Провадження № 6/359/334/2014
06 листопада 2014 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області у
головуючого судді -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бориспіль Київської
області заяву стягувача Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» про поновлення
строків для пред’явлення виконавчого
документа до виконання по цивільній
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2
про звернення стягнення на предметі
іпотеки та виселення,
Стягувач ПАТ КБ «ПриватБанк» 29.07.2014
року звернувся до суду із заявою про
поновлення строку для пред’явлення до
виконання виконавчих листів №2-2450/2011 за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
звернення стягнення на предметі
іпотеки та виселення.
В обґрунтування стягувач зазначив, що
22.11.2011 року було винесено у рішення у
вказаній цивільній справі, яке набрало
законної сили 05.12.2011 року. Виконавчі
листи були ними отримані 07.08.2012 року.
02.11.2012 року відділом державної
виконавчої служби Бориспільського
міськрайонного управління юстиції
було відмовлено у відкритті
виконавчого провадження, оскільки
виконавчі листи не відповідають
вимогам п.6 ст.26 Закону України «Про
виконавче провадження», а саме: не
зазначена сума, на яку необхідно
звернути стягнення. В зв’язку з цим
позивач неодноразово звертався до
Бориспільського міськрайонного суду
із заявами про винесення додаткового
рішення, роз’яснення судового рішення
та виправлення описки в рішенні суду, в
задоволенні яких судом було
відмовлено. Своє звернення до суду з
відповідною заявою, позивач
обґрунтовує вимогами ст.371 ЦПК України.

Ухвалою колегії судді судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області від 02 жовтня 2014 року
було скасовано ухвалу Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 27 серпня 2014 року, а заяву ПАТ КБ
«ПриватБанк» про поновлення
пропущеного строку для пред’явлення
виконавчого листа для виконання
передано на новий розгляд до суду
першої інстанції.

В судовому засіданні представник
стягувача – позивача ПАТ КБ
«ПриватБанк» подану заяву підтримала,
додатково пояснила наступне. ПАТ КБ
«ПриватБанк» не оскаржував рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 22.11.2011 року з
невідомих їй причин, а також ними не
були оскаржені постанови державного
виконавця про відмову у відкритті
виконавчого провадження, оскільки
позивач вважав, що існують можливості
іншими шляхами виправити становище, в
зв’язку з чим були подані заяви про
ухвалення додаткового рішення,
роз’яснення рішення та виправленні
описки.

Боржники – відповідачі ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 проти задоволення поданої заяви
заперечували.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть
участь у справі, дослідивши подану
заяву та матеріали цивільної справи
№2-2450/11 (новий номер 359/10301/14-ц) за позовом
ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2
про звернення стягнення не предмет
іпотеки та виселення, суд прийшов до
висновку, що заява підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

За змістом п.2 ч.1 та п.2 ч.2 ст. 22 Закону
України «Про виконавче провадження»
встановлено, що виконавчий лист може
бути пред’явлений до виконання
протягом року, якщо інше не передбачено
законом; для виконання судових рішень
вказаний строк обчислюється з
наступного дня після набрання рішенням
законної сили чи закінчення строку,
встановленого у разі відстрочки чи
розстрочки виконання рішення, а в разі
якщо судове рішення підлягає
негайному виконанню, - з наступного дня
після його постановлення.

В судовому засіданні встановлено, що
рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 22 листопада 2011 року по цивільній
справі №2-2450/11 (новий номер 359/10301/14-ц) за
позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1
та ОСОБА_2 про звернення стягнення не
предмет іпотеки та виселення позов
було задоволено частково, звернено
стягнення на квартиру АДРЕСА_1 шляхом
продажу її на прилюдних торгах у
порядку, передбаченому Законом України
«Про виконавче провадження». В
задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено та стягнуто з ОСОБА_1
на користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» витрати на оплату
судового збору в сумі 1700 гривень та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у розмірі
120 гривень.

Зазначене рішення в апеляційному
порядку не було оскаржене та набрало
законної сили 05.12.2011 року.

На підставі зазначеного рішення
Бориспільським міськрайонним судом
08.08.2012 року було видано два виконавчі
листи, датовані 07.08.2012 року (т.1 а.с.230-231,
довідковий лист до справи – том 1).

З долучених до заяви копій постанов
державного виконавця про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа) від 02.11.2012 року,
ухвалених старшим державним
виконавцем Гой Я.П. відділу державної
виконавчої служби Бориспільського
міськрайонного управління юстиції
Київської області встановлено, що
заява представником стягувача про
примусове виконання подана 01.11.2012 року,
а також що державним виконавцем
встановлено:

- виконавчий лист №2-2450 від 07.08.2012 року
про звернення стягнення на квартиру
АДРЕСА_1, пред’явлений до відділу, не
відповідає вимогам ст.18 ЗУ «Про
виконавче Провадження», так як
резолютивна частина рішення не містить
суму стягнення, що унеможливлює
визначення підвідомчості виконання
рішення; також відповідно до ст.9 ЗУ
«Про виконавче провадження» сторони
можуть реалізувати свої права і
обов’язки у виконавчому провадженні
самостійно або через представників,
повноваження представника повинні
бути підтверджені довіреністю, виданою
і оформленою відповідно до вимог
закону, в пакет документів, надісланих
до відділу ДВС відсутня довіреність
представника стягувача;

- за виконавчим листом №2-2450 від 07.08.2012
року про стягнення із ОСОБА_1 витрати в
сумі 1820 гривень зазначено, що в пакеті
документів, надісланих до відділу ДВС,
відсутня довіреність представника
стягувача (т.1 а.с.232,233).

З досліджених в судовому засіданні
матеріалів даної цивільної справи
також встановлено, що позивач
неодноразово звертався до
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області з наступними
заявами: 17.05.2013 року з заявою про
ухвалення додаткового рішення (т.1
а.с.53-55); 13.01.2014 року з заявою про
роз’яснення рішення суду (т.1 а.с.64-66);
17.06.2014 року з заявою про виправлення
описки(т.1 а.с.219). За результатами
розгляду вказаних заяв ухвалами
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 31 травня 2013 року,
від 08 травня 2014 року та від 25 червня 2014
року, відповідно, було відмовлено в їх
задоволенні (т.1 а.с.62,214-215,224-225).

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.23 Закону
України «Про виконавче провадження»
строки пред’явлення виконавчого
документа до виконання перериваються
пред’явлення виконавчого документа до
виконання.

Відповідно до ч.2 вказаної статті після
переривання строку пред’явленні
виконавчого документа до виконання
перебіг строку поновлюється, час, що
минув до переривання строку, до нового
строку не зараховується.

Таким чином, отримавши виконавчі листи,
у встановлений законом термін позивач
пред’явив виконавчі листи до
виконання до відділу державної
виконавчої служби 01.11.2012 року, а отже
перебіг зазначеного строку був
поновлений позивачу відповідно до ч.2.
ст..23 Закону України «Про виконавче
провадження» (т.1 а.с.232,233).

В судовому засіданні встановлено, що
після відмови державним виконавцем у
відкритті виконавчого провадження,
позивач з метою усунення зазначених в
постанові державного виконавця від
02.11.2012 року недоліків, протягом року
звернувся до Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
із заявою про ухвалення додаткового
рішення, а також у зв’язку з відмовою в
задоволенні поданої заяви повторно
звертався із заявами про роз’яснення
рішення суду та виправлення описки, а
отже з поважних причин пропустив строк
для пред’явлення до виконання
виконавчого листа щодо звернення
стягнення на предмет іпотеки. Щодо
іншого виконавчого листа про стягнення
судових витрат, позивачем не надано
жодних доказів, щодо поважності
причини пропуску строку для повторного
пред’явлення вказаного виконавчого
листа до виконання, оскільки підставою
для відмови у прийнятті його до
провадження було відсутність
довіреності представника стягувача.

На підставі наведеного суд прийшов до
висновку, що подана ПАТ КБ «ПриватБанк»
заява про поновлення строку для
пред’явлення виконавчих листів до
виконання підлягає частковому
задоволенню лише в частині поновлення
строку для пред’явлення до виконання
виконавчого листа №2-2450/2011 від 07.08.2012
року про звернення стягнення на
квартиру АДРЕСА_1, а в поновленні
строку на пред’явлення до виконання
іншого виконавчого листа №2-2450/2011 від
07.08.2012 року про стягнення із ОСОБА_1
витрат в сумі 1820 гривень, заява
задоволенню не підлягає, оскільки
зазначений строк пропущений позивачем
без поважних причин.

На підставі викладеного, керуючись
ст.371 ЦПК України, суд-

У Х В А
Л И В :

Заяву Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» про поновлення строків
для пред’явлення виконавчого
документа до виконання по цивільній
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2
про звернення стягнення на предметі
іпотеки та виселення - задовольнити
частково.

Поновити Публічному акціонерному
товариству комерційному банку
«ПриватБанк» пропущений строк для
пред’явлення до виконання виконавчого
листа №2-2450/2011 про звернення стягнення
на квартиру АДРЕСА_1, виданого
Бориспільським міськрайонним судом
Київської області 07.08.2012 року на
підставі рішення Бориспільського
міськрайонного суду київської області
від 22 листопада 2011 року по цивільній
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2
про звернення стягнення не предмет
іпотеки та виселення.

В задоволенні іншої частини заяви
відмовити.

На ухвалу суду може бути подана
апеляція до апеляційного суду
Київської області через
Бориспільський міськрайонний суд
Київської області на протязі п’яти
днів з дня її проголошення, для осіб,
які не були присутні при її оголошення,
на протязі п’яти днів з моменту
отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:

І.В.Муранова-Лесів