АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6779/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Берелет В. В. Доповідач -
Калиновський А.Б.Категорія 5
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Калиновського А.Б.

Суддів - Гайдук В.І.,
Єлізаренко І.А.

При секретарі - Півненко С.Ю.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
заочне рішення Криничанського
районного суду Дніпропетровської
області від 27 лютого 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
захист права власності, витребування
майна із незаконного володіння та
усунення перешкод в користуванні
нерухомим майном, стягнення
матеріальних збитків та моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2011 року ОСОБА_4 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, і
посилаючись на те, що він згідно
договору купівлі - продажу від 24 січня
2008 року є власником будівлі автогаражу
зі складом запчастин, що розташовані за
адресою АДРЕСА_1, а відповідачі
безпідставно на протязі тривалого часу
займають спірне приміщення, просив
усунути перешкоди в користуванні
нерухомим майном, стягнути матеріальні
збитки у вигляді упущеної вигоди у
розмірі 65 595,12 грн. та моральну шкоду 30 000
грн.

Заочним рішенням Криничанського
районного суду Дніпропетровської
області від 27 лютого 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
захист права власності, витребування
майна із незаконного володіння та
усунення перешкод в користуванні
нерухомим майном, стягнення
матеріальних збитків та моральної
шкоди задоволено.

Усунуто перешкоди у користуванні
автогаражем зі складом, що розташовані
по АДРЕСА_1, шляхом виселення ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 із займаних будівель.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 матеріальні
збитки у сумі 65 595,12 грн., моральну шкоду
у розмірі 6 000 грн. судові витрати у сумі
956 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду цивільних справ у суді у сумі
120 грн.

В апеляційній скарзі відповідачі
просять рішення суду скасувати,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 387 ЦК України
власник має право витребувати своє
майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

Згідно ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Судом встановлено, що 24 січня 2008
року між Дніпропетровською обласною
спілкою споживчих товариств та ОСОБА_4,
як покупцем-переможцем відкритих
торгів, було укладено договір
купівлі-продажу нерухомого майна:
будівлі автогаражу зі складом
запчастин, що розташовані за адресою
АДРЕСА_1.

Після вчинення правочину право
власності на нерухоме майно було
зареєстроване в КП «Криничанське бюро
технічної інвентаризації» на ім'я
позивача 24 січня 2008 р. в книзі 10а, запис
38, за реєстраційним номером 18166462.

Як власник придбаного нерухомого
майна позивач ОСОБА_4 не має можливості
потрапити на територію, оскільки там
знаходиться майно відповідачів. Права
власності на нерухоме майно, а саме
будівлю автогаражів зі складом
запчастин по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3
не мають. На неодноразові звертання
позивача звільнити належну йому
будівлю відповідачі не реагують.

Задовольняючи позовні вимоги в
частині усунення перешкод у
користуванні майном, суд дійшов
вірного висновку про те, що право
власності на спірне майно належить
ОСОБА_4, а тому він вправі вимагати
усунути йому перешкоди у користуванні
майном у порядку ст. 391 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги
відповідачів про те, що вони раніше
позивача придбали спірне майно у
Дніпропетровської обласної спілки
споживчих товариств і тому є
власниками цього майна не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки договір
купівлі - продажу, на який вони
посилалися, укладений у простій
письмовій формі у 2004 року, однак, згідно
діючого на той час законодавства(
ст.ст. 182, 657 ЦК України), договори щодо
купівлі - продажу нерухомого майна
підлягають нотаріальному посвідченню
та державній реєстрації, а також
доказів, які б спростовували обставини,
що встановлені судом, відповідачами не
надано.

Стягнувши солідарно з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 матеріальні
збитки, суд виходив із тлумачення ст. 1166
ЦК України.

Проте з таким висновком суду
погодитись не можна.

На порушення ст. 215 ЦПК України,
суд не вказав у своєму рішенні мотивів,
з яких він вважає встановленою
наявність або відсутність фактів,
якими обґрунтовувалися вимоги чи
заперечення, бере до уваги або відхиляє
докази, застосовує зазначені в рішенні
нормативно-правові акти.

Позивач не надав належних і
допустимих доказів того, що внаслідок
займання спірних приміщень
відповідачами він не міг здавати їх в
оренду третім особам, а тому є підстави
для стягнення збитків, як упущеної
вигоди.

Посилання при розрахунку збитків
на постанову КМУ №786 від 4.10.1995 року "Про
методику розрахунку і порядок
використання плати за оренду
державного майна" є безпідставними, так
як спірне майно є приватною, а не
державною власністю позивача.

З огляду на вищевикладене,
колегія суддів вважає, що рішення в
частині стягнення матеріальних
збитків з відповідачів на користь
позивача підлягає скасуванню, з
ухваленням в цій частині нового про
відмову у задоволенні позовних вимог.

Крім того, правильно дійшовши
висновку про наявність підстав для
стягнення моральної шкоди з
відповідачів на користь позивача, суд
помилково вирішив стягнути її у
солідарному порядку.

Солідарне стягнення моральної
шкоди, з урахуванням характеру
виниклих між сторонами правовідносин,
законом не передбачено, у зв'язку з чим
рішення суду в цій частині необхідно
змінити, стягнувши з відповідачів на
користь позивача по 3 000 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3
задовольнити частково.

Заочне рішення Криничанського
районного суду Дніпропетровської
області від 27 лютого 2014 року в частині
позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про стягнення матеріальних збитків
скасувати.

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
матеріальних збитків відмовити.

Заочне рішення Криничанського
районного суду Дніпропетровської
області від 27 лютого 2014 року змінити в
частині позовних вимог ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення моральної
шкоди, стягнувши з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4 моральну шкоду по 3 000
грн. з кожного.

В решті рішення суду залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: