АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 212/196/14-ц 22-ц/774/1680/К/14
Справа № 212/196/14-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1680/К/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Братіщевої Л.А.

суддів: Грищенко Н.М., Турік
В.П.

при секретарі: Петренко К.І.

В зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється на
підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк» на рішення Жовтневого
районного суду м. Кривого Рогу від 23
травня 2014 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року ПАТ «Альфа-Банк»
звернувся з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості в сумі 38919,23
грн., як з поручителя в рахунок
погашення заборгованості за Кредитним
договором № 700007078 від 26 травня 2008 року,
яка виникла у зв'язку з невиконанням
боржником ОСОБА_3 своїх зобов'язань по
своєчасній оплаті наданого кредиту.

ПАТ «Альфа-Банк» просив суд стягнути з
відповідача, як з поручителя
заборгованість за кредитним договором,
яка станом на 27 вересня 2013 року
становить 38919,23 грн. та судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 23 травня 2014 року ПАТ
«Альфа-Банк» відмовлено в задоволенні
позовних вимог до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

В апеляційній скарзі ПАТ «Альфа-Банк»
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі, посилаючись на неповноту
дослідження судом обставин справи та
неправильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права.

Вважає, що суд безпідставно та в
порушення вимог законодавства дійшов
висновку про неможливість стягнення з
ОСОБА_2 боргу за кредитним договором,
як з поручителя, не врахувавши
положення ч. 1 ст. 554 ЦК України.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга ПАТ «Альфа-Банк»
підлягає задоволенню, а рішення суду
скасуванню з підстав неповного
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи (п. 1 ч. 1 ст. 309 ЦК
України) з ухваленням нового рішення
про задоволення позову, виходячи із
наступного.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема
такі питання 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати.

Проте суд першої інстанції не з'ясував
у повній мірі всі обставини, які мають
значення для справи, та не виконав усі
вимоги цивільного судочинства, у
зв'язку із чим рішення в даній справі
неможна визнати законним і
обґрунтованим.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, 26.05.2008 року Закрите
акціонерне товариство «Альфа-Банк»
(яке в наступному був перейменований на
Публічне акціонерне товариство
«Альфа-Банк») та ОСОБА_3 уклали
кредитний договір № 700007078 про
отримання кредитних коштів у сумі
11072,26 доларів США зі сплатою 13,99% на рік
на суму залишку заборгованості за
кредитом ( а.с. 6-10).

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
Закритим акціонерним товариством
"Альфа-Банк" та ОСОБА_2 26 травня 2008 року
укладено договір поруки № 700007078-П,
згідно умов якого, а саме п. 3.1,
поручитель та боржник відповідають
перед Банком за порушення зобов'язання
як солідарні боржники (а.с. 11).

У зв'язку із невиконанням боржником
ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань по
кредитному договору у повному обсязі,
утворилась заборгованість, яка станом
на 27 вересня 2013 року становить 38919,23
грн., з яких: заборгованість за
кредитом - 36879,94 грн., заборгованість по
відсотках - 1020,95 грн., пеня - 1018,34 грн. (
а.с. 18-19).

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції керувався
ст. ст. 554 ЦК України, посилаючись на ч. 2
п. 2 Постанови пленуму ВВС України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року № 5 та виходив з
того, що позивач не заявив вимог до
боржника ОСОБА_3, а поручитель ОСОБА_2,
згідно договору, несе солідарну
відповідальність.

Колегія суддів не погоджується із
висновком суду з наступних підстав.

Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно положень ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Положеннями статті 610 ЦК України
передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі
порушення божником зобов'язання,
забезпеченого порукою, божник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки на встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність. Поручитель
відповідає перед кредитором у тому ж
обсязі, що і боржник, включаючи сплату
основного боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України,
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання, не пред'явить
вимоги до поручителя.

Як вбачається із матеріалів справи,
ОСОБА_3 неналежним чином виконував
покладені на нього Кредитним договором
обов'язки, у зв'язку з чим утворилась
зазначена заборгованість, що
встановлено і судом першої інстанції,
договір поруки свою дію не припинив,
тому Банк обґрунтовано пред'явив
вимогу до поручителя ОСОБА_2

Як вбачається з ч. 2, 3 п. 2 Постанови
пленуму ВВС України з розгляду
цивільних і кримінальних справ «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішення спорів, що
виникають з кредитних правовідносин»
від 30.03.2012 року № 5, договір поруки має
додатковий (акцесорний) до основного
зобов'язання - кредитного договору -
характер і укладається саме для
забезпечення виконання останнього, а
поручитель згідно з частиною першою
статті 554 ЦК відповідає перед
кредитором, за загальним правилом,
солідарно із позичальником, якщо
договором поруки не встановлено його
додаткову (субсидіарну)
відповідальність. Неможливість
окремого розгляду цих договорів може
бути пов'язана, зокрема, із визначенням
суми заборгованості, способу виконання
зобов'язання та іншими умовами
договорів.

Разом із тим, оскільки пред'явлення
позову до солідарних боржників є
правом, а не обов'язком банку чи іншої
фінансової установи (частина перша
статті 543 ЦК), у разі пред'явлення позову
до кожного з них окремо суди мають
враховувати визначену ЦПК компетенцію
судів щодо розгляду цивільних справ.
Зокрема, позов банку (іншої фінансової
установи) до юридичної особи -
поручителя із залученням фізичної
особи - позичальника як третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, підлягає розгляду в
порядку господарського судочинства.

Згідно ст. 543 ЦК України, у разі
солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх солідарних боржників разом, так і
від будь-кого з них окремо. Виконання
солідарного обов'язку у повному обсязі
одним із боржників припиняє обов'язок
решти солідарних боржників перед
кредитором. Солідарні боржники
залишаються зобов'язаними доти, доки
їхній обов'язок не буде виконаний у
повному обсязі.

Крім того, як вбачається з ч. 1 ст. 555 ЦК
України, у разі одержання вимоги
кредитора поручитель зобов'язаний
повідомити про це боржника, а в разі
пред'явлення до нього позову - подати
клопотання про залучення боржника до
участі у справі.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем ОСОБА_2 не було подано
клопотання про залучення ОСОБА_3 до
участі у справі, а також, відповідно до
вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України, нею не було
заявлено клопотання про призначення
почеркознавчої експертизи з метою
підтвердження своїх доводів відносно
того, що договір поруки вона не
підписувала.

Таким чином, висновок суду щодо відмови
в задоволенні позовних вимог з підстав
не звернення Банку з позовом до
основного боржника - є помилковим, у
зв'язку з чим рішення суду першої
інстанції слід скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позовних
вимог в повному обсязі .

Разом з тим, зважаючи на наявність,
наданої апеляційному суду позивачем
копії рішення Постійно діючого
Третейського суду при Всеукраїнській
громадській організації
«Всеукраїнський фінансовий союз» №
1-5/63/14 від 29.01.2014 року, яким з ОСОБА_3
стягнуто на користь ПАТ «Альфа-Банк»
заборгованість за кредитним договором
№ 700007078 від 26.05.2008 року у сумі: за
кредитом - 36879,94 грн., по відсотках - 1020,95
грн., по пені - 9257,65 грн. (а.с. 49-52), колегія
суддів вважає, що при виконанні рішення
сума заборгованості повинна бути
стягнута з ОСОБА_2 в солідарному
порядку, з урахуванням зазначеного
рішення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати у
вигляді судового збору у розмірі 389,19
грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, ст.ст. 313, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк» -
задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 23 травня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості -
задовольнити

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
народилась в селі Глибочок
Борщівського району Тернопільської
області, ІПН НОМЕР_1, мешкає за адресою:
АДРЕСА_1 на користь Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»,
01001, м. Київ, вул. Десятинна, 4/6, МФО 300346,
п/р № 004 заборгованість за
кредитним договором № 700007078 від 26.05.2008
року укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та
ОСОБА_3, за яким ОСОБА_2 є поручителем
відповідно до договору поруки № 700007078-П
від 26.05.2008 року, укладеним в
зобов'язання кредитного договору, в
розмірі 38919 грн. 23 коп., яка складається
з: заборгованості за кредитом - 38919 грн.
23 коп., по відсотках - 36879 грн. 94 коп., пеня
- 1018 грн. 34 коп., в солідарному порядку із
урахуванням рішення Постійно діючого
Третейського суду при Всеукраїнській
громадській організації
«Всеукраїнський фінансовий союз» №
1-5/63/14 від 29.01.2014 року, яким з ОСОБА_3
стягнуто на користь ПАТ «Альфа-Банк»
заборгованість за кредитним договором
№ 700007078 від 26.05.2008 року у сумі: за
кредитом - 36879,94 грн., по відсотках - 1020,95
грн., по пені - 9257,65 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк» витрати по сплаті
судового збору у сумі 389 грн. 19 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: