АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9880/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Черновськой Г. В. Доповідач -
Повєткін В.В.Категорія 50
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

суддів: Рудь В.В.,
Ткаченко І.Ю.

при секретарі: Чергенець С.О.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 14 жовтня 2014 року

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів, -

В с т а н о в и в :

21 серпня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів посилаючись на те, що
перебував у зареєстрованому шлюбі з
відповідачкою з 07.07.1988 року, який був
розірваний за рішенням суду від 14.06.2013
року. ОСОБА_3 з 20.04.2005 року є інвалідом
І-групи, свідоцтво про що видано
безстроково. За медичними показниками
позивачу необхідні дорогі ліки, масаж
та фізіотерапевтичні процедури,
розміру пенсії, яку позивач отримує по
інвалідності, на це не вистачає.
Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2
аліменти на його утримання на період
інвалідності у розмірі 20 % від всіх
доходів боржника (а.с.2).

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 14 жовтня 2014 року
позовні вимоги задоволено (а.с.28-29).

В апеляційній скарзі (а.с.30-33) ОСОБА_2
просить рішення суду скасувати, як
необґрунтоване і ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог, оскільки:

- враховуючи отримання позивачем
пенсії по інвалідності суд не прийняв
до уваги положення ч.4 ст.75 СК України;

- доходи позивача складають суму
більшу за прожитковий мінімум, а тому
позивач не потребує матеріальної
допомоги;

- згідно з Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів»
позивач як інвалід першої групи має ряд
пільг та привілей;

- комунальні послуги оплачуються
відповідачем по справі, що не
заперечувалось в судовому засіданні
представником позивача, а тому
посилання в позовній заяві на
недостатність коштів для оплати
комунальних послуг є безпідставними.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
скарга є обґрунтованою і підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції встановив, що сторони
знаходились у зареєстрованому шлюбі,
який було розірвано рішенням суду;
позивач втратив працездатність під час
шлюбу, отримав інвалідність першої
групи та потребує сторонньої допомоги,
в тому числі і фінансової.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду першої інстанції не
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Згідно ч.2 ст.76 СК України після
розірвання шлюбу особа має право на
утримання, якщо вона стала
непрацездатною до розірвання шлюбу або
протягом одного року від дня
розірвання шлюбу і потребує
матеріальної допомоги і якщо її
колишній чоловік, колишня дружина може
надавати матеріальну допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони з 07.07.1988 року знаходились у
шлюбі, який був розірваний за рішенням
суду від 14.06.2013 року (а.с.23).

Відповідно до ч.3 ст.75 СК України
непрацездатним вважається той із
подружжя, який досяг пенсійного віку,
встановленого законом, або є інвалідом
I, II чи III групи.

Згідно довідки МСЕК та пенсійного
посвідчення позивач є інвалідом 1-групи
з 01.04.2005 року (а.с.4,5).

Відповідно до ч.4 ст.75 СК України один із
подружжя є таким, що потребує
матеріальної допомоги, якщо заробітна
плата, пенсія, доходи від використання
його майна, інші доходи не забезпечують
йому прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Законом України «Про державний бюджет
України на 2014 рік» встановлено на 2014
рік встановлено прожитковий мінімум
для непрацездатних осіб в розмірі 949,00
грн. на місяць.

Як вбачається з довідки ПФУ розмір
пенсії позивача за період з березня по
серпень 2014 року становить 1169,22 грн.
(а.с.6).

Таким чином на час звернення позивача
до суду з позовом до відповідача про
стягнення аліментів його пенсія
забезпечувала прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Зазначені обставини не враховані судом
першої інстанції при ухваленні
судового рішення.

Тому рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню у зв'язку з не
відповідністю висновків суду
обставинам справи та порушенням норм
матеріального права з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів за
недоведеністю позовних вимог.

У зв'язку з викладеним і керуючись
ст.ст.307,309,314,316 Цивільного процесу
ального кодексу України, апеляційний
суд, -

В И Р І Ш И В :

Рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 07 жовтня 2014 року -
скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів - відмовити.

Рішення Апеляційного суду
Дніпропетровської області набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: