Інгулецький районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2105/13-ц
Номер провадження 2/213/30/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2014 року
Інгулецький районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області у
складі

головуючого судді
Соловйової Л.Я.,

при
секретарі Тарановській Н.О.,

за участю представника
позивача - Патрашкової О.Ю.

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі Інгулецького
районного суду м. Кривого Рогу
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю "Вердикт
Фінанс" до ОСОБА_3 про звернення
стягнення на предмет іпотеки в рахунок
погашення заборгованості, визнання
права власності на нерухоме майно,
зобов'язання передати документи на
квартиру та виселення з квартири,
стягнення судових витрат -

В С Т А Н О
В И В:

27.05.2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Вердикт Фінанс"
звернулось в суд з позовом до ОСОБА_3,
який в подальшому неодноразово
уточнювали та згідно останнього
уточненого позову від 15.07.2014 року
просять суд: в рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_3 за кредитним
договором №0307/0808/71-201 від 20.08.2008 року в
сумі 72884,55 доларів США, що за курсом НБУ
станом на 17.03.2014 року є еквівалентом
699691,70 грн. перед Товариством з
обмеженою відповідальністю "Вердикт
Фінанс" звернути стягнення на предмет
іпотеки - 3-кімнатну квартиру загальною
площею 56,2 кв.м., житловою 39,8 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
вартістю 147750,00 грн. шляхом визнання за
позивачем права власності на предмет
іпотеки; зобов'язати ОСОБА_3 передати
позивачу всі необхідні документи, що
характеризують вищевказаний об»єкт
нерухомості (технічний паспорт на
квартиру) та інші документи
передбачені Постановою КМУ №703 від
22.06.2011 року "Про затвердження Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень і Порядку надання
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно";
виселити ОСОБА_3 з вищевказаної
квартири, а також стягнути з
відповідачки на користь позивача
витрати по сплаті судового збору в сумі
1592,20 грн.

В обґрунтування уточненого позову
позивач зазначає, що 20.08.2008 року між
Відкритим акціонерним товариством
"Сведбанк", правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
"Сведбанк" (далі ПАТ "Сведбанк") і ОСОБА_3
було укладено кредитний договір
№0307/0808/71-201, на підставі якого остання
отримала в кредит 40000 доларів США.
Відповідно до умов договору відповідач
зобов'язалась в порядку і на умовах, що
визначені договором, повертати кредит,
сплачувати проценти, неустойки та інші
передбачені договором платежі в сумі,
строки і на умовах, що передбачені
договором та графіком погашення
кредиту, що є додатком №1 до Договору.

Відповідно до умов договору, у разі
невиконання чи несвоєчасного
виконання зобов'язання в частині
повернення кредиту та /або сплати
процентів, комісій згідно з умовами
Договору, відповідач зобов'язана
сплатити пеню за кожен день
прострочення в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
простроченої заборгованості.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором ВАТ "Сведбанк"
та відповідач уклали Договір іпотеки
0307/0808/71-201-Z-1 від 20.08.2008 року, відповідно
до якого предметом іпотеки є - 3-х
кімнатна квартира АДРЕСА_1.

02.02.2012 року за договором факторингу
№11 ПАТ "Сведбанк" відступило
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Вердикт Фінанс" (далі
ТОВ "Вердикт Фінанс") свої права вимоги
заборгованості відповідача по
кредитному договору. Окрім цього, 02.02.2012
року ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Вердикт
Фінанс» уклали договір про
відступлення прав за іпотечним
договором, у відповідності до п.1.1
якого, та керуючись ст. 24 Закону України
«Про іпотеку», сторони домовились, що
разом з відступленням Прав вимоги
заборгованостей по кредитних
договорах від Боржників, що
здійснюється на підставі Договору
факторингу №11 від 02.02.2012 року,
одночасно відступаються права вимоги
за Договором забезпечення.

В порушення умов договору ОСОБА_3 свої
зобов'язання за кредитним договором
належним чином не виконала. Станом на
17.03.2014 року у відповідача виникла
заборгованість за кредитом у розмірі
72884,55 доларів США, що за курсом НБУ на
17.03.2014 року є еквівалентом - 699691,70 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 33 Закону
України «Про іпотеку» у разі
невиконання або алежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Позичальник не виконав основного
зобов'язання, а тому Позивач набув
право звернення стягнення на предмет
іпотеки.

02.04.2013 року Позивач направив на адресу
Відповідача вимогу про усунення
порушення та про погашення
заборгованості за кредитним договором,
з попередженням, що у випадку
невиконання вимоги ТОВ «Вердикт
Фінанс» змушений буде звернути
стягнення на предмет іпотеки.

Станом на дату звернення до суду вимога
ТОВ «Вердикт Фінанс» про усунення
порушення не виконана, а спір не
вирішений.

В судовому засіданні представник
позивача- Патрашкова О.Ю. підтримала
заявлені уточнені позовні вимоги в
повному обсязі з підстав вказаних в
позовній заяві. Також зазначила, що
правонаступником ПАТ "Сведбанк" стало
Публічне акціонерне товариство "ОМЕГА
БАНК" (далі ПАТ "Омега Банк"). Договір
факторингу було укладено між ПАТ
"Сведбанк" та ТОВ "Вердикт Фінанси", за
яким права вимоги заборгованості
відповідача по кредитному договору
перейшли до позивача. З вимогою щодо
стягнення суми заборгованості до
ОСОБА_3 позивач не звертався,
звертались з вимогою щодо звернення
стягнення на квартиру. Про зміну
кредитора у зобов"язанні відповідач
повідомлялась. Була спроба укласти
мирову угоду з відповідачкою, вона
надала довідку з НОВА-КОМу. За
результатами розгляду документів
відповідача - виявилось не можливим
укладення такого договору. Потім
ОСОБА_3 повідомила, що вона безробітна і
не має коштів сплачувати кредит.

Позивачу відомо про наявність
поручителя ОСОБА_4, однак позивач має
право обирати до кого із боржників
пред'явити вимогу. Оскільки їм стало
відомо, що поручитель знаходиться на
кордоном, місце її проживання
встановити не можливо, відповідач
ОСОБА_3 має у власності квартиру, що є
предметом іпотеки, тому позов було
пред'явлено до останньої.

Також представник позивача
зазначила, що надати оригінал
кредитного договору вона не має
можливості, оскільки він напевно
знаходиться в головному офісі позивача
в м.Києві.

Відповідач ОСОБА_3 в судові
засідання не явилась, про дату і час
розгляду справи повідомлялась,
направила заяву від 09.12.2013 року про
розгляд справи за її відсутності за
участю її представника ОСОБА_2, якій
вона надала довіреність (т.1 а.с.127).
Згідно копії довіреностей від 03.11.2011
року та від 03.11.2014 року відповідач
уповноважила ОСОБА_2 вести від її імені
справи в суді з наданням усіх
процесуальних прав, які надані законом
позивачу, відповідачу, третій особі
(а.с.99 т.1, 176 т.2).

Представник відповідача ОСОБА_2 в
судовому засіданні позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вердикт Фінанс" не
визнала. Пояснила, що позивачем не
надано доказів, які вказують, що за
ОСОБА_3 на момент передачі боргу була
заборгованість перед ПАТ "Сведбанк".
Крім того, за заявою ОСОБА_3 від 01.08.2013
року до голови правління ПАТ "Омега
Банк", було видано відповідачу згідно
акту прийому-передачі від 23.08.2013 року
оригінали правовстановлюючих
документів на спірну квартиру, з яких
слідує, що документи повернуті у
зв'язку з виконання зобов'язань за
кредитним договором.

Звернення стягнення на іпотечне
майно можливе тільки у рахунок
виконання основного зобов'язання.
Позивачем так і не надано доказів суми
заборгованості. В останній позовній
заяві вказана сума заборгованості
станом на 17.03.2014р. - 699691,70 грн. без
врахування строків позовної давності
по кожному платежу. Із копії витягу з
Реєстру заборгованості боржників від
02.02.2012р., який знаходиться на а.с.142 т.1,
слідує, що Банк відступив Факторові
право вимоги заборгованості до
боржника ОСОБА_3 у загальній сумі права
вимоги, що відступається - 571866,69 грн.
Відповідачка, яка сплачувала готівкові
і безготівкові кошти, на частину сплати
заборгованості надала копії
меморіальних ордерів і карткового
рахунку із яких вбачається, що банк
невірно визначив Фактору суму
заборгованості і не передав у
порушення п.1.1., 2.1, 4.5, 4.6, 5.5 договору
факторингу документів, які
підтверджують дійсність та наявність
права грошових вимог банку до боржника
(т.1 а.с.33-44). Із розрахунку
заборгованості, який наданий
відповідачу банком станом на 19.08.2011р.
вказано, що відповідачка сплатила по
кредитному договору 3730 доларів США, про
які позивач не знає, що свідчить про те,
що борг позивачки не доведений. ОСОБА_3
сплатила по кредитному договору більшу
суму, ніж зазначає позивач.

Іпотека має похідний характер від
основного зобов'язання і є дійсною до
припинення основного зобов'язання або
до закінчення строку дії іпотечного
договору. Іпотека, як вид забезпечення
виконання зобов'язання у
правовідносинах ОСОБА_3 і ВАТ
«Сведбанк» припинилася, доказом чого
служать заява ОСОБА_3 до голови
Правління ПАТ "ОМЕГА БАНК" від 01.08.2013р.
та акт прийому-передачі від 23.08.2013р.,
яким ПАТ "ОМЕГА БАНК" повернув ОСОБА_3
оригінали правоустановчих документів
у зв'язку з виконанням зобов'язань.

При розгляді даного позову в
частині вимог про виселення мешканців
із житлового приміщення в разі
задоволення вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки,
представник відповідача просить
враховувати, що згідно з ч.4 ст.9, ст.109 ЖК
України, ст.ст. 33, 35 - 40 Закону України
"Про іпотеку" виселення мешканців із
житлового приміщення, яке є предметом
іпотеки, проводиться в порядку,
встановленому законом. Примусове
виселення здійснюється на підставі
рішення суду тільки за певних умов:
якщо мешканці добровільно не звільнили
житлове приміщення, на яке звернуто
стягнення як на предмет іпотеки,
протягом одного місяця з дня отримання
письмової вимоги іпотекодержателя або
нового власника або в інший погоджений
сторонами строк. Як вбачається з
матеріалів справи, досудову вимогу про
усунення порушень умов кредитного
договору, попередження про намір
звернути стягнення на предмет іпотеки
у разі непогашення боргу та пропозицію
добровільно звільнити квартиру, яка є
предметом іпотеки позивачем не
направлялися на адресу відповідачки.
Тому вважає, що правові підстави для
задоволення вимог позивача щодо
виселення відповідачки із спірної
квартири - відсутні.

Крім того, відповідач ОСОБА_3 не
отримувала повідомлення позивача про
заміну кредитора у зобов'язанні на ТОВ
"Вердикт Фінанс".

У зв'язку з відсутністю у позивача
документації, йому, як новому
кредитору, невідомо також, що у
кредитній справі є договір поруки
№0307/0808/71-201-Р-1 від 20.08.2008р., укладений з
матір'ю відповідача -ОСОБА_4. За
вказаним договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука
припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання.

Також представник відповідача
зазначила, що Законом України "Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті" від
03.06.2014р. встановлено, що не може бути
примусово стягнуте (відчужене без
згоди власника) нерухоме житлове майно,
яке вважається предметом іпотеки
згідно із ст.5 Закону України "Про
іпотеку", якщо таке майно виступає як
забезпечення зобов'язань громадянина
України (позичальника) за споживчими
кредитами, наданими йому кредитними
установами - резидентами України в
іноземній валюті, та за умови, що таке
нерухоме майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника, за умови, що у власності
позичальника не знаходиться інше
нерухоме житлове майно та загальна
площа такого нерухомого майна не
перевищує 140 кв.м. для квартири.
Квартира відповідача, що передана в
іпотеку має загальну площу 56,2 кв.м.,
використовується нею для постійного
проживання, іншого житла вона не має.
Просить в задоволенні позову відмовити
в повному обсязі.

Вислухав представника позивача,
представника відповідача, дослідив
письмові матеріали справи, суд вважає
встановленими такі обставини.

20.08.2008 року між Відкритим акціонерним
товариством "Сведбанк",
правонаступником якого стало ПАТ
«Сведбанк», та відповідачем ОСОБА_3
було укладено кредитний договір №
0307/0808/71-201, за умовами якого банк надав, а
відповідач отримав кредит в сумі 40 000
доларів США на строк по 19.08.2028 року
включно зі сплатою процентів за
користування кредитом в розмірі 12,5%
річних за весь строк фактичного
користування кредитом. Кредитні кошти
надані за цим договором призначені для
здійснення позичальником розрахунків
по Договору купівлі-продажу між
позичальником і ОСОБА_6 з метою
придбання 3-х кімнатної квартири
АДРЕСА_1. За умовами договору
позичальник здійснює погашення
кредиту щомісяця шляхом внесення
фіксованих платежів в розмірі 455,00
доларів США у термін до 20 числа кожного
місяця (а.с.7- 13 т.1).

Із копії заяви на видачу готівки
№3023745/0413 від 20.08.2008 року слідує, що
ОСОБА_3 отримала кошти за кредитним
договором в сумі 40000 доларів США,
еквівалент у гривнях склав 193744,00 грн.
(а.с.60 т.1).

В забезпечення виконання кредитних
зобов'язань 20.08.2008 року між ВАТ
"Сведбанк" та ОСОБА_3 укладено іпотечний
договір № 0307/0808/71-201-Z-1, за яким ОСОБА_3
передала в іпотеку належне їй на праві
власності майно: квартиру АДРЕСА_1, має
загальну площу 56,2 кв.м., житлову 39,8 кв.м.
складається з 3-х кімнат в придатному
для житла стані. Інвентаризаційна
оцінка предмета іпотеки становить 19384
грн. За згодою сторін, предмет іпотеки
було оцінено в 51032 долара США 91 цент. За
домовленістю сторін, строк позовної
давності за будь-якими вимогами
іпотекодержателя, що випливають з
цього договору встановлена тривалістю
10 років (п.20 договору). Одночасно з
нотаріальним посвідченням цього
договору нотаріусом накладено
заборону відчуження предмета іпотеки
(а.с.14-17, 116-119 т.1).

Договір іпотеки було зареєстровано в
Державному реєстрі іпотек 26.08.2008 року.
Реєстратор - приватний нотаріус ОСОБА_7,
реєстраційний номер 7795503 (а.с.96-97 т.2).

На підставі договору купівлі-продажу
квартири від 20.08.2008 року ОСОБА_3
придбала в ОСОБА_6 трикімнатну квартиру
за адресою: АДРЕСА_1. Договір
посвідчений приватним нотаріусом
Криворізького міського нотаріального
округу ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі
за №8026 (а.с.58-59, 128-129 т.1). Розрахунок із
продавцем квартири здійснено в повному
обсязі (а.с.130 т.1). ОСОБА_3 зареєструвала
своє право власності на нерухоме майно
- вищевказану придбану нею квартиру в
КП ДОР "Криворізьке БТІ", дата
проведення реєстрації: 26.08.2008 року, що
підтверджується копію витягу про
право власності на нерухоме майно
(а.с.133 т.1).

Із технічного паспорту на квартиру
АДРЕСА_1, слідує, що квартира
розташована на 2 поверсі 5-ти
поверхового будинку, складається з
трьох кімнат, житлова площа квартири 39,8
кв.м., загальна площа квартири - 56,2 кв.м.
(а.с.134-135 т.1).

ОСОБА_3 зареєстрована за вищевказаною
адресою з 04.09.2008 року (а.с.68 т.1).

Також, 20.08.2008 року між Відкритим
акціонерним товариством "Сведбанк",
поручителем ОСОБА_4 та позичальником
ОСОБА_3 укладено договір поруки
№0307/0808/71-201-Р-1, відповідно до якого
поручитель зобов'язалась відповідати
перед банком за виконання зобов'язань
щодо повернення коштів наданих банком
позичальнику у вигляді кредиту за
кредитним договором № 0307/0808/71-201 від
20.08.2008 року у сумі 40000 доларів США (а.с.179
т.2).

04.11.2009 року Криворізьким відділенням
АТ "Сведбанк" (публічне) на ім"я
відповідача ОСОБА_3 та поручителя
ОСОБА_4 було направлено
повідомлення-вимогу про зміну умов
кредитного договору №0307/0808/71-201 від
20.08.2008 року та погашення
заборгованості в повному обсязі.
Згідно вказаного повідомлення
загальна сума заборгованості
відповідача становить 4149,69 доларів США.
Умови кредитного договору змінено:
строк виконання зобов'язань у повному
обсязі настає на 10 календарний день з
дня направлення даного повідомлення
(а.с.136 т.1). Доказів про направлення
вказаного повідомлення (поштова
квитанція, реєстр відправлень із
штампом поштового відділення, тощо) та
про отримання його адресатами -
позивачем суду не надано.

Згідно копії висновку про вартість
майна - спірної квартири, проведеного
суб»єктом оціночної діяльності ТОВ
«Валіон», станом на 30.04.2013 року ринкова
вартість об»єкта оцінки склала 147750,00
грн. без ПДВ. Термін дії звіту - 6 місяців
з дати оцінки (а.с.18 т.1).

20.02.2012 року між Публічним акціонерним
товариством "Сведбанк", яке виступає
правонаступником Відкритого
акціонерного товариства "Сведбанк" і
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Вердикт Фінанс»
укладено договір факторингу №11,
відповідно до п.2.1, п.2.2 якого: клієнт
відступив Факторові свої права вимоги
заборгованості по кредитних договорах
від боржників, зазначених у реєстрі
заборгованості боржників, право на
вимогу якої належить клієнту на
підставі документації, а фактор
набуває права вимоги такої
заборгованості від боржників та
передає клієнту за плату грошові кошти
в розпорядження в розмірі, що становить
ціну продажу та в порядку,
встановленому даним Договором. З
моменту відступлення прав вимоги
заборгованості від боржників, всі
гарантії надані боржниками щодо
заборгованостей стають дійними для
фактора та вважаються наданими
фактору. Разом з правами вимоги фактору
переходять всі пов»язані з ним права,
зокрема, права грошової вимоги щодо
нарахованих та несплачених боржниками
процентів, комісій, штрафних санкцій та
інших обов»язкових платежів. Разом з
відступленням права вимоги
заборгованості, згідно з цим договором,
клієнт відступає факторові права за
договорами забезпечення, про що
сторони одночасно підписують Договір
про відступлення права вимоги за
Договорами забезпечення. В день
укладення Договору про відступлення
прав за Договорами забезпечення -
Клієнт, а саме Банк здійснює всі
необхідні дії щодо реєстрації зміни
особи заставодержателя та /або
Іпотекодержателя в Держаному реєстрі
іпотек, в Єдиному державному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна.

Документація, визначена у п.1.1 цього
договору (в тому числі оригінали
кредитних договорів, оригінали
додаткових договорів, оригінали
договорів забезпечення, оригінали або
засвідчені банком копії меморіальних
ордерів або заяв на видачу готівки)
підлягають передачі від клієнта до
фактора після сплати фактором ціни
продажу заборгованостей (п.4.1 договору)
(а.с.33-44, 143-154 т.1). Також встановлено, що
вказані копії договору факторингу, які
надані представником позивача мають
пусті місця в п.3.2 договору, тобто
замальовані коректором в зазначенні
загальної суми прав вимоги на дату
підписання договору. В п.3.4 договору
текст договору частково замальовано
коректором (а.с.38, 148 т.1)

В подальшому представником позивача
було надано витяг з копії вказаного
договору факторингу з повним змістом
п.3.2; п.3.4 договору, але вірність
вказаної копії не завірена печаткою
позивача (а.с.154-156 т.2).

Згідно витягу з Реєстру
заборгованостей боржників по договору
факторингу №11, значиться боржник
ОСОБА_3 по кредитному договору
укладеному 20.08.2008 року за кредитним
договором №0307/0808/71-201. Загальна сума
права вимоги, що відступається складає
571866,69 грн. (а.с.142 т.1).

08.02.2012 року ТОВ «Вердикт Фінанс»
сплатив ПАТ «Сведбанк» плату за
відступлення прав вимоги згідно
договору №11 від 02.02.2012 року в розмірі
29844047,68 гривень (а.с.88,89 т.2).

02.02.2012 року ПАТ «Сведбанк» та ТОВ
«Вердикт Фінанс» уклали договір про
відступлення прав за іпотечним
договором, у відповідності до п.1.1
якого, керуючись ст. 24 Закону України
«Про іпотеку», сторони домовились, що
разом з відступленням Прав вимоги
заборгованостей по кредитних
договорах від Боржників, що
здійснюється на підставі Договору
факторингу №11 від 02.02.2012 року,
одночасно відступаються права вимоги
за іпотечними договорами. В пункті 1.2
даного договору міститься перелік
іпотечних договорів, права за якими
відступаються новому
іпотекодержателю. Під №9 значиться
позичальник ОСОБА_3, кредитний договір
№0307/0808/71-201 від 20.08.2008 року. За умовами,
передбаченими п.2.2 вказаного договору
первісний іпотекодержатель протягом 5
банківських днів з моменту набуття
чинності цим договором зобов'язаний
надіслати боржнику та іпотекодавцю
(якщо він є відмінним від боржника)
письмове повідомлення рекомендованим
листом про відступлення прав за
іпотечним договором на користь нового
іпотекодержателя за формою, наведеною
в Додатку №1 до цього Договору. Копії
поштової квитанції про направлення
повідомлення первісний
іпотекодержатель зобов'язаний
передати новому іпотекодержателю
протягом 10 робочих днів з моменту
відправлення за актом прийому-передачі
(а.с.24-28 т.1 149-153 т.2). Однак, таке
повідомлення Публічного акціонерного
товариства "Сведбанк" позивачем суду не
надано.

10.07.2013 року між Публічним акціонерним
товариством "Омега Банк", яке виступає
правонаступником Публічного
акціонерного товариства "Сведбанк", яке
в свою чергу виступає правонаступником
Відкритого акціонерного товариства
"Сведбанк" та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Вердикт Фінанс" була
укладена угода про тлумачення умов
договору факторингу №11 від 02.02.2012 року,
згідно якого п.2.1 договору слід
розуміти таким чином, що до складу
відступлених прав входять не тільки ті
права вимоги строк виконання яких
настав до 02.12.2012 року включно, але й ті
права, термін виконання яких настане
після цієї дати відповідно до умов
кредитних договорів (а.с.141 т.1, 130 т.2).

Встановлено, що Товариством з
обмеженою відповідальністю "Вердикт
Фінанс" за вих. номером №2338 від 02.04.2013
року ОСОБА_3 повідомлення про
порушення нею забезпеченого
обтяженням зобов'язання, в якому
повідомлено про наявність у боржника
заборгованості станом на 02.02.2012 року в
сумі 71575,49 доларів США, що станом на
28.03.2013 року є еквівалентом 572102,89 грн. та
про відступлення права вимоги за
кредитним договором та іпотечним
договором на користь ТОВ "Вердикт
Фінанс". У вказаному повідомленні
зазначена вимога про виконання
боржником зобов'язання або передачу
предмета забезпечувального обтяження
у володіння позивачу. У вказаному
повідомленні зазначена колишня адреса
боржника ОСОБА_3: АДРЕСА_2 (а.с.31-32 т.1,
а.с.101-102 т.2). Конверт із вказаним
повідомленням було повернуто
відправнику за закінченням строку
зберігання (а.с.103-104 т.2). За адресою, за
якою ОСОБА_3 придбала житло та мешкала:
АДРЕСА_1 - повідомлення не направлялось.
Копії довіреності особи, яка мала
повноваження на підписання вказаного
повідомлення - позивачем суду не
надана.

Згідно копії довідки від 14.05.2009 року
ОСОБА_3 зареєстрована АДРЕСА_1,
малолітні та неповнолітні діти в
квартирі не зареєстровані (а.с.61,75 т.1).
Вказані обставини також
підтверджуються довідкою від 07.11.2013
року (а.с.113 т.1).

На підставі заяви ОСОБА_3 від 01.08.2013 року
про повернення документів про право
власності на спірну квартиру та
іпотечного договору у зв"язку з
виконанням зобов'язань за кредитним
договором (а.с.120), згідно акту прийому
передачі представником ПАТ "Омега
Банк" ОСОБА_3 були передані оригінали
наступних документів: договір
купівлі-продажу квартири, заява про
повний розрахунок, витяг з Державного
реєстру правочинів, витяг про
реєстрацію прав власності на нерухоме
майно, технічний паспорт (а.с.121 т.1).

Із копії виписки по особовому рахунку
ОСОБА_3 наданої АТ "Сведбанк" за період
з 20.08.2008 року по 02.02.2012 року, слідує, що у
зв"язку з невиконання зобов"язань за
кредитним договором та просрочку
сплати процентів боржнику
нараховувалась пеня. 02.02.2012 року
відбулось списання суми пені у зв"язку
з продажем кредитної заборгованості
згідно договору №11. Залишок боргу
відповідача - 17949,44 доларів США (а.с.181-250
т.1).

Згідно виписки АТ "Сведбанк» (публічне)
по особовому рахунку відповідача
ОСОБА_3 за період з 20.08.2008 року по 02.02.2012
року, наданої позивачем вбачається, що
комісія за перевірку документів за
кредитним договором становить 1937,44 грн.
(а.с.1 т.2); нараховані проценти згідно
кредитного договору в загальному
розмірі 15050,56 доларів США, які були
списані у зв»язку з продажем кредитної
заборгованості за договором
факторингу №11 (а.с.2-22 т.2); винесено на
прострочку суми непогашених відсотків
згідно умов кредитного договору в
розмірі 6516,75 доларів США (а.с.24-36 т.2). За
період з 30.04.2009 року по 02.02.2012 року
ОСОБА_3 здійснювалась сплата
прострочених процентів: 30.06.2009 року в
розмірі 200 доларів США; 31.12.2009 року в
розмірі 300 доларів США; 26.02.2010 року в
розмірі 200 доларів США; 26.02.2010 року в
розмірі 300 доларів США. Загальна сума
списання нарахованих процентів за
кредитним договором у зв»язку з
продажем кредитної заборгованості
склала 14610,32 доларів США (а.с.37-38 т.2).
Проценти нараховані за період з 24.03.2009
року по 08.12.2009 року згідно з кредитним
договором №0307/0808/71-201/new від 20.08.2008 року
становить 20,03 доларів США (а.с.39-45 т.2).
Основна сума заборгованості за
кредитним договором №0307/0808/71-201 від
20.08.2008 року, яка була списана у зв»язку з
продажем кредитної заборгованості
склала 39546,00 доларів США (а.с.46 т.2). За
перевірку документів як дисконту
згідно з кредитним договором
відповідачу було нараховано 400 доларів
США (а.с.47 т.2).

Із копії виписки по особовому рахунку
відповідача слідує, що вона
здійснювала погашення суми кредиту:
20.08.2008 року в сумі 288 доларів США; 22.09.2008
року - 39 доларів США; 20.10.2008 року - 28
доларів США; 21.11.2008 року - 42 доларів США;
22.12.2008 року - 28 доларів США; 20.01.2009р. - 29
доларів США. Прострочена
заборгованість за кредитом станом на
23.11.2009 року склала 39185 доларів США (а.с.48
т.2).

Із копій квитанцій, що знаходяться на
аркушах справи 55-61 т.2 слідує, що ОСОБА_3
було здійснено оплату за кредитним
договором: 29.07.2009 року в сумі 200 доларів
США, 25.01.2010 року - 300 доларів США, 26.02.2010
року - 200 доларів США, 30.03.2010 року - 300
доларів США. 21.08.2008 року відповідачем
здійснено внесення коштів на поточний
рахунок №6001 в сумі 2900 доларів США.
20.08.2008 року внесено страховий платіж
згідно договору №1421-8/14/57 від 20.08.2014 року
в сумі 815,71 грн. (а.с.60 т.2). 20.08.2008 року
також внесено комісію за перевірку
документів за кредитним договором в
сумі 1937,44 грн (а.с.61 т.2).

12.05.2009 року ОСОБА_3 звернулась до
зам.директора Криворізького
відділення ВАТ «Сведбанк» із заявлю
про реструктуризацію кредиту та
продовження одного року виплати
кредиту на декілька років, у зв'язку з
підвищенням курсу долара США (а.с.87 т.2).

На заяву позивача від 03.02.2014 року до ПАТ
«Омега Банк» стосовно повернення
ОСОБА_3 правовстановлюючих документів
на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1
була надана відповідь від 14.02.2014 року
із якої слідує, що на підставі договору
факторингу №11 від 02.02.2012 року та
договору Договору про відступлення
прав за іпотечним договором, починаючи
з 02.02.2012 року ПАТ «Омега Банк» не
являється стороною за кредитним
договором № 0307/0808/71-201 та іпотечним
договором № 0307/0808/71-201-z, укладеним з
ОСОБА_3, а тому зберігати
правовстановлюючі документи на
предмет іпотеки не мало правових
підстав. Також в листі зазначили, що
заборгованість по кредитному договору
відповідачкою станом на 02.02.2012 року не
погашена та складала 571866,69 грн. (а.с.91
т.2).

Із витягу з Державного реєстру іпотек,
сформованого 18.06.2014 року, слідує, що за
реєстраційним номером обтяження №7795503
06.02.2012 року реєстратором: приватним
нотаріусом ОСОБА_9 (м.Києв)
зареєстрована іпотека об'єкта
обтяження - квартири АДРЕСА_1. Підстава
обтяження: договір про відступлення
прав за іпотечним договором,
реєстровий номер №950 від 02.02.2012 року
(а.с.98 т.2).

На аркуші справи 100 т.2 знаходиться
копія повідомлення ТОВ "Вердикт
Фінанс" від 09.02.2012 року направленого
відповідачу ОСОБА_3 про відступлення
права вимоги та про зміну
іпотекодержателя ПАТ "Сведбанк" на ТОВ
"Вердикт Фінанс". Однак, у вказаному
повідомленні відсутня адреса
позичальника, за якою це повідомлення
було направлено, штамп відправника,
підпис і прізвище та ініціали особи,
яка склала вказане повідомлення.
Проте, до вказаної копії документу
долучена копія фіскального чеку та
списку рекомендованих відправлень, в
яких зазначено відправника - ТОВ
"Франко Пак" (а.с.99 т.2). Доказів того, що
ТОВ "Вердикт Фінанс" направляло ОСОБА_3
повідомлення про зміну
іпотекодержателя - суду не надано.

Під час розгляду справи в суді, 11.10.2013
року на адресу ОСОБА_3 позивачем була
направлена вимога про добровільне
звільнення предмету іпотеки протягом 1
місяця з дня отримання цієї вимоги.
Вказана вимога була вручена
відповідачу 16.10.2013 року, що
підтверджується копією поштового
повідомлення (а.с.105,106,107 т.2).

Із розрахунку заборгованості за
кредитом станом на 17.03.2014 року слідує,
що боржником було сплачено всього 1324,00
доларів США, в тому числі: 20.08.2008 року - 288
доларів США, 22.09.2008 року - 39,00 доларів
США; 20.10.2008 року - 28 доларів США, 21.11.2008
року - 42 долара США, 22.12.2008 року - 28
доларів США, 20.01.2009 року - 29 доларів США,
20.02.2009 року - 70 доларів США, 29.07.2009 року -
300 доларів США, 25.01.2010 року - 300 доларів
США, 26.02.2010 року - 200 доларів США, 30.03.2010
року - 300 доларів США. Також 29.07.2009 року
ОСОБА_3 було погашено відсотки в сумі 200
доларів США. Всього заборгованість по
кредиту за період з 20.08.2008 року по 17.03.2014
року складає 38376 доларів США; відсотки -
27119,55 доларів США, пеня за рік за період
з 17.03.2013 року по 17.03.2014 року - 7389,00 доларів
США (а.с.132-133 т.2).

Також встановлено, що 20.08.2008 року між
ВАТ "Сведбанк" і ОСОБА_3 було укладено
договір №2620.2.0412060.01 на відкриття та
обслуговування поточного рахунку в
доларах США (а.с.140 т.2).

Із Витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно слідує, що
відносно фізичної особу ОСОБА_3
відомості у вказаному реєстрі -
відсутні (а.с.180 т.2).

Згідно інформації з Реєстру прав
власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна слідує, що квартира
за адресою: АДРЕСА_2 була продана ОСОБА_3
ОСОБА_10 згідно договору
купівлі-продажу від 14.08.2008 року.
Квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на
підставі договору купівлі- продажу від
20.08.2008 року. Вказана квартира перебуває
в іпотеці, а також накладено заборону
на нерухоме майно (а.с.181-184 т.2).

Із виписки по особовому рахунку
позичальника ОСОБА_3 за період з 20.08.2008
року по 02.02.2012 року, наданої Публічним
акціонерним товариством "Омега Банк" на
запит суду, слідує, що врахування
простроченої заборгованості за
кредитом згідно з кредитним договором
№ 0307/0808/71-201 складає 39185,00 доларів США. У
вказаній виписці значиться про
погашення позичальником кредиту 22.09.2008
року - в розмірі 288 доларів США, 20.10.2008
року - 39,00 доларів США; 21.11.2008 року - 28
доларів США, 22.12.2008 року - 42 долара США,
20.01.2009 року - 28 доларів США, 20.02.2009 року - 29
доларів США, 23.03.2009 року - 70 доларів США
(а.с.193 т.2). Списання основної суми
заборгованості за вказаним кредитним
договором у зв'язку з продажем
кредитної заборгованості в розмірі -
39546,00 доларів США (а.с.194 т.2); винесено на
прострочку суми непогашених відсотків
згідно умов кредитного договору та
розпорядження від 08.12.2009 року в сумі 20,03
доларів США (а.с.195-201 т.2); винесено на
прострочку суми непогашених відсотків
згідно умов кредитного договору від
20.08.2008 року та розпорядження від 08.12.2009
року в сумі 6516,75 доларів США. У вказаній
виписці значиться погашення
позичальником нарахованих відсотків
за кредитним договором: 22.09.2008 року в
розмірі 167 доларів США; 20.10.2008 року - 416
доларів США; 21.11.2008 року - 427 доларів США;
22.12.2008 року - 413 доларів США; 20.01.2009 року -
427 доларів США; 20.02.2009 року -426 доларів
США (а.с.202-214 т.2). Списання нарахованих
процентів за кредитним договором у
зв'язку з продажем кредитної
заборгованості в розмірі було
здійснено в розмірі - 14610,32 доларів США.
У вказаній виписці значиться про
сплату позичальником прострочених
відсотків 29.07.2009 року в сумі 300 доларів
США, 25.01.2010 року - 300 доларів США, 26.02.2010
року - 200 доларів США, 30.03.2010 року - 300
доларів США (а.с.215-216 т.2). Списання
нарахованих процентів за кредитним
договором у зв'язку з продажем
кредитної заборгованості в розмірі -
15050,56 доларів США (а.с.217-237 т.2).

Судом встановлено, що сторонами не
заперечується та визнається той факт,
що ПАТ "Омега Банк" є правонаступником
ПАТ "Сведбанк", яке в свою чергу
виступає правонаступником ВАТ
"Сведбанк".

Викладеним обставинам відповідають
правовідносини, які
випливають з неналежного виконання
зобов'язання боржником та права
іпотекодержателя у разі невиконання
або неналежного виконання боржником
основного зобов'язання задовольнити
свої вимоги шляхом звернення стягнення
на предмет іпотеки, відступлення права
вимоги за договором факторингу,
визнання права власності, зобов'язання
вчинити певні дії та правовідносини,
які регулюють виселення з житлових
приміщень у зв'язку із зверненням
стягнення на предмет іпотеки - житлове
приміщення.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цивільного
законодавства, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1054 ЦК
України позичальник зобов'язаний
повернути кредитору грошові кошти
(кредит) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

Частина 1 ст. 611 ЦК України
передбачає, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Судом встановлено, що боржник
ОСОБА_3 порушила умови кредитного
договору, не вносила своєчасно кошти на
погашення заборгованості по кредиту,
відсоткам, нарахованій пені. Згідно
уточненого позову від 15.07.2014 року (т.2
а.с.125-129) заборгованість відповідача по
кредитному договору станом на 17.03.2014
року склала 72884,55 доларів США, що за
курсом НБУ є еквівалентом 699691,70
гривень.

Відповідно до ст.1077 ЦК України, за
договором факторингу одна сторона
(фактор) передає або зобов'язується
передати грошові кошти в розпорядження
другої сторони (клієнта) за плату, а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що між кредитором
ПАТ "Сведбанк" та позивачем ТОВ "Вердикт
Фінанс" 02.02.2012 року було укладено
договір факторингу, на підставі якого
до останнього перейшло право вимоги до
боржника ОСОБА_3 за договором кредиту №
0307/0808/71-201 від 20.08.2008 року, виконання
якого було забезпечено іпотекою.
Вказаним договором не встановлено
обмежень щодо обсягу переданих прав, а
отже до нового кредитора перейшли всі
права первісного кредитора в
зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав.

Відповідно до ст. 589 ЦК України у
разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 590 ЦК України
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави в разі, коли зобов'язання не
буде виконано у встановлений строк
(термін), якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст.7 Закону
України «Про іпотеку» за рахунок
предмета іпотеки іпотекодержатель має
право задовольнити свою вимогу за
основним зобов'язанням у повному
обсязі або в частині, встановленій
іпотечним договором, що визначена на
час виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання, а також право на
відшкодування витрат, пов'язаних з
пред'явленням вимоги за основним
зобов'язанням і зверненням стягнення
на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 33 Закону України
"Про іпотеку" у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 35 Закону України
"Про іпотеку" у разі порушення
основного зобов'язання та/або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення
порушення. У цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі розпочати звернення стягнення
на предмет іпотеки відповідно до цього
Закону. Положення частини першої
цієї статті не є перешкодою для
реалізації права іпотекодержателя
звернутись у будь-який час за захистом
своїх порушених прав до суду у
встановленому законом порядку.

Відповідно до положень ч.1 ст.316
Цивільного кодексу України, правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Стаття 328 ЦК України передбачає,
що право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Необхідною умовою захисту права
власності шляхом його визнання
служить підтвердження позивачем своїх
прав на майно, що випливає зі статті 392
ЦК України.

Частиною 2 ст.386 ЦК України
передбачено, що власник, який має
підстави передбачати можливість
порушення свого права власності іншою
особою, може звернутися до суду з
вимогою про заборону вчинення нею дій,
які можуть порушити його право, або з
вимогою про вчинення певних дій для
запобігання такому порушенню.

Згідно ч.3 ст.109 Житлового кодексу
України передбачено, що звернення
стягнення на передане в іпотеку жиле
приміщення є підставою для виселення
всіх громадян, що мешкають у ньому, за
винятками, встановленими законом.
Після прийняття кредитором рішення
про звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору всі
мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове
приміщення протягом одного місяця з
дня отримання цієї вимоги, якщо
сторонами не погоджено більший строк.
Якщо громадяни не звільняють жиле
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Таким чином, у зв'язку із
неналежним виконанням ОСОБА_3
зобов'язань за кредитним договором
у позивача, який на підставі договору
факторингу має право вимоги до
відповідача, виникло право
звернути стягнення на предмет
іпотеки.

Як вбачається з матеріалів справи
(а.с.100 т.2) на виконання зазначених вимог
Закону України «Про іпотеку»
відповідачу ОСОБА_3 було направлено
повідомлення від 09.02.2012 року про зміну
іпотекодержателя ПАТ "Сведбанк" на ТОВ
"Вердикт Фінанс". Однак, вказане
повідомлення не містить адреси
позичальника, за якою це повідомлення
було направлено, штампу відправника,
підпису, прізвища та ініціалів особи,
яка склала вказане повідомлення.
Доказів того, що саме Товариством з
обмеженою відповідальністю "Вердикт
Фінанс" було направлено ОСОБА_3 вказане
повідомлення - суду не надано. Також
встановлено, що 02.04.2013 року позивачем
було направлено відповідачу ОСОБА_3
вимогу про виконання порушеного
зобов'язання або передачу предмета
забезпечувального обтяження у
володіння позивача. Вказана вимога
була направлена на колишню адресу
відповідача АДРЕСА_2 та не була
отримана відповідачем, у зв'язку з її не
проживанням та відсутністю реєстрації
за вказаною адресою з 04.09.2008 року (а.с.68
т.1).

Відповідно до ст. 57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Статтею 58 ЦПК України закріплено,
що належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Процесуальними нормами
встановлено як право на участь у
доказуванні, так і обов'язок із
доказування обставин при невизнані їх
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, що випливає зі змісту
ст. 27 ЦПК України.

Таким чином, представником
позивача не доведено, що відповідачу
належним чином направлялись письмові
повідомлення про зміну
іпотекодержателя та вимоги щодо
повернення суми боргу за кредитним
договором та попередження про
звернення стягнення на квартиру до
пред'явлення позову до суду. Вимога про
добровільне звільнення предмету
іпотеки була вручена відповідачу лише
16.10.2013 року (а.с.105,106 т.2). Також не надано
належних доказів щодо сплачених
відповідачем сум за кредитним
договором та стосовно залишку
заборгованості по кредиту, виписки по
особовому рахунку боржника ОСОБА_3
надані ТОВ "Вердикт Фінанс" та ПАТ
"Омега Банк" - різняться.

Згідно з п.9 Постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику
застосування законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», визначено,
що «право вибору способу судового
захисту, передбаченого законом, або
договором (дострокове стягнення
кредиту, стягнення заборгованості, у
тому числі шляхом звернення стягнення
на предмет іпотеки/застави, одночасне
заявлення відповідних вимог у разі,
якщо позичальник є відмінною від особи
Іпотекодавця (майновий поручитель),
одночасне заявлення вимог про
стягнення заборгованості з
позичальника з вимогами про стягнення
заборгованості шляхом звернення
стягнення на предмет застави/іпотеки,
належні іпотекодавцю, який не є
позичальником, розірвання кредитного
договору, набуття права власності на
предмет іпотеки тощо) належить
виключно позивачеві.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 16 ЦК
України, ст.ст. 33, 36, ч.1 ст.37 Закону
України «Про іпотеку» не виключається
можливість звернення стягнення на
предмет іпотеки шляхом передачі
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
забезпечених іпотекою зобов'язань за
рішенням суду, оскільки цими нормами
передбачено задоволення вимог
іпотекодержателя шляхом набуття права
власності на предмет іпотеки, яке
ототожнюється зі способом звернення
стягнення, якщо такий спосіб
передбачено іпотечним договором. Така
правова позиція висловлена у Постанові
Верховного Суду України від 19.08.2014 року.

З матеріалів справи вбачається, що
пунктом 12.3.1 Іпотечного договору
визначено, що задоволення вимог
здійснюється шляхом передачі
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов"язаня в порядку,
встановленому Законом України
«Про іпотеку».

Разом із тим, 07 червня 2014 року
набрав чинності Закон України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті»,
відповідно до ст. 1 якого, протягом дії
цього Закону не може бути примусово
стягнуте (відчужене без згоди власника)
нерухоме житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із статтею 4
Закону України "Про заставу" та/або
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України "Про іпотеку", якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що: таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно; загальна площа
такого нерухомого житлового майна
(об'єкта незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна) не
перевищує 140 кв. метрів для квартири та
250 кв. метрів для житлового будинку.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що даний закон розповсюджує
свою дію на правовідносини, що склалися
між сторонами спору.

Із матеріалів справи слідує та не
заперечується сторонами, що
відповідач ОСОБА_3 20.08.2008 року одержала
кредит у банку в іноземній валюті із
строком погашення по 19.08.2028 року
включно із сплатою процентів у порядку
і розмірах, встановлених договором для
придбання нерухомого майна: квартири
АДРЕСА_1. Придбана квартира
використовується відповідачем для її
постійного проживання і місце
проживання відповідача зареєстроване
за даною адресою, про що свідчать
довідки (а.с.68,113 т.1). Іншого житла на
праві власності вона не має і такі дані
в матеріалах справи відсутні, що
підтверджується інформацією з Реєстру
прав власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна ( а.с.181-184 т.2). Площа
вказаної квартири не перевищує 140 кв. м.:
загальна площа квартири - 56,2 кв.м.,
житлова - 39,8 кв.м. (а.с.134-135 т.1).

Відповідно до ст. 4 Закону України
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», протягом дії цього Закону інші
закони України з питань майнового
забезпечення кредитів діють з
урахуванням його норм.

Враховуючи вищевикладене,
позовні вимоги ТОВ «Вердикт Фінанс»
про звернення стягнення на предмет
іпотеки шляхом визнання за позивачем
права власності на нього, задоволені
бути не можуть, саме з підстав
неналежного повідомлення відповідача
про зміну іпотекодержателя, виконання
договору кредиту та з підстав
передбачених Законом України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті», від 03.06.2014
року, який набрав чинності 07.06.2014 року,
оскільки предметом позову є майно, яке
підпадає під дію мораторію. Позовних
вимог про стягнення боргу за кредитним
договором позивачем не заявлялося.

Інші позовні вимоги, а саме про
зобов'язання передати всі документи, що
характеризують предмет іпотеки та
виселення відповідача з квартири, є
похідними від основної вимоги про
звернення стягнення на предмет іпотеки
і також підлягають залишенню без
задоволення.

У зв"язку з відмовою у задоволенні
позовних вимог в повному обсязі,
відповідно до ст..88 ЦПК України, не
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача понесені останнім
витрати по оплаті судового збору.

На підставі ст.ст.16, 316,328, 386,392,
514,525, 526, 589,590, 610,611, 1049,1054,1077, 1078 ЦК
України, ст.109 Житлового кодексу
України, ст.ст.7,33,35,36,37,39 Закону України
"Про іпотеку", ст.ст.1, 4 Закону України
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» від 03.06.2014 року та керуючись
ст.ст.10, 11, 27, 58, 60, 88, 212-215 ЦПК України,
суд,-

В И Р
І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вердикт Фінанс" до
ОСОБА_3 про звернення стягнення на
предмет іпотеки: 3-кімнатну
квартиру АДРЕСА_1, вартістю 147750,00
гривень в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№0307/0808/71-201 від 20.08.2008 року в сумі 72884,55
доларів США, що за курсом НБУ станом на
17.03.2014 року є еквівалентом 699691 грн. 70
коп. перед Товариством з обмеженою
відповідальністю "Вердикт Фінанс",
визнання права власності на нерухоме
майно, зобов'язання передати документи
на квартиру та виселення з квартири -
відмовити.

У стягненні з ОСОБА_3 сплаченого
судового збору в сумі 1936 грн. 33 коп.
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Вердикт Фінанс" -
відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом. Апеляційна
скарга на рішення суду подається
протягом десяти днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Інгулецький районний суд м. Кривого
Рогу.

Суддя
Л.Я.Соловйова