Справа № 362/7171/13 Головуючий у І
інстанції Корнієнко С.В.Провадження №
22-ц/780/6407/14 Доповідач у 2
інстанції Березовенко Р.В.Категорія 19
УХВАЛА

Іменем України

24 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого:Березовенко Р.В.,
суддів:Воробйової Н.С., Верланова
С.М.,при секретарі:Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5
на рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 30 вересня 2014 року за позовом ОСОБА_6
до ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про
визнання недійсним правочинів щодо
нерухомості,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання недійсним
правочинів щодо нерухомості.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_6
зазначав, що на підставі договорів
купівлі-продажу земельної ділянки від
28 січня 2005 року та 15 квітня 2005 року, його
мати ОСОБА_10 придбала земельні ділянки
площею 0,15 га та 0,164 га, які знаходяться
на території АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3, з
цільовим призначенням - для
будівництва та обслуговування
житлового будинку.

24 травня 2005 року на підставі
вищезазначених договорів
купівлі-продажу земельних ділянок
Васильківським районним відділом
земельних ресурсів матері позивача
видано Державний акт про право
власності на землю серії ЯА № 8,
яким посвідчено право приватної
власності ОСОБА_10 на земельну ділянку
кадастровий № :01:011:0095, площею 0,314
га, розташовану в АДРЕСА_2, АДРЕСА_3 з
цільовим призначенням для будівництва,
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд.

ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивача померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 від 24.11.2012 року.

21 листопада 2013 року приватним
нотаріусом Чернівецького міського
нотаріального округу ОСОБА_11 прийнято
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальної дії - видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на
земельну ділянку площею 0,314 га,
кадастровий №:01:011:0095, через
неможливість надання витягу з
Державного земельного кадастру на
вищезазначену спірну земельну ділянку.

Просив визнати недійсними довіреності:
від 17 грудня 2010 року, посвідчену
приватним нотаріусом Хмельницького
міського нотаріального округу ОСОБА_12
від імені ОСОБА_10 на ім'я ОСОБА_8, за
реєстровим № 15007; та від 21 грудня 2010
року, посвідчену приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_14 в порядку передоручення
від імені ОСОБА_10, в особі представника
ОСОБА_8, на ім'я ОСОБА_9, за реєстровим
№ 2894; визнати недійсним та скасувати
договір купівлі-продажу земельної
ділянки в АДРЕСА_2 і АДРЕСА_3, загальною
площею 0,314 га, кадастровий №
:01:011:0095, між ОСОБА_10 та ОСОБА_5 від 15
квітня 2011 року, посвідчений приватним
нотаріусом Васильківського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_15, за реєстровим № 1111, та
витребувати її з володіння ОСОБА_7 на
користь ОСОБА_6 із скасуванням
державної реєстрації.

Рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 30 вересня 2014 року позовні вимоги
задоволено.

Визнано недійсними довіреності: від 17
грудня 2010 року, посвідчену приватним
нотаріусом Хмельницького міського
нотаріального округу ОСОБА_12 від імені
ОСОБА_10 на ім'я ОСОБА_8, за реєстровим №
15007; від 21 грудня 2010 року, посвідчену
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_14
в порядку передоручення від імені
ОСОБА_10, в особі представника ОСОБА_8, на
ім'я ОСОБА_9, за реєстровим № 2894.

Визнано недійсним та скасовано договір
купівлі - продажу земельної ділянки в
АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3, загальною площею
0,314 га, кадастровий № :01:011:0095, між
ОСОБА_10 та ОСОБА_5 від 15 квітня 2011 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Васильківського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_15, за реєстровим № 1111, та
витребовано її з володіння ОСОБА_7 на
користь ОСОБА_6 із скасуванням
державної реєстрації.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права та
невідповідність висновків суду
обставинам справи, що мають значення
для справи, які суд вважав
встановленими, просить рішення суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нове, яким відмовити в задоволені
позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді апеляційного суду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України рішення
має відповідати в тому числі на
наступні питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; 3) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
28 січня 2005 року на підставі договору
купівлі-продажу земельної ділянки,
посвідченого приватним нотаріусом
Васильківського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_16, за реєстровим №7, мати
позивача ОСОБА_10 придбала земельну
ділянку площею 0,15 га, яка знаходиться
на території АДРЕСА_2, з цільовим
призначенням - для будівництва та
обслуговування житлового будинку, яка
продавцю належала на підставі
Державного акта на право приватної
власності на землю серії ІІІ-КВ №
, виданого Глевахівською
селищною Радою 16.05.1997 року,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №57.

15 квітня 2005 року на підставі договору
купівлі-продажу земельної ділянки,
посвідченого приватним нотаріусом
Васильківського нотаріального
районного округу Київської області
ОСОБА_16, за реєстровим № 266, ОСОБА_10
придбала земельну ділянку площею 0,164
га, що знаходиться на території
АДРЕСА_3, з цільовим призначенням - для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, яка належала
продавцю на підставі Державного акта
на право приватної власності на землю
серії IV-КВ № 7, виданого
Мархалівською сільською радою 27.06.2000
року, зареєстрованого в книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 760.

24 травня 2005 року на підставі
вищезазначених договорів
купівлі-продажу земельних ділянок
Васильківським районним відділом
земельних ресурсів матері позивача
видано Державний акт про право
власності на землю серії ЯА № 8,
яким посвідчено право приватної
власності ОСОБА_10 на земельну ділянку
кадастровий № :01:011:0095, площею 0,314
га, розташовану в АДРЕСА_2, АДРЕСА_3 з
цільовим призначенням для будівництва,
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд.

Відповідно до державного акту серії ЯА
№ 8 на спірну земельну ділянку з
кадастровим № :01:011:0095 від 24.05.2005
року відповідача ОСОБА_7, та відміток на
ньому, зазначена земельна ділянка
протягом вересня 2010 року - травня 2011
року вибула із приватної власності
ОСОБА_10 та неодноразово відчужувалася
на користь третіх осіб. При цьому, у
зазначеному правовстановлюючому
документі відсутній підпис голови
відповідної місцевої державної
адміністрації або органу місцевого
самоврядування.

У відповідності до свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1 від 24.11.2012 року,
мати позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Довідкою № 173-02-14-1/2013 підтверджується,
що спадкова справа №1/2013 до майна
померлої 22.11.2012 року ОСОБА_10, за заявою
від 15 січня 2013 року спадкоємця за
законом першої черги, ОСОБА_6
знаходиться в провадженні приватного
нотаріуса Чернівецького міського
нотаріального округу ОСОБА_11

На ряду із іншим спадковим майном, до її
складу входить вищезазначена земельна
ділянка, кадастровий № :01:011:0095,
площею 0,314 га в АДРЕСА_2, АДРЕСА_3.

21 листопада 2013 року приватним
нотаріусом Чернівецького міського
нотаріального округу ОСОБА_11 прийнято
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальної дії - видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на
земельну ділянку площею 0,314 га,
кадастровий №:01:011:0095, через
ненадання витягу з Державного
земельного кадастру на вищезазначену
спірну земельну ділянку.

Також, з матеріалів справи вбачається,
що 24 вересня 2010 року приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_14, за
реєстровим № 2303, було посвідчено
договір купівлі-продажу земельної
ділянки, на підставі якого право
власності на спірну земельну ділянку
набула громадянка ОСОБА_17

21 грудня 2010 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_14 за реєстровим № 2893, було
посвідчено договір про розірвання
вищезазначеного договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
24.09.2010 року, за реєстровим № 2303.

15 квітня 2011 року приватним нотаріусом
Васильківського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_15, за реєстровим № 1111,
посвідчено договір купівлі-продажу, на
підставі якого право власності на
земельну ділянку набула ОСОБА_5, яка 11
травня 2011 року зареєстрована в
поземельній книзі відділу Держкомзему
у Васильківському районі, за
реєстровим № 010110095:3:01.

У відповідності до договору, даний
правочин від імені ОСОБА_10 здійснений
відповідачем ОСОБА_9, який діяв на
підставі довіреності від 21 грудня 2010
року, посвідченої приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_14, зареєстрованої в
реєстрі за № 2894.

З огляду зазначеної довіреності
вбачається, що розпорядження було
підписано відповідачем ОСОБА_8, який
діяв на підставі довіреності ОСОБА_10
від 17 грудня 2010 року, посвідченої
приватним нотаріусом Хмельницького
міського нотаріального округу ОСОБА_12

Як вбачається із тексту довіреності
від 17 грудня 2010 року, посвідченої
приватним нотаріусом Хмельницького
міського нотаріального округу ОСОБА_12,
при її посвідчені, було пред'явлено
тимчасове посвідчення ОСОБА_10, видане
Кельменецьким районним відділом УМВС
України в Чернівецькій обл. від 27.07.2010
року, з зазначенням місця її проживання
- АДРЕСА_4.

Разом з тим, у відповідності до
відмітки в паспорті ОСОБА_10, остання
була зареєстрована лише за адресою:
АДРЕСА_1.

Крім того, згідно висновку експертного
почеркознавчого дослідження
Київського експертно-дослідного
центру № 14025 від 24.03.2014 року, (проведена
за заявою представника позивача),
рукописний текст «ОСОБА_10» зображення,
якого міститься у графі «Підпис» в
копії довіреності від 17.12.2010 року,
виконаний не ОСОБА_10. (а.с.230-232 т.1)

Такий же, висновок міститься і у
висновку експерта № 515 від 28.04.2014 року
(проведений в рамках кримінальної
справи та долучений до матеріалів
справи), а саме: рукописний запис в
графі «підпис» від імені ОСОБА_10 в
довіреності від 17 грудня 2010 року,
виконаний не ОСОБА_10, а іншою
особою.(а.с.12-17 т.2)

Аналогічний висновок міститься і у
висновку експерта № 59 від 08.07.2014
року(проведена в межах даної справи), а
саме: рукописний запис ОСОБА_10 в
довіреності від 17 грудня 2010 року,
посвідченій приватним нотаріусом
Хмельницького міського нотаріального
округу ОСОБА_12, за реєстровим № 15007,
виконаний не нею, а іншою
особою.(а.с.246-251 т.1)

18 травня 2011 року приватним нотаріусом
Васильківського районного
нотаріального округу у Київській
області ОСОБА_15, за реєстровим № 1446,
було посвідчено договір
купівлі-продажу, на підставі якого
право власності на спірну земельну
ділянку від відповідача ОСОБА_5 набув
співвідповідач ОСОБА_7

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що під час укладення 15
квітня 2011 року, спірного договору
купівлі - продажу земельної ділянки з
кадастровим №:01:011:0095, площею 0,314
га, розташованої в АДРЕСА_2, АДРЕСА_3,
посвідченого приватним нотаріусом
Васильківського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_15, за реєстровим № 1111,
було відсутнє волевиявлення учасника
зазначеного правочину ОСОБА_10, що
відповідало її внутрішній волі та було
спрямовано на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним,
через підробку її підпису, тобто
відсутність її особистого
розпорядження спірною земельною
ділянкою, при посвідченні довіреності
від 17 грудня 2010 року приватним
нотаріусом Хмельницького міського
нотаріального округу ОСОБА_12, за
реєстровим № 15007, від її імені на ім'я
ОСОБА_8, та у похідної від неї
довіреності в порядку передоручення
від 21 грудня 2010 року, посвідченої
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_14,
за реєстровим № 2894, від імені ОСОБА_10, в
особі ОСОБА_8, на ім'я ОСОБА_9

З таким висновком суду першої
інстанції, колегія суддів погоджується
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник
має право витребувати своє майно від
особи, яка незаконно без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо
майно за відплатним договором придбане
в особи, яка не мала права його
відчужувати, про що набувач не знав і не
міг знати (добросовісний набувач),
власник має право витребувати це майно
від набувача лише у разі, якщо майно
вибуло з володіння власника не з його
волі.

Статтею 396 ЦК України встановлено, що
особа, яка має речове право на чуже
майно, має право на захист цього права
відповідно до положень глави 29 ЦК
України, в тому числі і на витребування
цього майна від добросовісного
набувача.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України
спадщина належить спадкоємцю
незалежно від часу її прийняття з часу
відкриття спадщини.

Отже, відповідно до положень частини
першої статті 388 ЦК власник має право
витребувати своє майно із чужого
незаконного володіння незалежно від
заперечення відповідача про те, що він
є добросовісним набувачем, якщо доведе
факт вибуття майна з його володіння чи
володіння особи, якій він передав
майно, не з їхньої волі. При цьому суд
повинен мати на увазі, що власник має
право витребувати майно у
добросовісного набувача лише у
випадках, вичерпний перелік яких
наведено в частині першій статті 388 ЦК.

Крім того, так як відповідно до статті
1218 ЦК до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті, право на витребування
майна від добросовісного набувача,
передбачене статтею 388 ЦК, переходить
до спадкоємців власника.

Таким чином, оскільки, судом першої
інстанції безспірно встановлено, що
спірна земельна ділянка була відчужена
від імені ОСОБА_10 поза її волею (шляхом
підроблення її підпису в довіреності),
то її син, позивач по справі, має право
домагатися відновлення свого права на
неї. Прийнявши в установленому законом
порядку спадщину позивач з часу її
відкриття набув речові права на
успадковану земельну ділянку - право
володіння та право користування нею і,
відповідно, право на захист цих прав.

Що ж стосується доводів апеляційної
скарги, щодо порушень процесуального
законодавства допущених під час
розгляду справи судом першої
інстанції, то колегія судіів їх
розцінює критично, оскільки відповідно
до ч.3 ст. 309 ЦПК України порушення норм
процесуального права можуть бути
підставою для скасування або зміни
рішення, лише якщо це порушення
призвело до неправильного вирішення
справи, а відповідно до ч.2 ст.308 ЦПК
України не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Отже, жодний з доводів апеляційної
скарги не спростовує висновки суду
першої інстанції стосовно того, що
підпис в довіреності від 17 грудня 2010
року від імені ОСОБА_10 виконаний ни нею,
а іншою особою, і що земельна ділянка
вибула з її власності поза її волею.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
розглядаючи спір повно та всебічно
дослідив і оцінив обставини справи,
надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює,
а тому визнає дане рішення законним та
обґрунтованим та не вбачає підстав для
його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія судів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 30 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
його проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з моменту набрання нею законної
сили.

Головуючий:
Р.В.Березовенко

Судді:
Н.С. Воробйова

С.М. Верланов