ст. 122 ЦПК України визначають,
що суддя вирішуючи питання про
відкриття провадження у цивільній
справі, перевіряє не тільки
відповідність позовної заяви вимогам,
встановленим процесуальним законом, а
й з'ясовує питання, чи поширюється на
спірні правовідносини юрисдикція суду
по розгляду справи в порядку
цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо заява не
підлягає розгляду в судах у порядку
цивільного судочинства.

У відповідності до ст. 8 Конституції
України, особа має право звернутись до
суду для захисту конституційних прав і
свобод людини і громадянина
безпосередньо на підставі Конституції
України.

Конституцією України встановлено, що
судді при здійсненні правосуддя
незалежні і підпорядковуються лише
закону, вплив на них у будь-який спосіб
забороняється, та що однією з основних
засад судочинства є забезпечення
апеляційного та касаційного
оскарження рішення суду, крім випадків,
установлених законом.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 13 червня 2007 року № 8
„Про незалежність судової влади"
судами роз'яснено, що виключне право
перевірки законності та
обґрунтованості судових рішень має
відповідний суд згідно з процесуальним
законодавством. Оскарження у будь-який
спосіб судових рішень, бездіяльності
судів і суддів щодо розгляду та
вирішення справи поза передбаченим
процесуальним законом порядком у
справі не допускається, і суди повині
відмовляти у прийнятті позовів та заяв
з таким предметом.

Згідно Постанови Пленуму Верховного
суду України від 12 червня 2009 року № 6
„Про деякі питання, що виникають у
судовій практиці при прийнятті

до провадження адміністративних судів
та розгляді ними адміністративних
позовів до судів і суддів" роз'яснено,
що у розумінні положень частини першої
статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті
17, частини третьої статті 50 Кодексу
адміністративного судочинства України
суди та судді при розгляді ними
цивільних, господарських,
кримінальних, адміністративних справ
та справ про адміністративні
правопорушення не є суб'єктом владних
повноважень, які здійснюють владні
функції, і не можуть бути
відповідачами у справах про
оскарження їх рішень, дій чи
бездіяльності, вчинених у зв'язку з
розглядом судових справ.

Зазначені роз'яснення є відтворенням
положень статей 62, 126 і 129 Конституції
України, відповідно до яких
матеріальна та моральна шкода,
заподіяна при здійсненні правосуддя,
відшкодовується лише безпідставно
засудженій особі в разі скасування
вироку як неправосудного; судді при
здійсненні правосуддя незалежні та
підкоряються лише закону, вплив на них
у будь який спосіб забороняється, а
однією з основних засад судочинства є
забезпечення апеляційного та
касаційного оскарження рішення суду,
крім випадків, встановлених законом.

Отже, зазначеними положеннями
Конституції України визначено, що
рішення суду і відповідно до цього дії
або бездіяльність судді у питаннях
здійснення правосуддя, пов'язаних з
підготовкою, розглядом справ у судових
інстанціях тощо, можуть оскаржувати ся
у порядку, передбаченому
процесуальними законами, а не шляхом
оскарження їх дій або подання позовів
про відшкодування матеріальної.
Моральної шкоди одночасно з
оскарженням таких дій до іншого суду,
так як це буде порушувати принцип
незалежності судів і заборону
втручання у здійснення правосуддя в
конкретній справі та її вирішення
незалежним судом.

У зв'язку з викладеним розгляд судом
позовних вимог, незалежно від їх
викладення та змісту, предметом яких є,
по суті, оскарження процесуальних дій
судді (суду), пов'язаних з розглядом
справи (від стадії відкриття
провадження у справі до розгляду по
суті. Перегляду судових рішень у
передбачених процесуальних законом
порядку і їх виконання) нормами ЦПК
України чи іншими законами України не
передбачено.

Таким чином у відкритті провадження за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, Апеляційного суду м. Києва,
Печерського районного суду м. Києва,
Держави України в особі Кабінету
Міністрів України про відшкодування
завданої моральної шкоди судами
України слід відмовити на підставі
пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК
України.

На підставі викладеного, керуючись п. 1
ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У відкритті провадження за позовною
заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, Апеляційного суду м. Києва,
Печерського районного суду м. Києва,
Держави України в особі Кабінету
Міністрів України про відшкодування
завданої моральної шкоди судами
України - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:
Демидовська А.І.