Справа №
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

20 листопада 2014 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Матяш Т.Л.,

за участю секретаря - Іванової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залу суду м. Білгород -
Дністровському цивільну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду в
м. Білгород - Дністровському та
Білгород - Дністровському району
Одеської області до ОСОБА_1 про
стягнення надміру виплаченої пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Білгород -
Дністровського міськрайонного суду
Одеської області з позовом до ОСОБА_1 з
позовом про стягнення надміру
виплаченої пенсії, мотивуючи свої
вимоги наступним.

08.04.2014 року ОСОБА_1 було подано до УПФ
України в м. Б-Дністровському та
Б-Дністровському району Одеської
області заяву про призначення пенсії
на пільгових умовах, згідно зі Списком
№2 на підставі п. «б» ст. 13 та ст. 100 ЗУ
«Про пенсійне забезпечення». У зв'язку
з наданими документами, позивачем було
обчислено пільговий стаж, який склав 08
років 01 місяць 02 дні та призначено
пенсію за віком. Позивачем було
направлено пенсійну справу, відносно
ОСОБА_1 до УПФ в Одеській області для
перевірки. Однак 08.08.2014 року пенсійна
справа була повернута у зв'язку з тим,
що за результатами перевірки було
виявлено, що посада моториста - матроса
Списком №2 не дає право на призначення
пенсії за віком на пільгових умовах.
14.08.2014 року позивачем було винесено
рішення про відмову у призначенні
пенсії № 18, оскільки посада моториста -
матроса не передбачає пенсію за віком
на пільгових умовах. Таким чином, по
пенсій ній справі відповідача
виникла переплата пенсії з 08.04.2014 року
по 31.07.2014 року у загальному розмірі 3669,86
гривень, яку позивач просить суд
стягнути з відповідача, оскільки
відповідачем дана вимога була
проігнорована.

Представник позивача у судовому
засіданні просив суд позовну заяву
задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання
не з'явився, про час, місце та дату
судового засідання був сповіщений
належним чином, про що свідчить
повідомлення про вручення судової
повістки, яке міститься в матеріалах
справи, про причину своєї неявки суд не
сповістив.

дослідивши матеріали справи,
вислухавши думку представника
позивача суд дійшов до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 08
квітня 2014 року ОСОБА_1 надав до УПФ
України в м. Білгород - Дністровському
та Б-Дністровському районі Одеської
області надав заяву про
призначення/перерахунок пенсії.

Як вбачається із заяви, ОСОБА_1 просив
позивача призначити пенсію за віком на
пільгових умовах по Списку №2 на
підставі п. «б» ст. 13 та ст. 100 ЗУ «Про
пенсійне забезпечення».

Як вбачається з довідки № 831 від 30.04.2014
року про підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсії
за відсутності трудової книжки або
відповідних документів записів у ній,
за професією посадою моториста -
матроса за період з 09.06.1977р. - по 08.08.1977
року; з 09.08.1977 року по 21.09.1978 року; з 26.09.1978
року по 20.02.1980 року; з 21.05.1980 року по
02.09.1985 року; з 04.10.1985 року по 15.11.1985 року
пільговий стаж складає 08 років 01 місяць
02 дні. Підстава видачі цієї довідки є
те, що судна, передбачені у довідці не
являються службово - роз'їзного,
приміського і внутрішньо міського
сполучення, а відносяться до службово -
допоміжного флоту, які постійно
працюють на акваторії порту, що
передбачено списком №2.

Відповідно до листа №7968/04 від 05.08.2014
року Головного управління Пенсійного
Фонду України в Одеській області,
передбачено, що при визначені права на
пенсію за віком на пільгових умовах
застосовуються Списки, що чинні на
період роботи особи. Оскільки ОСОБА_1
працював мотористом - матросом, а
Списком №2, затверджений Постановою
КМУ від 22.08.1956 року зазначена посада не
передбачена, тому право на пенсію на
пільгових умовах не має.

У зв'язку з викладеним, позивачем 14.08.2014
року було прийнято рішення № 18 про
відмову у призначенні/перерахунку
пенсії за віком, згідно заяви ОСОБА_1
від 08.04.2014 року за №411.

У зв'язку із цим виникла переплата
пенсії з 08.04.2014 року по 31.07.2014 року, що
підлягає відшкодуванню, загальна сума
якої становить 3669,86 гривень, про що
свідчить рішення № 171/і від 26.08.2014 року
про утримання сум пенсій, надміру
виплачених пенсіонерам.

01.09.2014 року позивач надіслав ОСОБА_1
лист, відповідно до якого просить
відповідача у добровільному порядку
повернути утворену суму переплаченої
пенсії на розрахунковий рахунок.

Суд зазначає, що механізм утримання
надміру виплачених сум пенсій
встановлено ст. 50 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", частина перша якої
передбачає, що суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Повернення коштів, надміру виплачених
за призначеними пенсіями, та списання
органами Пенсійного фонду України сум
переплат пенсій та грошової допомоги,
що є безнадійними до стягнення,
визначає Порядок відшкодування коштів,
надміру виплачених за призначеними
пенсіями, та списання сум переплат
пенсій та грошової допомоги, що є
безнадійними до стягнення,
затверджений постановою правління
Пенсійного фонду України №6-4 від 21.03.2003
року та зареєстрований в Міністерстві
юстиції України №374/7695 від 15.05.2003 року.

Разом з тим, відповідно до ст. 1215 ЦК
України, не підлягають поверненню
безпідставно набуті: заробітна плата і
платежі, що прирівнюються до неї,
пенсії, допомоги, стипендії,
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю, аліменти та інші грошові
суми, надані фізичній особі як засіб до
існування, якщо їх виплата проведена
фізичною або юридичною особою
добровільно, за відсутності рахункової
помилки з її боку і недобросовісності з
боку набувача.

Відповідно до ч .ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог чи заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України,
письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяги з них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи.

Згідно з п.27 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12.06.2009 року
№2 "Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції", виходячи з принципу
процесуального рівноправ'я сторін та
враховуючи обов'язок кожної сторони
довести ті обставини, на які вона
посилається, необхідно в судовому
засіданні дослідити кожний доказ,
наданий сторонами на підтвердження
своїх вимог або заперечень, який
відповідає вимогам належності та
допустимості доказів.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
22 січня 2014 року у справі №6-151цс13, де
Верховний Суд України зробив висновок,
що безпідставно набуті особою кошти, що
належать до виплат встановлених
абзацом 2 частини 1 ст. 1215 ЦК (зокрема,
пенсія), за відсутності рахункової
помилки з боку особи, яка добровільно
провела їх виплату, і факту
недобросовісності набувача, не
підлягають поверненню.

Суд прийшов до висновку, що надмірна
виплата сум пенсії сталася не з вини
відповідача, жодних доказів, які б
свідчили про зловживання з боку ОСОБА_1
або подання ним недостовірних даних, не
надано позивачем і їх не добуто в
судовому засіданні.

За таких обставин суд не знаходить
підстав для задоволення позовних вимог
позивача.

На підставі ст.1215 ЦК України, Законами
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», «;Про
пенсійне забезпечення», керуючись
ст.ст.10, 60, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Управління
Пенсійного фонду в м. Білгород -
Дністровському та Білгород -
Дністровському району Одеської
області до ОСОБА_1 про стягнення
надміру виплаченої пенсії - відмовити у
повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення. особи, які не брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подану. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційний
судом.

Суддя