Справа № 713/284/12
Провадження № 2/309/285/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2014 року
м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської
області

в особі головуючого-судді
Савицький С.А.

при секретарі Пристая
О.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Хуст справу
за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ
«Приватбанк» про визнання недійсним
кредитного договору с у д -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд з позовом, в
якому просить визнати недійсним
кредитний договір МКGWPK00000100 від 17.05.2005
року, укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк»
і ОСОБА_2 та зняти всі обмеження, щодо
майна накладених банком в процесі
надання кредитних коштів, а також
стягнути витрати на юридичну допомогу
мотивуючи тим, що договору кредиту не
укладала та не підписувала.

В судовому засіданніпредставник
позивача ОСОБА_1 представник позовні
вимоги підтримали повністю з
аналогічних підстав.

Представник відповідача ПАТ КБ
"ПриватБанк" Олексик В.В. в судове
засідяння не зявився подав заперечення
в якому позов не визнав та просив
відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, зясувавши
обставини та дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає
до часткового задоволення.

Судом встановлено, що 17.05.2005р. між ПАТ КБ
"Приватбанк" та позивачем ОСОБА_2 було
укладена кредитна угода МКGWPK00000100 та
позивачем факт підписання кредитного
договору заперечується.

Згідно довідки Державної прикордонної
служби України № 253/В-1124 від 14.07.2009 року
встановлено, що на час підписання
договору ОСОБА_2 знаходилась за межами
території України та не могла бути
присутньою на момент підписання даного
кредитного договору.

В обґрунтування своїх позовних вимог
представник ОСОБА_2 за дорученням
ОСОБА_1 було заявлене клопотання в
порядку статті 137 ЦПК України про
витребування у ПАТ КБ «Приватбанк»
оригіналу кредитного договору №
МКGWPK00000100 від 17.05.2005року та видаткового
касового ордеру яким підтверджується
виконання умов даного кредитного
договору відповідачем.

Дане клопотання було задоволене та
відповідачем ПАТ КБ «Приватбанк» не
виконане, а саме жодного документу на
вимогу суду не надано, що унеможливило
проведення почеркознавчої експертизи.

З огляду на вище наведене вбачається,
що позивач ОСОБА_2 не підписувала
спірний кредитний договір, а тому не
брала на себе зобов`язань, що
передбачені кредитним договором.

Відповідно до ст.208 ЦК України у
письмовій формі належить вчиняти
правочини між фізичною та юридичною
особою, між юридичними особами.

Згідно з ч. 2 ст.207 ЦК України, правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо він підписаний
його сторонами.

Відповідно до ст. 215 ч.1, ч.3 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього
кодексу. Якщо недійсність правочину
прямо не встановлена законом, але одна
із сторін або інша заінтересована
особа заперечує його дійсність на
підставах, встановлених законом, такий
правочин може бути визнаний судом
недійсним.

Відповідно до ст. 236 ч. 1 ЦК України,
правочин, визнаний судом недійсним, є
недійсним з моменту його вчинення.

Згідно ст. 627 ЦК України вбачається, що
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ст.203 ЦК України, зміст
правочину не може суперечити вимогам
цього Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Згідно ст 216 ЦК України, недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю. У разі недійсності
правочину кожна із сторін зобов'язана
повернути другій стороні у натурі все,
що вона одержала на виконання цього
правочину, а в разі неможливості такого
повернення, зокрема тоді, коли одержане
полягає у користуванні майном,
виконаній роботі, наданій послузі, -
відшкодувати вартість того, що
одержано, за цінами, які існують на
момент відшкодування.

У відповідності до ст. 217 ЦК України,
недійсність окремої частини правочину
не має наслідком недійсності інших
його частин і правочину в цілому, якщо
можна припустити, що правочин був би
вчинений і без включення до нього
недійсної частини.

Оскільки позивачем надано
підтвердження про не можливість
підписання кредитного догову №
МКGWPK00000100 від 17.05.2005 року, суд вважає, що
правочин не був спрямований на реальне
настання правових наслідків, вільного
волевиявлення учасника даного
правочину ОСОБА_2 не було, договору
вважається таким, що не укладений в
письмовій формі, а отже є недійсним, та
заявлені вимоги позивачки про визнання
недійсним кредитного договору №
МКGWPK00000100 від 17.05.2005р. підлягають до
задоволення.

Що стосується вимог про скасування
заборон накладених банком в процесі
надання кредитних коштів і порядок
скасування таких передбачено Законом
України «Про іпотеку» та вирішується в
установленому порядку за позовом
іпотекодавця оскільки іпотекодавцем
такого позову не заявлено то вимога
задоволена судом бути не може.

Крім того в матеріалах справи відсутні
докази щодо належної оплати витрат на
надання юридичної допомоги.

Судові витрати по справі - державне
мито, витрати за інформаційно -
технічне забезпечення розгляду
цивільної справи, підлягає до
стягнення з відповідача відповідно до
ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10,60, 213, 215 ЦПК України, суд-

Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк», про визнання
кредитного договору № МКGWPK00000100 від
17.05.2005року недійсним задоволити
частково.

Визнати недійсними кредитний договір
поруки № МКGWPK00000100 від 17.05.2005 року,
укладеного між ПАТКБ «ПриватБанк» і
ОСОБА_2

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягннути з Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 судові
витрати по справі - державне мито в сумі
553.00 грн. та витрати за інформаційно -
технічне забезпечення 120 грн.

Сторонами може бути подана апеляційна
скарга протягом 10 днів з дня
проголошення рішення до апеляційного
суду Закарпатської області.

Суддя Хустського

районного суду: ёпідпис
Савицький С.А.

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду:
Савицький С.А.