Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Шаховніної М. О. ,

при секретарі - Матіос А. О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, яка діє в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3, до
Київської міської ради, третя особа -
Головне управління юстиції в м. Києві
про визнання права власності на
спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2014 року ОСОБА_1, яка діє в
інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до
Київської міської ради, третя особа -
Головне управління юстиції в м. Києві
про визнання права власності на
спадкове майно.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3
помер її чоловік. За його життя, їх
сім"я, а також її мати уклали договір
про фінансування будівництва житла,
зокрема, квартири АДРЕСА_1.

Зазначила, що у 2013 році даний будинок
було здано в експлуатацію, а 06 червня 2014
року, вона, її мати та діти, інтереси
яких вона представляла, отримали
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно на 1/5 частину квартири
на кожного, у отриманні свідоцтва про
право власності на 1/5 частину квартири
після чоловіка їй було відмовлено.

Позивачка вказала, що відповідно до
норм діючого законодавства та у
встановлені строки вони звернулися до
Одинадцятої Київської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після померлого
ОСОБА_4, однак їм було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом, у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документу на 1/5
частину квартири.

Посилаючись на те, що були порушені
права на спадкування за законом, та
враховуючи те, що її чоловік на
законних підставах набув право
власності на 1/5 частину квартири,
оскільки за його життя будинок вже був
готовий до експлуатації, просить
визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право
власності в порядку спадкування за
кожним на 1/10 частину квартири АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивачка, яка діє
в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 позов підтримала у повному
обсязі та просила його задовольнити.
Пояснила, що її діти як спадкоємці
позбавлені можливості отримати
свідоцтво про право власності на
спадщину за законом після смерті їх
батька ОСОБА_4, оскільки
правовстановлюючий документ на 1/5
частину спірної квартири на ім'я її
чоловіка відсутній, так як на час
видачі даного свідоцтва чоловік помер.
Однак, вважає, що він на законних
підставах набув право власності на 1/5
частину квартири, оскільки ще за його
життя будинок вже був готовий до
експлуатації.

Представник Київської міської ради в
судове засідання не з'явився, про час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, направили до суду
пояснення по справі, в яких просять
слухати справу у відсутність їх
представників та на підставі поданих
стороною доказів, прийняти рішення
згідно вимог чинного законодавства
(а.с. 50-52).

Представник Головного управління
юстиції в м. Києві в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
направили до суду пояснення по справі,
в яких просять слухати справу у
відсутність їх представника та
ухвалити рішення згідно вимог діючого
законодавства (а.с. 47-48).

Заслухавши пояснення позивачки,
вивчивши матеріали справи, оцінивши
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому їх дослідженні,
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, 07
липня 2011 року між Головним управлінням
житлового забезпечення виконавчого
органу Київської міської ради (КМДА) та
ОСОБА_4, ОСОБА_1, які діють від
свого імені та імені неповнолітніх
дітей - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_5 було
укладено Договір про фінансування
будівництва житла за програмою "70 х 30"
(а.с. 17-20).

Предметом даного договору є участь
сім"ї ОСОБА_3 у фінансуванні
будівництва жилого будинку по АДРЕСА_1
із розрахунку: 30% - за кошти міського
бюджету та 70% - кошти громадян. Об'єктом
фінансування є квартира № 15, на п'ятому
поверсі будинку 50-Б (п. 1, 2 Договору).

10 червня 2013 року видано акт готовності
об'єкта до експлуатації № 8 (а.с. 25).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер, після його
смерті відкрилася спадщина на 1/5
частину спірної квартири (а.с. 10).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є дітьми померлого
(а.с. 14,15), а ОСОБА_1 його дружиною (а.с. 61
зворот).

Позивачка від свого імені та імені
своїх неповнолітніх дітей, у строки
передбачені ЦК України, звернулася до
Одинадцятої Київської державної
нотаріальної контори з заявами про
прийняття спадщини після померлого
ОСОБА_4 (а.с. 56 зворот, 57).

Одинадцятою Київською державною
нотаріальною конторою було відкрито
спадкову справу після смерті ОСОБА_4
(а.с. 55-80).

Інші спадкоємці померлого - ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та ОСОБА_1 надали заяви до
нотаріальної контори про відмову від
прийняття спадщини на користь дітей
ОСОБА_4 (а.с. 55-56).

06 червня 2014 року позивачка, яка діє в
своїх інтересах та інтересах
неповнолітніх дітей, ОСОБА_5 отримали
свідоцтва про право власності на
кожного 1/5 частину квартири АДРЕСА_1
(а.с. 26-34).

Оскільки за життя ОСОБА_4 не отримав
свідоцтво про право власності на 1/5
частину спірної квартири, 20 червня 2014
року державний реєстратор надав
позивачці рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень (а.с. 16).

Як пояснила позивачка у судовому
засіданні, померлий фактично набув
право власності на 1/5 частину квартири,
оскільки ще за його життя будинок був
готовий до експлуатації, що
підтверджується актом про готовність
об'єкта до експлуатації від 10.06.2013 року.

03 вересня 2014 року нотаріальна контора
надала позивачці, яка діє від імені
дітей, відмову у видачі свідоцтва про
право власності на спадщину за законом,
у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на 1/5
частину квартири (а.с. 13).

У ч. 1 ст. 1222 ЦК України зазначено, що
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається з матеріалів справи діти
померлого належить до спадкоємців за
законом.

Відповідно до копії спадкової справи
діти померлого звернулися до
Одинадцятої Київської державної
нотаріальної контори із заявами про
прийняття спадщини після померлого
ОСОБА_4

Враховуючи неможливість видачі
Свідоцтва про право на спадщину на 1/5
частину спірної квартири, питання про
визнання права власності підлягає
вирішенню у судовому порядку.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно роз'яснень п. 23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у
справах про спадкування» у разі
відмови нотаріуса в оформлені права на
спадщину особа може звернутися до суду
за правилами позовного провадження.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1268 ЦК
України, незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини та згідно із ч.
3 ст. 1296 ЦК України відсутність
свідоцтва про право на спадщину не
позбавляє спадкоємця права на
спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено
обов'язок спадкоємця звернутися за
свідоцтвом про право на спадщину на
нерухоме майно. Проте нормами цієї
статті, так само як й іншими нормами
цивільного права, не визначено
правових наслідків недотримання
такого обов'язку у виді втрати права на
спадщину.

Виникнення права на спадщину у
спадкоємця, яке пов'язується з її
прийняттям, як майного права зумовляює
входження права на неї до складу
спадщини після смерті спадкоємця, який
не одержав свідоцтва про право на
спадщину та не дійсним його державної
реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку
спадкування права власності на об'єкти
нерухомості, в тому числі житловий
будинок, інші споруди, земельну ділянку
є набуття спадкодавцем зазначеного
права у встановленому законодавством
України порядку.

Та обставина, що ОСОБА_4 не встиг за
життя отримати свідоцтво про право
власності, не позбавляє спадкоємців,
реалізувати своє право на спадкування,
оскільки на час смерті ОСОБА_4 будинок
вже був готовий до експлуатації.

Оскільки позивачка в інтересах дітей в
інший спосіб, крім звернутися з позовом
до суду про визнання права власності в
порядку спадкування, захистити своє
порушене право не може, суд вважає, що
позов про визнання за дітьми померлого
права власності на 110 частину квартири
на кожного у порядку спадкування після
померлого ОСОБА_4 обґрунтований та
підлягає задоволенню.

На основі повно та всебічно з'ясованих
обставин справи, підтверджених
доказами, дослідженими в судовому
засіданні, встановивши правовідносини,
які випливають із встановлених
обставин, та правові норми, які
підлягають застосуванню, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 392, 1216, 1218, 1222, 1261, 1296, 1297, 1299 ЦК
України, ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 56, 58, 60, 88, 174,
209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на спадкове майно, що
складається з 1/10 частини квартири
АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності на спадкове майно, що
складається з 1/10 частини квартири
АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду міста Києва шляхом
подання через Подільський районний суд
міста Києва апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя М. О. Шаховніна