Справа №442/5626/14-ц
Провадження №2/442/1863/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2014 року Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської області в
складі:

головуючого - судді Івасівки А.П.

при секретарі - Грабар
Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Дрогобич
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Відділу державної виконавчої
служби Дрогобицького міськрайонного
управління юстиції Львівської області,
третьої особи - ОСОБА_4 про визнання
правочину удаваним, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить визнати довіреність,
видану 25.10.2011 року ОСОБА_2 на ім»я ОСОБА_1
щодо володіння, користування та
розпорядження транспортним засобом
марки ВАЗ модель 2114, 2007 року випуску,
сірого кольору, шасі (кузов, рама) VIN
НОМЕР_2 НОМЕР_2, тип ТЗ -легковий комбі-В,
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
знаходиться на обліку в РЕВ 2-го МРВ ДАІ
при УМВС України у Львівській області,
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_3 -
удаваним правочином, вчиненого з метою
приховання іншого правочину договору
купівлі-продажу транспортного засобу
марки ВАЗ модель 2114, 2007 року випуску,
сірого кольору, шасі (кузов, рама) VIN
НОМЕР_2 НОМЕР_2, тип ТЗ -легковий комбі-В,
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
знаходиться на обліку в РЕВ 2-го МРВ ДАІ
при УМВС України у Львівській області,
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_3;
визнати за ним (ІПННОМЕР_4) право
власності на транспортний засіб марки
ВАЗ модель 2114, 2007 року випуску, сірого
кольору, шасі (кузов, рама) VIN НОМЕР_2
НОМЕР_2, тип ТЗ -легковий комбі-В,
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
знаходиться на обліку в РЕВ 2-го МРВ ДАІ
при УМВС України у Львівській області,
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_3;
зобов'язати Відділ державної
виконавчої служби Дрогобицького
міськрайонного управління юстиції
Львівської області виключити з акту
опису та арешту майна від 31.07.2014 року
транспортний засіб марки ВАЗ модель 2114,
2007 року випуску, сірого кольору, шасі
(кузов, рама) VIN НОМЕР_2 НОМЕР_2, тип ТЗ
-легковий комбі-В, реєстраційний номер
НОМЕР_1, який знаходиться на обліку в
РЕВ 2-го МРВ ДАІ при УМВС України у
Львівській області, свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_3, скасувати арешти, які накладені
постановами державного виконавця від
04.04.2014 року. В обгрунтування позову,
покликається на те, що 25.10.2011 року він
домовився з ОСОБА_2 про придбання у неї
вказаного автомобіля за який передав 5
400 дол. США на той момент у еквіваленті
43200 грн.. На підтвердження такого
отримав від неї розписку, нотаріально
посвідчену довіреність на право
повного розпорядження, користування та
володіння транспортним засобом, ключі
від автомобіля та свідоцтво про
державну реєстрацію автомобіля. У
майбутньому ОСОБА_2 пообіцяла зняти
такий автомобіль з обліку та укласти з
ним договір купівлі-продажу. Однак свою
обіцянку не виконала, покликаючись на
важке матеріальне становище. Поряд з
цим, 04.04.2014 року постановою ВДВС
Дрогобицького МУЮ було накладено арешт
на вказаний транспортний засіб. Таким
чином між ними був укладений договір
купівлі-продажу.

У судовому засіданні позивач позов
підтримав, послався на обставини,
викладені у позовній заяві, яку просить
задоволити. Додатково пояснив, що
відповідачка для нього є чужою людиною,
відносини з якою склались у зв'язку з
придбанням автомобіля, за який він
заплатив чималу суму коштів.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання
повторно не з'явилася, не повідомивши
причин, хоча була належним чином
повідомлена причин своєї неявки суду
не повідомила. При таких обставинах суд
визнав неявку відповідачки неповажною
та розглянув справу у її відсутності.

Представник відповідача Відділу
державної виконавчої служби
Дрогобицького міськрайонного
управління юстиції Львівської області
- Мацур М.С. позову не визнала, просила у
такому відмовити з тих підстав, що
спірний автомобіль є гарантією
забезпечення стягнення за виконавчим
провадженням.

Третя особа - ОСОБА_4 просила відомовити
у задоволенні позову з тих підстав, що
відповідачка є боржником за
виконавчими стягненнями в її користь і
коштів не повертає, а вказаний
автомобіль може бути гарантією
стягнення таких коштів.

Заслухавши пояснення учасників
судового процесу, дослідивши матеріали
справи у їх сукупності, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги є
підставними і підлягають до часткового
задоволення, виходячи з наступних
міркувань.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу
від 12.07.2007 р. НОМЕР_5, виданого РЕВ 2-го
МРВ ДАІ при УМВС України у Львівській
області, ОСОБА_2, була власником
автомобіля марки ВАЗ модель 2114, 2007 року
випуску, сірого кольору, шасі (кузов,
рама) VIN НОМЕР_2 НОМЕР_2, тип ТЗ -легковий
комбі-В, реєстраційний номер НОМЕР_1,
який знаходиться на обліку в РЕВ 2-го
МРВ ДАІ при УМВС України у Львівській
області

Згідно довіреності від 25.10.2011 року р.
№1929, посвідченої приватним нотаріусом
Дрогобицького районного нотаріального
округу ОСОБА_6, ОСОБА_2 уповноважила
ОСОБА_1 вчиняти від її імені правочини
щодо належного їй вищезазначеного
автомобіля, також використовувати
зазначений транспортний засіб в
Україні та за кородоном (а.с.8).

Поряд з цим, з розписки від 25.10.2011 року
вбачається, що ОСОБА_2 отримала кошти за
відчужений вищевказаний транспортний
засіб, від ОСОБА_1 у розмірі 5000 дол. США,
а останній прийняв такий автомобіль
(а.с.12).

Відповідно до ст. 235 ЦК України удаваним
є правочин, який вчинено сторонами для
приховання іншого правочину, який вони
насправді вчинили. Якщо буде
встановлено, що правочин був вчинений
сторонами для приховання іншого
правочину, який вони насправді вчинили,
відносини сторін регулюються
правилами щодо правочину, який сторони
насправді вчинили.

Пленум Верховного Суду України у
постанові №9 від 06.11.2009 р. вказує, що за
удаваним правочином (стаття 235 ЦК)
сторони умисно оформляють один
правочин, але між ними насправді
встановлюються інші правовідносини. На
відміну від фіктивного правочину, за
удаваним правочином права та обов'язки
сторін виникають, але не ті, що
випливають зі змісту правочину.

Встановивши під час розгляду справи, що
правочин вчинено з метою приховати
інший правочин, суд на підставі статті
235 ЦК має визнати, що сторонами вчинено
саме цей правочин, та вирішити спір із
застосуванням норм, що регулюють цей
правочин. Якщо правочин, який насправді
вчинено, суперечить закону, суд ухвалює
рішення про встановлення його
нікчемності або про визнання його
недійсним.

Зібраними по справі доказами
стверджується, що ОСОБА_2 будучи
власником автомобіля марки ВАЗ модель
2114, 2007 року випуску, сірого кольору,
шасі (кузов, рама) VIN НОМЕР_2 НОМЕР_2, тип
ТЗ -легковий комбі-В, реєстраційний
номер НОМЕР_1, передала його ОСОБА_1,
який натомість передав обумовлену суму
коштів. Свої відносини вони оформили
довіреністю.

Таким чином, між сторонами насправді
виникли відносини пов'язані з
купівлею-продажем незважаючи на те, що
вони не були оформлені відповідним
договором купівлі-продажу.

З огляду на вказане, суд приходить до
переконання, що ОСОБА_2 видаючи
довіреність, не мала на меті вчинити
дію, яка б передбачала виникнення
відносин представництва. Натомість між
сторонами виникли відносини
купівлі-продажу, так як зібрані по
справі заяви сторін беззаперечно
засвідчують оплатність отримання
автомобіля у всіх випадках видачі
довіреності, адже відповідно до ст.ст.
235, 655 ЦК України сторони вчинили дії з
виконання умов договору
купівлі-продажу: одна сторона передала
майно за певну грошову суму, а друга
прийняла її, що призводить до правових
наслідків, на відміну від фіктивного
правочину.

При таких обставинах суд приходить до
переконання, що довіреність 25.10.2011 року
р. №1929, посвідчена приватним
нотаріусом Дрогобицького районного
нотаріального округу ОСОБА_6 є удаваним
правочином договору купівлі-продажу
спірного автомобіля, а до відносин
сторін необхідно застосовувати
правила що передбачені законом для
договорів купівлі-продажу.

Покликання представника відповідача
Відділу державної виконавчої служби
Дрогобицького міськрайонного
управління юстиції Львівської області
та третьої особи на те, що спірний
автомобіль є гарантією забезпечення
стягнення коштів за виконавчим
провадженням, не може бути підставою
для відмови у позові. Більше того, за
вказаним виконавчим провадженням
накладено арешт на все майно боржника
ОСОБА_2, а згідно інформаційної довідки
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, видану відділом
державної виконавчої служби
Дрогобицького МУЮ від 11.08.2014 року, арешт
накладено також на АДРЕСА_1.

Поряд з цим, порядок державної
реєстрації транспортних засобів
затверджений постановою КМУ від 7
вересня 1998 р. N 1388 «Про затвердження
Порядку державної реєстрації
(перереєстрації), зняття з обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів» (далі Порядок). Цим
Порядком встановлюється єдина на
території України процедура державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів (далі - транспортні
засоби), оформлення та видачі
реєстраційних документів і номерних
знаків.

П.8 Порядку передбачено, що Державна
реєстрація (перереєстрація)
транспортних засобів проводиться на
підставі заяв власників, поданих
особисто, і документів, що посвідчують
їх особу, підтверджують правомірність
придбання транспортних засобів,
відповідність конструкції
транспортних засобів установленим
вимогам безпеки дорожнього руху, а
також вимогам, які є підставою для
внесення змін до реєстраційних
документів. Одним із документів, згідно
даного Порядку, що підтверджує
правомірність придбання транспортних
засобів, їх складових частин, що мають
ідентифікаційні номери, є копія
рішення суду, засвідчена в
установленому порядку, із зазначенням
юридичних чи фізичних осіб, які
визнаються власниками транспортних
засобів, марки, моделі, року випуску
таких засобів, а також
ідентифікаційних номерів їх складових
частин.

Статтею 41 Конституції України
визначено, що кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Право власності набувається у порядку,
визначеному законом. Використання
власності не може завдавати шкоди
правам, свободам та гідності громадян,
інтересам суспільства, погіршувати
екологічну ситуацію і природні якості
землі. Під правом володіння власністю
визнається юридично забезпечена
можливість фактичного панування
власника над майном, не пов'язана з
використанням його властивостей. Право
користування власністю це юридично
забезпечена можливість власника
добувати з належного йому майна
корисні властивості. Під правом
розпорядження розуміють юридично
забезпечену можливість власника
визначати долю майна.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Статтею 334 ЦК України передбачено, що
право власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом. Переданням
майна вважається вручення його
набувачеві або перевізникові,
організації зв'язку тощо для
відправлення, пересилання набувачеві
майна, відчуженого без зобов'язання
доставки.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Аналізуючи перелічені вище докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку про те,
що сторонами вчинено правочин,
відповідно до якого у відповідача
виникає право власності на об'єкт
продажу згідно договору, а тому вважає
за необхідне визнати за позивачем
право власності на спірний автомобіль.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно постанови від 04.04.2014 року ВП
№42834396, винесеної державним виконавцем
Мацур М.С. відділу державної виконавчої
служби Дрогобицького міськрайонного
управління юстиції, на виконання
виконавчого листа №442/1573/14-, виданого
03.04.2014 року Дрогобицьким міськрайонним
судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_4 моральної шкоди в сумі 20 000 грн. -
накладено арешт на все майно боржника
ОСОБА_2 у межах суми звернення.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України. При
цьому за приписами ч.1 ст.60 вказаного
Закону особа, яка вважає, що майно, на
яке накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутись до суду з
позовом про визнання права на майно і
про звільнення цього майна з під
арешту.

Відповідно до п.9 постанови пленуму
Верховного Суду України N 6 від 27.08.76
«Про судову практику в справах про
виключення майна з опису» позивач
вправі об'єднати в одній позовній заяві
декілька вимог, пов'язаних між собою, в
одному провадженні можуть
розглядатись вимоги про визнання права
власності на майно і виключення його з
опису.

Відповідно до п.4 зазначеної постанови,
за правилами, встановленими для
розгляду позовів про виключення майна
з опису, розглядаються вимоги громадян
і організацій, що ґрунтуються на праві
власності на описане майно або на праві
володіння ним.

З огляду на те, що позивач придбав
спірний автомобіль та сплатив за нього
кошти, такий автомобіль на момент
виникнення правовідносин не був
обтяжений і перейшов фактично у
власність набувача, то суд приходить до
висновку, що у позивача виникло право
власності на спірний автомобіль, а тому
позовні вимоги про визнання удаваним
правочину, права власності та
скасування заборони на відчуження
транспортного засобу є підставними, а в
скасуванні арештів, які накладено
постановами державного виконавця від
04.04.2014 року слід відмовити, оскільки
такі стосуються усього майна боржника.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ

Позов задоволити частково.

Визнати довіреність, видану 25.10.2011 року
ОСОБА_2 на ім»я ОСОБА_1 щодо володіння,
користування та розпорядження
транспортним засобом марки ВАЗ модель
2114, 2007 року випуску, сірого кольору,
шасі (кузов, рама) VIN НОМЕР_2 НОМЕР_2, тип
ТЗ -легковий комбі-В, реєстраційний
номер НОМЕР_1, який знаходиться на
обліку в РЕВ 2-го МРВ ДАІ при УМВС
України у Львівській області,
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_3 -
удаваним правочином, вчиненого з метою
приховання іншого правочину договору
купівлі-продажу транспортного засобу
марки ВАЗ модель 2114, 2007 року випуску,
сірого кольору, шасі (кузов, рама) VIN
НОМЕР_2 НОМЕР_2, тип ТЗ -легковий комбі-В,
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
знаходиться на обліку в РЕВ 2-го МРВ ДАІ
при УМВС України у Львівській області,
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_3.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПННОМЕР_4) право
власності на транспортний засіб марки
ВАЗ модель 2114, 2007 року випуску, сірого
кольору, шасі (кузов, рама) VIN НОМЕР_2
НОМЕР_2, тип ТЗ -легковий комбі-В,
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
знаходиться на обліку в РЕВ 2-го МРВ ДАІ
при УМВС України у Львівській області,
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_3.

Зобов'язати Відділ державної
виконавчої служби Дрогобицького
міськрайонного управління юстиції
Львівської області виключити з акту
опису та арешту майна від 31.07.2014 року
транспортний засіб марки ВАЗ модель 2114,
2007 року випуску, сірого кольору, шасі
(кузов, рама) VIN НОМЕР_2 НОМЕР_2, тип ТЗ
-легковий комбі-В, реєстраційний номер
НОМЕР_1, який знаходиться на обліку в
РЕВ 2-го МРВ ДАІ при УМВС України у
Львівській області, свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_3.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, з подачею
її копії до апеляційної інстанції, а
особами, які не були присутні у
судовому засіданні під час його
проголошення -з дня отримання такого.

Суддя А.П.
Івасівка

Повний текст рішення виготовлений та
підписаний 29.08.2014 року