Справа №487/6147/14-ц 03.12.2014 03.12.2014 03.12.2014
Провадження №22-ц/784/3279/14
Суддя першої інстанції - Андрощук В.В.
Суддя-доповідач апеляційного суду -
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 грудня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючої - Кутової Т.З.,

суддів: Буренкової К.О., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання -
Шпонарською О.В.,

за участю позивача - ОСОБА_2, його
представника - ОСОБА_3, представника
відповідача - ОСОБА_4, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Заводського районного суду
м. Миколаєва від 24 жовтня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Стивідорна компанія «Нікмет -
Термінал» (далі - ТОВ «СК «Нікмет -
Термінал») про визнання наказу про
переведення на простій незаконним,
стягнення середньої заробітної плати, -

в с т а н о в и л а:

В червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся з
позовом до ТОВ «СК «Нікмет - Термінал»
про визнання наказу про переведення на
простій незаконним, стягнення
середньої заробітної плати.

Позивач зазначав, що з 6 серпня 2008 року
працював в ТОВ «СК «Нікмет - Термінал»
на посаді заступника директора з
охорони праці, а з 1 червня 2012 року
переведений на посаду директора з
охорони праці та екології. 13 вересня 2013
року його було звільнено з вказаної
посади в зв'язку зі скорочення штату на
підставі п.1 ст. 40 КЗпП України. В
подальшому на підставі рішення
Заводського районного суду м.
Миколаєва від 14 березня 2014 року,
зміненим рішенням Апеляційного суду
Миколаївської області від 17 квітня 2014
року, наказом №57 від 14 березня 2014 року
його було поновлено на вказаній посаді.
В подальшому наказом від 17 березня 2014
року його було переведено на простій з
оплатою праці в розмірі 2/3 посадового
окладу скороченої посади,
розрахованого на підставі Галузевої
угоди.

Посилаючись на викладене, та на грубе
порушення відповідачем вимог
трудового законодавства щодо
встановлення простою, ОСОБА_2 просив
суд визнати наказ про переведення його
на простій незаконним та стягнути з
відповідача середню заробітну плату
за період з 15 березня 2014 року по 16
червня 2014 року у розмірі 18535,20 грн., а
також 2000 грн. на правову допомогу.

Рішенням Заводського районного суду м.
Миколаєва від 24 жовтня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального та матеріального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для правильного вирішення
справи, просив рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове,
яким його позов задовольнити в повному
обсязі.

В запереченнях на апеляційну скаргу,
представник відповідача просив
рішення суду залишити без змін, а
апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які брали участь у справі,
дослідивши докази по справі в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і
таке встановлено судом, що 6 серпня 2008
року ОСОБА_2 був прийнятий на посаду
заступника директора з охорони праці
ТОВ «СК «Нікмет - Термінал», з 1 червня
2012 року його переведено на посаду
директора з охорони праці та екології.

Наказом № 174 від 13 вересня 2013 року
ОСОБА_2 звільнено у зв'язку зі
скороченням штату на підставі п.1 ст. 40
КЗпП України.

Не погодившись із звільненням ОСОБА_2
звернувся до суду за захистом своїх
трудових прав.

Рішенням Заводського районного суду м.
Миколаєва від 14 березня 2014 року,
зміненим в частині середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
рішенням Апеляційного суду
Миколаївської області від 17 квітня 2014
року, наказ від 13 вересня 2013 року про
звільнення визнано неправомірним,
ОСОБА_2 поновлено на роботі з 13 вересня
2013 року, відповідача зобов'язано внести
відповідний запис до трудової книжки, з
ТОВ «СК «Нікмет - Термінал» стягнуто на
користь ОСОБА_2 32 336,11 грн. середнього
заробітку та 5000 грн. моральної шкоди
(а.с.5-7).

На виконання рішення суду, наказом № 57
від 14 березня 2014 року «Про виконання
рішення суду стосовно поновлення на
роботі», ОСОБА_2 поновлено на посаді
директора з охорони праці та екології з
13 вересня 2013 року (а.с.28).

Наказом № 58 від 17 березня 2014 року «Про
простій не з вини працівника та
визначенні дислокації робочого місця»,
директора з охорони праці та екології
ОСОБА_2 переведено на простій з 17
березня 2014 року з оплатою праці в
розмірі 2/3 посадового окладу (а.с.31-32).

Підставою вказаного наказу стало -
скорочення посади директора по охороні
праці та екології на підставі наказу №
81 від 15 травня 2013 року.

Згідно наказу № 605 від 12 вересня 2014 року
трудовий договір між сторонами
розірвано за власним бажанням ОСОБА_2 у
зв'язку з його виходом на пенсію на
підставі ст. 38 КЗпП України (а.с. 24).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що при
поновленні на роботі ОСОБА_2 не було
зміни істотних умов його праці, а після
поновлення на роботі за рішенням суду
останній не надав згоди на його
переведення на іншу роботу.

Проте, з таким висновком суду
погодитися не можна.

За змістом ст. 32 КЗпП України, у зв'язку
із змінами в організації виробництва і
праці допускається зміна істотних умов
праці при продовженні роботи за тією ж
спеціальністю, кваліфікацією чи
посадою. Про зміну істотних умов праці -
систем та розмірів оплати праці, пільг,
режиму роботи, встановлення або
скасування неповного робочого часу,
суміщення професій, зміну розрядів і
найменування посад та інших - працівник
повинен бути повідомлений не пізніше
ніж за два місяці.

Якщо колишні істотні умови праці не
може бути збережено, а працівник не
згоден на продовження роботи в нових
умовах, то трудовий договір
припиняється за пунктом 6 статті 36
цього Кодексу.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 було
поновлено на посаді згідно рішення
суду, а відтак не має значення чи
відбулися зміни істотних умов його
праці чи ні.

Відповідно до ст. 34 КЗпП України
простій - це зупинення роботи,
викликане відсутністю організаційних
або технічних умов, необхідних для
виконання роботи, невідворотною силою
або іншими обставинами.

У разі простою працівники можуть бути
переведені за їх згодою з урахуванням
спеціальності і кваліфікації на іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації на весь час
простою або на інше підприємство, в
установу, організацію, але в тій самій
місцевості на строк до одного місяця.

За положеннями статті 113 КЗпП України
час простою не з вини працівника
оплачується з розрахунку не нижче від
двох третин тарифної ставки
встановленого працівникові розряду
(окладу).

Про початок простою, крім простою
структурного підрозділу чи всього
підприємства, працівник повинен
попередити власника або уповноважений
ним орган чи бригадира, майстра, інших
посадових осіб.

Отже, простій не з вини працівника
можливий лише за умови попередження
працівника про простій.

В матеріалах справи доказів на
підтвердження попередження
ОСОБА_2 про простій відсутні.

Про таке, також зазначено у відповіді
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Миколаївській області
від 20 червня 2014 року за результатами
перевірки правомірності встановлення
робочого часу в режимі простою
ОСОБА_2 та правильності рахування
заробітної плати (а.с.23).

Таким чином, вказаний вище наказ, як
такий, що не відповідає вимогам ч.2
ст. 113 КЗпП України є незаконним.

За положеннями ст. 235 КЗпП України з
відповідача підлягає стягненню
різниця в заробітку за час простою.

В роз'ясненнях, що містяться в п. 21
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами законодавства про оплату праці»
від 24 грудня 1999 року №13, передбачено, що
при визначенні середньої заробітної
плати слід виходити з того, що в усіх
випадках, коли чинним законодавством
вона зберігається за працівниками
підприємств, установ, організацій, це
слід роботи відповідно до Порядку
обчислення середньої заробітної пати,
затвердженого Постановою Кабінету
міністрів від 8 лютого 1995 року №100 з
наступними змінами.

Відповідно до п. 8 Порядку обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 8 лютого 1995 року
№100 (надалі - Порядок) нарахування
виплат, що обчислюються із середньої
заробітної плати за останні два місяці
роботи, проводяться шляхом множення
середньоденного (годинного) заробітку
на число робочих днів/годин, а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, календарних днів, які
мають бути оплачені за середнім
заробітком. Середньоденна (годинна)
заробітна плата визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством на число календарних
днів за цей період.

Середньоденна заробітна плата ОСОБА_2
встановлена рішенням Апеляційного
суду Миколаївської області від 17
квітня 2014 року у розмірі 338,43 грн (а.с.5-7).

Кількість робочих днів за період
простою з 17 березня 2014 року по 16
червня 2014 року складає 61 робочих дня.
Середній заробіток за цей період
становить 20 644,23 грн. (61 дн. х 338,43 грн.).

Згідно наданих розрахункових листів та
довідки по заробітній платі за період з
березня 2014 року по червень 2014 року
включно ОСОБА_2 було нараховано 14 063,87
грн. заробітної плати без врахування
податків та обов'язкових платежів.

Таким чином, з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню 6580,36 грн.
(20 644,23грн. - 14 063,87 грн.) заробітної плати
без врахування податків та
обов'язкових платежів.

На вказані обставини суд першої
інстанції належної уваги не звернув та
дійшов помилкового висновку про
відмову у задоволенні позову.

За таких обставин, рішення суду на
підставі п.3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення вимог ОСОБА_2 до ТОВ «СК
«Нікмет-Термінал». Визнати наказ №58,
виданий ТОВ «СК «Нікмет-Термінал» 17
березня 2014 року «Про переведення не з
вини працівника та визначення
дислокації місця роботи» - незаконним.
Стягнути з ТОВ «СК «Нікмет-Термінал» на
користь ОСОБА_2 середню заробітну за
період з 17 березня 2014 року по 16 червня
2014 року у розмірі 6 580,36 грн. без
врахування податків та обов'язкових
платежів.

Згідно ст.84 ЦПК України на користь
позивача з відповідача підлягають
стягненню, документально
підтвердженні витрати на правову
допомогу, розраховані відповідно до
Закону України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах» у розмірі 828,24 грн.

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь держави
підлягає стягненню судовий збір у
розмір 243,60 грн.

Керуючись ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м.
Миколаєва від 24 жовтня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стивідорна компанія
«Нікмет-Термінал» про визнання
незаконним наказу про переведення на
простій та стягнення заробітної плати -
задовольнити частково.

Визнати наказ №58, виданий Товариством
з обмеженою відповідальністю
«Стивідорна компанія
«Нікмет-Термінал» 17 березня 2014 року
«Про переведення не з вини працівника
та визначення дислокації місця роботи»
- незаконним.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стивідорна компанія
«Нікмет-Термінал» на користь ОСОБА_2
середню заробітну плату за період з 17
березня 2014 року по 16 червня 2014 року у
розмірі 6 580,36 грн. без врахування
податків та обов'язкових платежів.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стивідорна компанія
«Нікмет-Термінал» на користь ОСОБА_2
828, 24 грн. судових витрат на правову
допомогу.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стивідорна компанія
«Нікмет-Термінал» на користь держави
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів з цього часу може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуюча:

Судді: