Справа № 466/6843/14
Головуючий у 1 інстанції: Едер П.Т.
Провадження № 22-ц/783/6869/14
Доповідач в 2-й інстанції: Штефаніца Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Штефаніци Ю.Г.

суддів: Бойко С.М., Берези В.І.

за участі судового секретаря: Брикайло
М.В.,

відповідача ОСОБА_2 та її представника
ОСОБА_3, розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті Львові
цивільну справу за апеляційною скаргою
представника відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського
районного суду м.Львова від 29 вересня
2014 року у цивільні справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні позивача
ОСОБА_7 про відшкодування шкоди та
вартості невід'ємних поліпшень та
стягнення матеріальної і моральної
шкоди, -

встановила:

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Львова від 03 вересня 2010 року
позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5., ОСОБА_6.,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача ОСОБА_7 про відшкодування
шкоди та вартості невід'ємних
покращень та стягнення матеріальної
шкоди задоволено частково; стягнуто з
відповідачів на користь позивача 249710,00
грн. відшкодування вартості
невід'ємних покращень квартири
АДРЕСА_1; авансу в розмірі 3948,90 грн.; 13481,
34 грн. витрат на загальнообов'язкові
роботи на МЖК, в тому числі 7127, 00 грн.
основного боргу, 855, 24 грн. трьох
процентів річних, 5499, 10 грн. інфляційних
витрат; а також 1920 грн. витрат
пов'язаних із сплатою державного мита
та витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

У вересня 2014 року ОСОБА_3, що діє від
імені та в інтересах ОСОБА_2, звернувся
до суду із заявою про роз'яснення
вказаного рішення суду та виконавчого
листа від 10 червня 2011 №2-1139/2010 про
стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_5., ОСОБА_6. на
користь ОСОБА_4 249 710,00 грн.
відшкодування вартості невід'ємних
поліпшень квартири АДРЕСА_1, 13481,34 грн.
на загальнообов'язкові роботи на МЖК, в
тому числі 7127,00 грн. основного боргу, а
також 5499,10 грн. інфляційних витрат в
частині чіткого та однозначного
визначення суми, яке підлягає до
стягнення, не змінюючи їх редакції.

У хвалою Шевченківського районного
суду м.Львова від 29 вересня 2014 року у
задоволенні цієї заяви представника
ОСОБА_3 відмовлено.

Вказану ухвалу суду оскаржив
представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3

В апеляційній скарзі зазначає, що
оскаржувана ухвала є незаконною та
необґрунтованою, постановлена без
повного з'ясування обставини, що мають
значення для справи, з порушенням та
неправильним застосуванням норми
матеріального і процесуального права.
Апелянт зазначає, що сторони не були
повідомлені про час та місце судового
засідання. Відтак, на переконання
апелянта, місцевий суд при
постановленні оскаржуваної ухвали
порушив та неправильно застосував
норму процесуального права,
передбачену ст. 221 ЦПК України. Просить
скасувати ухвалу Шевченківського
районного суду м. Львова від 29.09.2014 року
і постановити нову ухвалу про
роз'яснення рішення суду ( том .3 а.с. 2-7).

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду в межах,
передбачених ст. 303 ЦПК України, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення частково
виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог частини 1 ст. 221 ЦПК
України, якщо рішення є незрозумілим
для осіб, які брали участь у справі, або
для державного виконавця, суд за їхньою
заявою постановляє ухвалу, в якій
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту.

Таким чином, законодавець вказує на те,
що суд може роз'яснити своє рішення,
якщо воно містить в собі
незрозумілості або ускладнює його
реалізацію, при цьому, не вносячи змін у
суть рішення і не торкаючись питань,
які не були предметом судового
розгляду.

В свою чергу, згідно із роз'ясненнями,
викладеними в п. 21 постанови пленуму
Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009
року "Про судове рішення в цивільній
справі" відповідно до ст.221 ЦПК України
роз'яснення рішення суду можливе тоді,
коли воно не містить недоліків, що
можуть бути усунені лише ухваленням
додаткового рішення, а є незрозумілим,
що ускладнює його реалізацію.
Зазначене питання розглядається судом,
що ухвалив рішення, і в ухвалі суд
викладає більш повно та ясно ті частини
рішення, розуміння яких викликає
труднощі, не вносячи змін у суть
рішення і не торкаючись питань, які не
були предметом судового розгляду.
Роз'яснення рішення не допускається,
якщо воно виконане або закінчився
установлений законом строк, протягом
якого рішення може бути пред'явлене до
виконання. Якщо фактично порушено
питання про зміну рішення або внесення
в нього нових даних, у тому числі й
роз'яснення мотивів ухваленого
рішення, суд ухвалою відмовляє в
роз'ясненні рішення.

Положення вказаної вище норми
процесуального закону та роз'яснень,
визначають, що в заяві про роз'яснення
рішення має бути зазначено, що саме у
резолютивній частині рішення є
незрозумілим, в чому полягає
незрозумілість рішення, які
припускаються варіанти тлумачення
рішення, як це впливає на його
виконання. Роз'яснення інших частин
рішення (крім резолютивної) не має
правового значення, оскільки вони не
мають обов'язкового характеру для його
виконання.

Згідно ч.3 ст. 221 ЦПК України заява про
роз'яснення рішення суду розглядається
протягом десяти днів, передбачаючи
таким чином час для повідомлення
заявника та інших учасників процесу
про час та місце розгляду даного
питання.

З матеріалів справи вбачається, що суд
першої інстанції розглянув дане
питання без участі сторін, які не були
повідомлені про дату судового
засідання.

Основними засадами судочинства є,
зокрема, законність, рівність усіх
учасників судового процесу перед
законом, змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх
доказів і в доведенні перед судом їх
переконливості ( пункти 1,2,4 частини
третьої статті 129 Конституції України).

У рішенні Конституційного Суду України
від 12 квітня 2012 року № 9-рп/2012 (справа
про рівність сторін судового процесу)
зазначено, що ніхто не може бути
обмежений у праві на доступ до
правосуддя, яке охоплює можливість
особи ініціювати судовий розгляд та
брати безпосередню участь у судовому
процесі, або позбавлений такого права.

За змістом положень ч.1 ст.158 ЦПК України
розгляд судом цивільної справи в
судовому засіданні здійснюється з
обов'язковим повідомленням осіб, які
беруть участь у справі.

Судові повідомлення здійснюється в
порядку передбаченому статтями 74-76 ЦПК
України.

Відповідно до положень ч.ч.2,4 ст.74 ЦПК
України судові повідомлення
здійснюються судовими
повістками-повідомленнями. Судова
повістка-повідомлення повинна бути
вручена завчасно.

Згідно ч.5 ст.74 ЦПК України судова
повістка разом із розпискою, а у
випадках, встановлених цим Кодексом,
разом з копіями відповідних документів
надсилається поштою рекомендованим
листом із повідомленням або через
кур'єрів за адресою, зазначеною
стороною чи іншою особою, яка бере
участь у справі.

Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України
судові повістки, адресовані фізичним
особам, вручаються їм під розписку,
розписка про одержання судової
повістки з відміткою про дату вручення
в той самий день повертається до суду.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, ні заявник ні інші особи, що
беруть участь у справі про час та місце
розгляду справи 29.09.2014 року належним
чином повідомлені не були.

Розглянувши справу у відсутності осіб,
які приймають участь у розгляді справи,
суд першої інстанції позбавив їх
можливості подавати свої доводи і
пояснення щодо зазначених в заяві
обставин, чим порушив вимоги ст.27 ЦПК
України та принцип змагальності,
передбачений ст.10 ЦПК України

З наведених підстав, оскаржувана
ухвала суду підлягає скасуванню на
підставі п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України з
передачею заяви представника
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про
роз'яснення рішення суду та
виконавчого листа на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 312, ст.ст. 313-315, 317
ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3
задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Львова від 29 вересня 2014 року
скасувати, заяву представника
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про
роз'яснення рішення суду та
виконавчого листа передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, касаційному
оскарженню не підлягає, оскільки не
перешкоджає подальшому провадженню у
справі.

Головуючий:
Штефаніца Ю.Г.

Судді:
Бойко С.М.

Береза В.І.