Апеляційний суд міста Києва
Головуючий у 1-й інстанції -
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Желепи О.В.,

Рубан С.М.

при секретарі - Осмолович В.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Печерського районного суду м. Києва від
1 жовтня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до Держави України в особі
Кабінету Міністрів України про
відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, представника
відповідача, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 1 жовтня 2014 року визнано
неподаною та повернуто позовну заяву
ОСОБА_2 до Держави України в особі
Кабінету Міністрів України про
відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати ухвалу та направити справу
до Печерського районного суду м. Києва
для продовження розгляду. Вважає, що
ухвала суду першої інстанції є
необґрунтованою та не відповідає
нормам процесуального права.
Посилається на те, що при поданні
позовної заяви відповідно до вимог ст.
ст. 119, 120 ЦПК України не передбачено
обов'язку подавати до позовної заяви
докази порушення прав позивача,
оскільки це повинно досліджуватись
судом під час розгляду справи по суті, а
не на стадії відкриття провадження.

13 листопада 2014 року на адресу суду
надійшла заява від ОСОБА_2 про розгляд
справи без його участі за наявними
матеріалами, які містяться в справі.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у
вересні 2014 року ОСОБА_2 було подано до
суду позовну заяву до Держави України в
особі Кабінету Міністрів України про
відшкодування моральної шкоди, у якій
позивач просив ухвалити рішення, яким:
відшкодувати моральну шкоду Державою
Україною в особі Кабінету Міністрів
України в розмірі 51 000 грн. 00 коп. на
його користь, мотивуючи вимоги тим, що
Апеляційним судом Кіровоградської
області було неправомірно скасовано
законне рішення Свідловодського
міськрайонного суду.

Відповідно до положень ст.. 121 ЦПК
України суддя, встановивши, що позовну
заяву подано без додержання вимог,
викладених у ст.ст. 119, 120 ЦПК України, не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення позовної заяви без руху, про
що повідомляє позивача і надає йому
строк для усунення недоліків, який не
може перевищувати 5 днів з дня
отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду
у встановлений строк виконає вимоги,
визначені ст. ст. 119, 120 ЦПК України,
сплатить судовий збір, позовна заява
вважається поданою в день первісного
подання її до суду. Інакше заява
вважається неподаною і повертається
позивачеві.

Ухвалою судді від 9 вересня 2014 року
позовна заява ОСОБА_2 була залишена без
руху, позивачу був наданий строк для
усунення недоліків позовної заяви, а
саме:

- зазначення в чому полягає завдана
йому моральна шкода;

- зазначення якими саме діями чи
бездіяльністю відповідача завдана
моральна шкода;

- зазначення з яких міркувань
позивач виходив, визначаючи розмір
шкоди;

- зазначення якими доказами
підтверджується порушення права
позивача саме відповідачем;

- сплати судового збору за подання
позовної заяви.

При цьому судом першої інстанції
помилково зазначено про необхідність
сплати судового збору за подання
позовної заяви, оскільки відповідно до
п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий
збір» позивачам за подання позовів про
відшкодування шкоди, заподіяної особі
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю органу державної влади,
судовий збір не справляється.

25 вересня 2014 року ОСОБА_2 поштовим
відправленням на адресу суду надіслав
«відзив» на ухвалу суду, в якому
зазначив, що позовна заява відповідає
вимогам. ст. 119 ЦПК України.

У відзиві позивач вказав, що предметом
позову є моральна шкода, завдана йому
внаслідок скасування Апеляційним
судом Кіровоградської області
судового рішення, вона підлягає
відшкодуванню на підставі ч. 1 ст. 1176 ЦК
України.

Недоліки заяви, зазначені в ухвалі суду
від 9 вересня 2014 року, щодо
обґрунтування позовних вимог та
зазначення доказів, що підтверджують
порушення права позивача саме
відповідачем, позивачем не усунуті.

Зважаючи на наведені обставини, судом
першої інстанції обґрунтовано ухвалою
від 1 жовтня 2014 року позовну заяву
ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто
позивачу, що відповідно до ст. 121 ч. 5 ЦПК
України не є перешкодою для повторного
звернення із заявою до суду, якщо
перестануть існувати обставини, що
стали підставою для повернення заяви.

З доводами апеляційної скарги про те,
що позивачем були усунуті недоліки
заяви, шляхом подання «відзиву», судова
колегія не погоджується, оскільки на
виконання вимог ухвали суду від 9
вересня 2014 року подана позовна заява
ОСОБА_2 не відповідає вимогам ст. ст. 119
і 120 ЦПК України, недоліки заяви не
усунуті.

З огляду на наведене, судова колегія не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
ухвали суду від 1жовтня 2014 року.

Керуючись ст.. ст.. 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 1 жовтня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня проголошення шляхом подачі
касаційної скарги до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
Судді: