Справа № 743/1445/14-ц
Провадження № 2-о/743/59/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року
Ріпкинський районний суд
Чернігівської області

у складі: головуючого - судді Жовток
Є.А.

при секретарі Коваль Т.С.

з участю заявника ОСОБА_1

представників заінтересованих осіб
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
смт.Ріпки справу за заявою ОСОБА_1, про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документа,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із
заявою, вказавши, що до складу
спадкового нерухомого майна після
смерті його матері - ОСОБА_7, котра
померла ІНФОРМАЦІЯ_2, яка в свою чергу
прийняла спадщину після власної матері
- ОСОБА_8, що померла ІНФОРМАЦІЯ_3,
входить право на земельну частку (пай) у
землях, які перебували в колективній
власності сільськогосподарського
підприємства ім.Калініна, розміром 3,42
га., в умовних кадастрових гектарах, без
визначення меж цієї ділянки на
місцевості.

В той же час, у сертифікаті на
право на земельну частку (пай) серії ЧН
№ 021446 від 05.09.1996 року, прізвище
власника, а саме бабусі заявника,
помилково записано як ОСОБА_8, замість
правильного ОСОБА_8.

Крім того, у свідоцтві про
укладення шлюбу матері заявника серії
НОМЕР_1 від 04.05.1971 року, її прізвище
помилково записано як ОСОБА_7, замість
правильного ОСОБА_7.

Наведені заявником обставини
перешкоджають йому реалізувати право
на спадкування.

Оскільки виправити помилки в
документах, у позасудовому порядку
неможливо, ОСОБА_1 просить винести
рішення, яким встановити той факт, що
сертифікат на право на земельну частку
(пай) серії ЧН № 021446 від 05.09.1996 року,
належить ОСОБА_8, а також встановити, що
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка
с.Присторонь Ріпкинського району
Чернігівської області та ОСОБА_7, що
уклала шлюб 03.05.1971 року, згідно
свідоцтва про укладення шлюбу серії
НОМЕР_1, являються однією і тією ж
особою.

При підготовці справи до
розгляду, з ініціативи суду в якості
заінтересованих осіб були залучені
Ріпкинська районна державна
нотаріальна контора, Реєстраційна
служба Ріпкинського районного
управління юстиції, Ріпкинська
районна державна адміністрація та
відділ Держземагенства у Ріпкинському
районі.

В судовому засіданні ОСОБА_1
підтримав свої вимоги, посилаючись на
обставини, викладені в заяві.

Представник заінтересованої
особи - Даницької сільської ради
Ріпкинського району, в судовому
засіданні не заперечувала проти
задоволення заяви ОСОБА_1

Представник Реєстраційної служби
Ріпкинського районного управління
юстиції, у вирішенні заяви поклалася на
розсуд суду.

Представник Ріпкинської РДА в
судовому засіданні вказав на
необґрунтованість вимог ОСОБА_1 з тих
підстав, що у державного нотаріуса не
перешкод у видачі заявникові свідоцтва
про право на спадкування земельної
частки (паю).

Представник відділу
Держземагенства в судовому засіданні
вказала на безпідставність заявлених
вимог, оскільки право на земельний пай,
яке належало бабусі заявника - ОСОБА_8,
після смерті останньої, вже перейшло до
іншої особи, про що в
правовстановлюючому документі мається
відмітка.

В судовому засіданні представник
Ріпкинської районної державної
нотаріальної контори, не оспорюючи
фактичних обставин справи, не ставлячи
під сумнів права ОСОБА_1 на спадкування
земельного паю та відсутність спору з
цього приводу, зазначила, що в 2002 році
державним нотаріусом на ім"я матері
заявника, без належного підтвердження
ступеню родинного зв"язку, вже було
видано свідоцтво про право на спадщину
на земельний пай, який належав ОСОБА_8

В той же час, з метою усунення
допущеної в 2002 році нотаріусом помилки,
представник нотаріальної контори, не
виносячи постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії, в усній
формі рекомендувала ОСОБА_1 звернутись
до суду, з метою підтвердження ступеню
родинного зв"язку між заявником та його
померлими матір"ю і бабусею.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що заява ОСОБА_1 задоволенню
не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд
встановлює факти родинних відносин між
фізичними особами.

У відповідності до 2 ст.256 ЦПК
України, в судовому порядку можуть бути
встановлені інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб.

В судовому засіданні встановлено,
що заявник ОСОБА_1 доводиться сином
ОСОБА_7, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як слідує з пояснень заявника,
його матір (дошлюбне прізвище ОСОБА_7),
за життя двічі перебувала в шлюбі,
вперше змінивши своє прізвище на
прізвище чоловіка - ОСОБА_1, а вдруге - на
прізвище чоловіка ОСОБА_7.

Вказані пояснення узгоджуються з
матеріалами справи.

Так, із свідоцтва про народження
вбачається, що матір"ю заявника
записана ОСОБА_7.

Із свідоцтва про народження серії
НОМЕР_2, вбачається, що матір заявника
народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Присторонь
Ріпкинського району, а її прізвище при
народженні зазначено як ОСОБА_7.

Факт укладення шлюбу між матір"ю
заявника та його батьком - ОСОБА_13, та
послідуюча зміна прізвища матері з
ОСОБА_7 на ОСОБА_7, учасниками судового
розгляду, в тому числі державним
нотаріусом, не оспорюється.

Свідоцтвом про народження матері
заявника також підтверджується, що
бабою заявника, являлась ОСОБА_8.

Із свідоцтва про укладення шлюбу
серії НОМЕР_1 від 04.05.1971 року,
вбачається, що матір заявника, після
повторного укладення шлюбу з ОСОБА_14,
прийняла прізвище чоловіка.

Рукописні записи у вказаних вище
свідоцтвах, які видавалися органом,
уповноваженим здійснювати реєстрацію
актів цивільного стану громадян,
виконано російською мовою, отже
написання прізвищ, імен та побатькові
осіб, щодо яких здійснювались ці
записи, відрізняється від їх написання
в українській транскрипції.

Свідоцтвом про смерть, серії
НОМЕР_3 від 03.07.2001 року підтверджується,
що баба заявника ОСОБА_8 померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Присторонь
Ріпкинського району.

Із вказаного документа
вбачається, що машинописний текст, яким
заповнено бланк свідоцтва, виконано
українською мовою, з використанням
друкарської машини, котра не містила
літер українського алфавіту.

Свідоцтвом про смерть, серії
НОМЕР_4 підтверджується, що матір
заявника - ОСОБА_7 померла в
с.Присторонь ІНФОРМАЦІЯ_2.

Сертифікатом на право на земельну
частку (пай) серії ЧН № 021446
підтверджується, що баба заявника -
ОСОБА_8, набула право на земельну
ділянку, площею 3,42 га., в умовних
кадастрових гектарах, у землях які
перебували в колективній власності
сільськогосподарського підприємства
ім.Калініна.

Як пояснив в судовому засіданні
ОСОБА_1, після смерті баби він не
звертався до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини.

Викладене підтверджується копією
спадкової справи № 46, заведеної
Ріпкинською райдержнотконторою 05.02.2002
року, згідно записів у якій, ОСОБА_1, як
спадкоємець за заповітом, відмовився
від прийняття спадщини.

Після відкриття спадщини, із
заявою про її прийняття донькою
померлої, за дорученям, посвідченим
Даницькою сільською радою, звернувся
ОСОБА_7, який доводився вітчимом ОСОБА_15

05.02.2002 року державним нотаріусом
Ріпкинської РДНК, на ім"я матері
заявника, було видано Свідоцтво про
право на спадщину за законом, серії АЕІ
№ 859958, згідно якого ОСОБА_7 успадкувала
після смерті власної матері - ОСОБА_8,
право на земельну частку (пай) розміром
3,42 га., в умовних кадастрових гектарах,
яке належало померлій на підставі
сертифікату серії ЧН № 021446.

Крім того, перехід права на
земельну частку від баби да матері
заявника, підтверджується записом,
внесеним до правовстановлюючого
документа 05.02.2002 року, а також записом у
Книзі реєстрації сертифікатів на
земельну частку (пай) відділу
Держкомзему в Ріпкинському районі,
правонаступником якого є відділ
Держземагенства.

Частиною 1 ст.234 ЦПК України
визначено, що в порядку окремого
провадження розглядаються цивільні
справи про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Як слідує з пояснень учасників
судового розгляду, спору з приводу
права на земельну частку між
спадкоємцями померлих не виникало, а
свідоцтво про право на спадщину, видане
матері заявника ОСОБА_7 05.02.2002 року, не
змінювалось, не скасовувалось та не
визнавалось недійсним.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_7 у встановленому
законом порядку прийняла спадщину, у
виді права на земельну частку (пай),
після смерті своєї матері.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що при
реалізації ОСОБА_1 права на
спадкування земельної ділянки, яку вже
раніше прийняла у спадщину його матір -
ОСОБА_7, необхідності підтвердження
ступеню родинного зв"язку між
заявником та його померлою бабою -
ОСОБА_8, не існувало і не існує.

З Інформаційної довідки серії АКН
№ 985764 зі Спадкового реєстру,
вбачається, що спадкова справа після
смерті матері заявника - ОСОБА_7, не
заводилась.

На момент смерті ОСОБА_7, котра
настала ІНФОРМАЦІЯ_2, спільно з нею був
зареєстрований і проживав чоловік -
ОСОБА_14.

Таким чином, ОСОБА_14, в порядку,
визначеному ч.3 ст.1268 ЦК України,
прийняв спадщину після смерті дружини,
в тому числі право на земельну частку
(пай) серії ЧН №021446.

Викладене підтверджується
довідкою Даницької сільської ради № 4
від 04.02.2013 року.

ОСОБА_14 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
серії І-ЕЛ № 194474, виданим Даницькою
сільською радою 12.09.2010 року.

В судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_14, за життя склав
заповіт на користь заявника ОСОБА_1 та
ОСОБА_16.

Зі спадкової справи № 52
вбачається, що донька померлого -
ОСОБА_16, відмовилася від прийняття
спадщини, подавши 19.02.2013 року до
нотаріальної контори заяву про це.

Другий зі спадкоємців за
заповітом - заявник ОСОБА_1, 19.02.2013 року,
тобто в шестимісячний строк після
смерті ОСОБА_14, подав до нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини.

Ріпкинською районною державною
нотаріальною конторою, постанова про
відмову у видачі заявникові свідоцтва
про право на спадщину не виносилась,
будь-які письмові відповіді на заяву
ОСОБА_1, в порядку, передбаченому
Законом України "Про звернення
громадян" також не надавались.

Враховуючи сукупність
досліджених в судовому засіданні
доказів, суд приходить до висновку про
відсутність у державного нотаріуса
будь-яких правових підстав для відмови
ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на
спрадкування земельного паю, на
підставі сертифіката серії ЧН № 021446
від 05.09.1996 року, первісно виданого на
ім"я його баби - ОСОБА_8

Крім того, матеріали спадкової
справи № 52/13 дають підстави
стверджувати, що ОСОБА_1, з наведених
вище мотивів, має також право на
спадкування прав на земельні частки
(паї), згідно сертифікатів сеії ЧН № 021495
та ЧН № 021496, які були видані на ім"я його
матері - ОСОБА_7 та вітчима - ОСОБА_14

У випадку відмови державного
нотаріуса у вчиненні відповідних дій,
заявник має право оскаржити
бездіяльність останнього в порядку,
визначеному законодавством.
Згідно ст.88 ЦПК України, судові витрати
по справі необхідно віднести на
рахунок заявника.

Керуючись ст.ст.57, 209, 212, 215, 218 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1, про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документа -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку.

Апеляція на рішення може бути
подана до апеляційного суду
Чернігівської області, через
Ріпкинський районний суд, упродовж 10
днів, з дня його проголошення, а особою,
яка не була присутня під час
проголошення рішення - у цей же строк, з
дня отримання його копії.

Повний текст рішення складено
12.12.2014 року.

Суддя
Є.А.
Жовток