Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

З а о ч н е

"04" грудня 2014 р.
місто
Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси
у складі:

головуючого судді Шепітко І.Г.

при секретарі Омельченко М.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду №22 у
м.Одесі цивільну справу за позовом
приватного підприємства "ЮГТРАНСАВТО"
до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,
заподіяної підприємству працівником,
-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся 20.09.2014 року до суду з
позовом з вимогами до відповідача про
відшкодування шкоди, заподіяної
підприємству її працівником, у розмірі
17721,37 грн., обгрунтовуючи вимоги тим, що
відповідач працював на посаді водія з
06.08.2013 року по 27.11.2013 року і
підприємством було укладено з ним
письмовий договір про повну
матеріальну відповідальність, та 11.11.2013
року під час виконання трудових
обов'язків, керуючи автомобілем "MAN TGA",
держномер НОМЕР_2 з причепом марки "KRONE
AZW 18", держномер НОМЕР_3, якими позивач
володіє на підставі договору оренди,
перевантаживши автомобіль на правий
бік причепа, порушив правила
дорожнього руху, що привело до
механічного пошкодження майна.
Позивач відшкодував зазначену суму
власникові транспортних засобів та
вказує, що як особа, яка відшкодувала
шкоду, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування. Позивач
вважає, що шкоду заподіяно з вини водія,
яким неналежним чином виконувались
трудові обов'язки.

Посилаючись на зазначені обставини, а
також на правила п.п.1, 2 ст.134, ст.135-1 КЗпП
України, ст.1191 ЦК України, позивач
просив суд задовольнити позов.

У судове засідання представник
позивача подала заяву про підтримання
позовних вимог та з урахуванням
відсутності відповідача і його належне
повідомлення, просила розглянути
справу за відсутності сторін у
заочному порядку.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином за місцем реєстрації, з
клопотаннями про відкладення розгляду
справи не звертався, заперечень на
позов до суду не надходило, свою думку
щодо позовних вимог в тій чи іншій
формі відповідач не висловив.

За таких обставин, підстави для
відкладення розгляду справи, що
передбачені ч.ч.1, 2 ст.169 ЦПК України,
відсутні. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України,
якщо суд не має відомостей про причини
неявки відповідача, повідомленого
належним чином, або причину неявки буде
визнано неповажною, суд вирішує справу
на підставі наявних у ній даних чи
доказів (ухвалює заочне рішення).

Враховуючи також вимоги ст.157 ЦПК
України та ст.6 Конвенції "Про захист
прав людини та основних свобод",
ратифікованої Законом України 17.07.1997
року, з метою недопущення затягування
розгляду справи, суд вважає за
необхідне розгляд справи провести в
заочному порядку за відсутності
відповідача, що відповідає положенням
ч.4 ст.169 та ст.224 ЦПК України.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню у повному обсязі з
наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що відповідно до наказу керівника
підприємства від 06.08.2013 року
№000000002 (а.с.8), ОСОБА_1 на підставі його
письмової заяви (а.с.7) прийнято на
посаду водія, де він працював по 27.11.2013
року і був звільнений за власним
бажанням наказом від 27.11.2013 року (а.с.10,
11).

Оскільки ОСОБА_1 займав посаду та
виконував роботи, безпосередньо
пов'язані із перевезенням (доставкою)
переданих йому матеріальних цінностей,
підприємством укладено зі вказаним
працівником письмовий договір від
06.08.2013 року про повну матеріальну
відповідальність за передані йому
підзвітні цінності, як це передбачено
статтею 135-1 КЗпП України.

11.11.2013 року у с.Долинське Ананьївського
району Одеської області о 17-00 год. водій
ОСОБА_1, під час виконання трудових
обов'язків, керуючи автомобілем "MAN TGA",
держномер НОМЕР_2 з причепом марки "KRONE
AZW 18", держномер НОМЕР_3, якими позивач
володіє на підставі договору оренди
(а.с.12-15), перевантаживши автомобіль на
правий бік причепа, порушив правила
дорожнього руху, що привело до
механічного пошкодження майна.

Постановою Суворовського районного
суду міста Одеси від 20.12.2013 року
відповідача було визнано винним у
вчинення зазначеного правопорушення
та притягнуто до адміністративної
відповідальності (а.с.5).

Оскільки автомобіль "MAN TGA", держномер
НОМЕР_2 з причепом марки "KRONE AZW 18",
держномер НОМЕР_3, перебуває в оренді
позивача на підставі договору оренди
(а.с.12-15), позивач виплатив його
власникові ОСОБА_2 вартість понесених
витрат по ремонту транспортного засобу
у розмірі 17721 (сімнадцять тисяч
сімсот двадцять одну) гривню 37 копійок,
що підтверджується актом виконаних
робіт № ЗН-0003541 від 20.11.2013 року та
розрахунковими квитанціями (а.с.17-21).

Таким чином, між сторонами виникли
трудові правовідносини, що регулюються
законодавством про працю, зокрема,
правилами глави IX КЗпП України.

Відповідно до ч.1 ст.130 КЗпП України
працівники несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
підприємству внаслідок порушення
покладених на них трудових обов'язків.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.134 КЗпП України
працівник несе матеріальну
відповідальність у повному розмірі
шкоди, заподіяної з його вини
підприємству, у разі якщо між
працівником і підприємством
відповідно до статті 135-1 КЗпП України
укладено письмовий договір про взяття
на себе працівником повної
матеріальної відповідальності за
незабезпечення цілості майна та інших
цінностей, переданих йому для
зберігання або для інших цілей, а також
у разі якщо майно та інші цінності були
одержані працівником під звіт за
разовою довіреністю або за іншими
разовими документами.

З огляду на конкретну обстановку, за
якої було заподіяно шкоду, суд дійшов
висновку про те, що шкода стала
наслідком винної поведінки працівника,
яким не виконано обов'язку, покладеного
на нього частиною 2 ст.131 КЗпП
України щодо бережливого ставлення до
ввіреного йому майна, своєчасного
вжиття заходів до запобігання шкоді.

З вищенаведеного вбачається, що у
даному разі має місце як винне
порушення вказаним працівником своїх
обов'язків за трудовим договором, так і
наявність причинного зв'язку між його
протиправною поведінкою і шкодою,
заподіяною позивачеві.

Відповідно до ч.3 ст.136 КЗпП України
покриття шкоди провадиться шляхом
подання власником або уповноваженим
ним органом позову до суду.

Відповідно до ст.1191 ЦК України особа,
яка відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, оскільки
інший розмір не встановлений законом.
Як зазначено в п.3 постанови Пленуму ВСУ
від 29.12.1992р. №14 „Про судову практику в
справах про відшкодування шкоди,
заподіяної підприємствам, установам,
організаціям їх працівниками", винний
працівник несе матеріальну
відповідальність перед підприємством
у порядку регресу за нормами трудового
законодавства.

На підставі викладеного, суд прийшов до
висновку, що правовідносини, які
виникли між сторонами, регулюються ч.1
ст.130, ч.2 ст.131, п.п.1, 2 ст.134, ст.135-1, ч.3 ст.136
КЗпП України, ст.1191 Цивільного кодексу
України, та додатково роз'яснені
Постановою Пленуму ВСУ від 29.12.1992 року
№14 „Про судову практику в справах про
відшкодування шкоди, заподіяної
підприємствам, установам, організаціям
їх працівниками", являються законними й
обґрунтованими та підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.ст.79, 88 ЦПК
України, з відповідача підлягають
стягненню сплачені позивачем судовий
збір у розмірі 243,60 гривень.

Керуючись ст.ст.10, 11, 61, 64, 79, 88, 158, 169, 197, 209,
212-215, 218, 222, 224-228 ЦПК України, суд, -

В
И Р І Ш И В :

Позов приватного підприємства
"ЮГТРАНСАВТО" до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди, заподіяної
підприємству працівником, -
задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІІН -
НОМЕР_1, на користь приватного
підприємства "ЮГТРАНСАВТО" (65025, м.Одеса,
21-й км Старокиївського шосе) завдану
матеріальну шкоду у розмірі 17721
(сімнадцять тисяч сімсот двадцять одну)
гривню 37 копійок, а також понесені та
документально підтверджені судові
витрати у розмірі 243,60 гривень.

Копію рішення надіслати сторонам у
справі.

Рішення, як заочне, може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем
до апеляційного суду Одеської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: