Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/4029/14
Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач: Бабак А.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справах
апеляційного суду Запорізької області
у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів
Бабак А.М.

Полякова
О.З.

При секретарі: Бабенко
Т.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на
рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 25 жовтня 2013 року

у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до
ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, спричиненої злочином,
-

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком апеляційного суду
Запорізької області від 18.11.2010р.
засуджено ОСОБА_7 за п.п. 6,12 ч.2 ст. 115, ч.2
ст. 185, ч.1 ст. 263, ч.З ст.. 289, ч.1 ст. 304 КК
України, ОСОБА_8 за ч.1 ст. 27, п.п. 6,12 ч.2 ст.
115, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 289 КК України, ОСОБА_3
за ч.3 ст. 289, ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 304 КК України.

24 березня 2011 року колегія суддів
судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вказаний вирок апеляційного суду
від 18 листопада 2010 року в частині
вирішення цивільного позову скасувала
та направила на новий судовий розгляд в
порядку цивільного судочинства.

Постановою апеляційного суду
Запорізької області від 07.06.2011р.
матеріали кримінальної справи
стосовно ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_3 у
частині, що стосується цивільних
позовів направлені за підсудністю для
розгляду в порядку цивільного
судочинства до Ленінського районного
суду м. Запоріжжя.

Засуджені ОСОБА_3 та ОСОБА_7 у
встановленому порядку були
зареєстровані та мешкали в Ленінському
районі м .Запоріжжя.

Позивачі ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_12 звернулись до суду з
позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, спричиненої злочином,
на підставі вироку апеляційного суду
Запорізької області від 18.11.2010р. та
постанови від 07.06.2011р.

Ухвалою суду від 31.07.2013р. провадження у
справі за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_7,
ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди закрито за п.6 ст. 205
ЦПК України у зв'язку зі смертю
позивача.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 25 жовтня 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_10 та ОСОБА_12 до ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, спричиненої
злочином залишені без розгляду у
зв'язку з неодноразовою неявкою
позивачів в судові засідання.

Позовні вимоги ОСОБА_5 зводяться до
того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_7 14 вересня 2009
року, за попередньою змовою між собою,
заволоділи належним їй транспортним
засобом «Фольксваген» державний номер
НОМЕР_1, вартістю 100 000 грн. та їх вина у
скоєні вказаного злочину підтверджена
вироком апеляційного суду Запорізької
області від 18 листопада 2010 року, тому
просила стягнути з відповідачів на
відшкодування матеріальної шкоди
вартість автомобіля у сумі 100000 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_6
зазначав, що ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_3 за
попередньою змовою між собою, 10 жовтня
2009 року незаконно заволоділи належним
йому транспортним засобом автомобілем
«Мерседес-Бенц-312» тимчасовий
реєстраційний номер НОМЕР_3, вартістю
140415 грн. Їх вина у скоєні вказаного
злочину підтверджена вироком
апеляційного суду Запорізької області
від 18 листопада 2010 року, який набрав
чинності та відповідачі відбувають
призначене судом покарання. Просив
стягнути з відповідачів в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди
вартість автомобіля в сумі 140000 грн.,
оскільки рішенням апеляційного суду
від 25 липня 2012 року йому відмовлено в
задоволені позовних вимог до ПАТ СК «
Інгострах» про стягнення страхового
відшкодування.

Також зазначив, що вказаним злочином
йому спричинено і моральну шкоду в
розмірі 50000 грн., яку він просив
стягнути з відповідачів ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 солідарно, оскільки ОСОБА_3 йому
частково відшкодував моральну шкоду у
сумі 17000 грн. в ході розгляду
кримінальної справи.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 25 жовтня 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_7 в
солідарному порядку на користь ОСОБА_5
в рахунок відшкодування матеріальної
шкоди, спричиненої злочином, за
заволодіння автомобілем
«Фольксваген», державний номер НОМЕР_1 -
100 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в
солідарному порядку на користь ОСОБА_6
в рахунок відшкодування матеріальної
шкоди, спричиненої злочином за
заволодіння автомобілем
«Мерседес-Бенц-312», тимчасовий
реєстраційний номер НОМЕР_3 - 140 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 солідарно
на користь ОСОБА_6 в рахунок
відшкодування моральної шкоди 30000 грн.

Стягнуто з відповідачів ОСОБА_3 та
ОСОБА_7 солідарно судовий збір в дохід
держави в сумі 1000 грн., з ОСОБА_3, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 солідарно судовий збір в доход
держави в сумі 1400 грн., з ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 солідарно судовий збір в доход
держави в сумі 300 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду,
ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4
подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на те, що рішення суду в
частині солідарного стягнення з нього
та з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5
матеріальної шкоди і моральної шкоди
та в частині стягнення з нього, ОСОБА_7
та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6
матеріальної шкоди і моральної шкоди є
незаконним та необґрунтованим,
висновки суду не відповідають
обставинам справи і наданим доказам.
Просить рішення суду змінити. Зменшити
суму матеріальної шкоди, стягнутої з
нього та ОСОБА_7 в солідарному порядку
на користь ОСОБА_5, з урахуванням 18000
грн., сплачених ОСОБА_3 в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди
ОСОБА_5, а також з урахуванням вартості
части автомобіля, переданих потерпілій
за вироком суду. Зменшити суму
матеріальної шкоди, стягнутої з нього,
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в солідарному порядку
на користь ОСОБА_6, з урахуванням 22000
грн., сплачених ОСОБА_3 в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди
ОСОБА_6, а також з урахуванням вартості
частин автомобіля, переданих
потерпілому за вироком суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 в
особі представника ОСОБА_4 підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та
стягуючи солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_7та
ОСОБА_8 в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди 10000 грн. та 140000 грн.
відповідно, суд першої інстанції
виходив з того, що вина відповідачів
так і розмір спричиненої матеріальної
шкоди потерпілим встановлені вироком
апеляційного суду Запорізької області
від 18.11.2011 року, а тому в силу ст. 61 ЦПК
України ці обставини доказуванню не
підлягають.

Колегія суддів вважає, що висновок суду
є вірним. Розглядаючи спір, суд першої
інстанції, у відповідності до вимог ст.
212-214 ЦПК України повно, всебічно та
об'єктивно з'ясував обставини справи на
які посилалися сторони, дав належну
правову оцінку правовідносинам, які
склалися між учасниками процесу, та
закон, що їх регулює.

При вирішенні спору судом першої
інстанції з'ясовано, що під час
розгляду кримінальної справи ОСОБА_3
частково відшкодована моральна шкода
потерпілим у сумі 18000 грн. та 22000 грн.,
тому позивачі при розгляді цивільної
справи вказані позовні вимоги не
заявляли, а наполягали на стягнення
матеріальної шкоди - вартості
автомобілів у сумі 100000 грн. та 140000 грн.
відповідно.

За цих обставин довід апелянта про те,
що судом не враховані суми, які
відшкодовані ним під час розгляду
кримінальної справи є безпідставним.
Докази та обставини, на які посилається
апелянт були предметом дослідження
судом першої інстанцій та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судом були дотримані
норми матеріального та процесуального
права.

Інші доводи апелянта відносно того, що
судом не врахована вартість запчастин,
які передані потерпілим за вироком
суду належними та достовірними
доказами не підтверджені.

Відповідно ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Кожна із сторін
має довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

В порушення норм вказаної статті,
апелянтом не надано доказів щодо
вартості запчастин, які передані
потерпілим за вироком суду, а в силу ч. 4
ст. 60 ЦПК України, доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, судова колегія
дійшла висновку, що рішення суду є
законним та обґрунтованим, ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому підстав для
скасування рішення та ухвалення нового
рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 25 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: