Кодимський районний суду Одеської
________________________________________________________________________
Справа № 503/2172/14-ц
Провадження №2/503/717/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2014 року
м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської
області в складі:

головуючого - судді
Сопільняка О.М.

при секретарі
Вдовиченко В.О.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Кодимі,
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 11 листопада 2014 року
звернувся до Кодимського районного
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
свій позов підтримав та пояснив, що в
грудні місяці 2013 року позичив
відповідачеві ОСОБА_2 в борг 500 доларів
США. У липні позивач написав відповідну
розписку, після чого повернув лише
частину боргу, а саме 400 доларів США.
Залишок в сумі 100 доларів США повертати
відмовляється. У зв'язку з цим просив
стягнути з відповідача 1480 грн., що за
офіційним курсом НБУ еквівалентно 100
доларів США.

Відповідач ОСОБА_2 заявлений позов
визнав частково, при цьому, вказав, що
дійсно позичив у позивача ОСОБА_1 6000
грн., з яких частину, а саме 5200 грн.,
повернув відповідачеві у вересні
місяці 2014 року. У зв'язку з цим визнає за
собою залишок заборгованості в сумі 800
грн., які він неодноразово намагався
повернути позивачеві, однак останній
відмовлявся їх приймати, наполягаючи
на поверненні саме 100 доларів США.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши надані ними письмові
докази, суд дійшов висновку про
необхідність часткового задоволення
позову ОСОБА_1 з таких підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції України
права і свободи людини і громадянина
захищаються судом.

Частина перша ст.6 Конвенції про захист
прав і основних свобод людини,
встановлює, що кожен при вирішенні
питання щодо його цивільних прав та
обов'язків має право на справедливий і
відкритий розгляд упродовж розумного
строку незалежним і безстороннім
судом.

При цьому, цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін (ст.10 ЦПК України).

Судом встановлено, що 01 липня 2014 року
відповідач ОСОБА_2 отримав у позивача
ОСОБА_1 в борг 6000 грн., які зобов'язався
повернути в строк до 01 листопада 2014
року, про що сторонами була складена
письмова розписка у двох екземплярах,
яку сторони підписали.

Таким чином, відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК
України між сторонами внаслідок
укладення правочину виникли
відповідні цивільні права та обов'язки.

Згідно із ст.1046 ЦК України за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів. Договір позики є укладеним з
моменту передачі грошей.

Згідно до вимог ч.1 та 2 ст.1047 ЦК України
договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, а у
випадках, коли позикодавцем є юридична
особа, - незалежно від суми. На
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

У відповідності зі ст.509 та 1049 ЦК
України в силу зобов'язання одна особа
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь іншої (кредитора) певну дію
(сплатити гроші), а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Тому повернення
відповідачем позивачеві боргу є його
обов'язком, визначеним законом та
укладеним ними договором.

Стаття 599 ЦК України встановлює, що
зобов'язання припиняється його
виконанням, проведеним належним чином.

Боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином. Порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Між тим, відповідач у справі ОСОБА_2
взяті на себе зобов'язання за договором
позики належним чином та у
встановлений строк не виконав.

Так, відповідач ОСОБА_2 надав до суду
письмову розписку від 06 вересня 2014 року
про повернення позивачу ОСОБА_1 частини
боргу в сумі 5200 грн.

Отже, судом встановлено невиконання
відповідачем ОСОБА_2 свого зобов'язання
щодо повернення грошового боргу
позивачеві в повному обсязі.

Обґрунтовуючи свій позов, ОСОБА_1 в
судовому засіданні пояснив, що позичив
відповідачеві ОСОБА_2 500 доларів США,
однак ці твердження спростовуються
наданою самим же позивачем письмовою
розпискою від 01 липня 2014 року, зі змісту
якої вбачається, що предметом позики
були грошові кошти в сумі 6000 грн. Ці ж
твердження спростовуються і
поясненнями відповідача ОСОБА_2 про
отримання ним в борг саме 6000 грн., а
також наданим ним другим екземпляром
боргової розписки.

При цьому, і позивач ОСОБА_1, і
відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
підтвердили належність їм підписів у
зазначених боргових розписках.

У зв'язку з цим, суд виходить з того, що
між сторонами був укладений договір
позики, за умовами якого ОСОБА_1 позичив
ОСОБА_2 6000 грн. строком до 01 листопада 2014
року.

Окрім цього, суд виходить з того, що
відповідач ОСОБА_2 не у повному обсязі
виконав своє боргове зобов'язання,
зокрема в строк до 01 листопада 2014 року
не повернув всю суму позики, повернувши
лише частину боргу в сумі 5200 грн., а тому
з нього на користь позивача підлягає
стягненню 800 грн. При цьому, будь-яких
доказів спроб відповідача сплатити
позивачеві ці кошти до суду не надано.

Крім цього, відповідно ч.1 ст.88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені і
документально підтверджені судові
витрати, до яких згідно ст.79 ЦПК України
відноситься судовий збір. Так, при
зверненні до суду позивачем ОСОБА_1 був
сплачений судовий збір в сумі 243 грн.60
коп. (квитанція №42 від 11 листопада 2014
року ТВБВ №10015/0395 ВАТ «Ощадний банк
України»).

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.213-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором позики
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 800
(вісімсот) грн. заборгованості за
договором позики від 01 липня 2014 року, а
також 243 грн.60 коп. судового збору.

У задоволенні решти позову ОСОБА_1
відмовити.

Вступна та резолютивна частини рішення
суду були проголошені в судовому
засіданні 28 листопада 2014 року, повний
текст рішення суду виготовлено 02
грудня 2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Одеської області через Кодимський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя Сопільняк
О.М.