Справа № 450/755/14-ц Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2014 р.Пустомитівський районний
суд Львівської області в складі:
головуючого - судді -Кукси Д. А. при
секретарі -Оленич О. І.за участю
представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Пустомити цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житлом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовною
заявою в якій просить визнати
відповідачку ОСОБА_5 такою, що втратила
право на користування житловим
приміщенням, будинком АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 заявлені вимоги
підтримав та в їх обгрунтуванні
покликається на те, що позивач ОСОБА_4 є
власником житлового будинку, що
знаходиться в АДРЕСА_1, згідно витягу
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно № 14616701 виданого
Обласним комунальним підприємством
Львівської обласної ради „Бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки" від 21.05.2007 року.

Крім позивача в даному будинку згідно
будинкової книги зареєстровані члени
сім'ї позивача : ОСОБА_6 - батько, ОСОБА_7 -
мати, ОСОБА_8 - дружина, ОСОБА_4 - донька,
ОСОБА_10 - донька, та відповідачка ОСОБА_5
- сестра.

У спірному будинку відповідачка не
проживає близько 20 років, а проживає зі
своєю сім'єю у м. Львові, та після
вибуття з села Підбірці і зміни свого
місця проживання не здійснила
відповідної перереєстрації. З цього
часу, остання не оплачує плату за
користування жилим приміщенням і
комунальні послуги, не несе інших
витрат по утриманню будинку та не
приймає участь у спільному побуті.

На підставі наведеного, враховуючи те,
що відповідачка втратила право на
користування спірним житловим
приміщення та в добровільному порядку
відмовляється здійснити
перереєстрацію, просить суд позов
задоволити.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_5
з'явилася, позовні вимоги позивача не
визнала та заперечила. Свої
заперечення мотивує тим, що у спірному
житловому будинку зареєстрована з 1981
року по теперішній час. Разом із нею в
даному будинку зареєстровані її діти
ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_12,
ІНФОРМАЦІЯ_2 Даний житловий будинок
належав її батькам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 В
квітні 2014 року їй стало відомо, що
договором дарування від 11.05.2007 року
спірний житловий будинок був
подарований її батьками, позивачу
ОСОБА_4 Вважає даний договір дарування
недійсним, оскільки на момент його
укладення були зареєстровані її двоє
неповнолітніх дітей ОСОБА_11,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2, а
від так, вважає що право власності на
спірний житловий будинок набутий
позивачем незаконно, а тому у його
відсутні правова підстава для визнання
її такою, що втратила право на
користування спірним житловим
приміщенням.

Проаналізувавши доводи сторін та
матеріали справи, дослідивши докази по
справі у їх сукупності, суд приходить
до переконання, що позовні вимоги
позивача підставні та підлягають
задоволенню.

Згідно із положеннями ст. 3 ЦПК України,
кожна особа має право в порядку
встановленому цим Кодексом звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Захист цивільних
прав - це передбачені законом способи
охорони цивільних прав у разі їх
порушення чи реальної небезпеки такого
порушення. Тому власник порушеного
права може скористатися не будь-яким, а
лише конкретно визначеним законом
способом захисту свого права.
Загальний перелік таких способів
захисту цивільних прав та інтересів
передбачений гл. 3 зокрема ст. 16 ЦК
України, а інші способи визначаються
спеціальними законами, які регулюють
конкретні цивільні правовідносини.

Так судом встановлено, що на підставі
договору дарування від 11.05.2007 року
позивач ОСОБА_4 набув право власності
на житловий будинок, що знаходиться в
АДРЕСА_1, що стверджуся витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно № 14616701 виданого Обласним
комунальним підприємством Львівської
обласної ради „Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки"
від 21.05.2007 року.

Згідно будинкової книги житлового
будинку в АДРЕСА_1, в даному будинку
окрім позивача ОСОБА_4 зареєстровані
члени сім'ї позивача : ОСОБА_6 - батько,
ОСОБА_7 - мати, ОСОБА_8 - дружина, ОСОБА_4 -
донька, ОСОБА_10 - донька, та
відповідачка ОСОБА_5 - сестра.

Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї
власника житла, які проживають разом з
ним, мають право на користування цим
житлом відповідно до закону. Житлове
приміщення, яке вони мають право
займати, визначається його власником..
Член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням внаслідок
відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Згідно актів обстеження
житлово-побутових умов від 04.12.2012 року,
16.07.2013 року, 09.09.2013 року, 10.12.2013 року,
складеними комісією в складі депутатів
Лисиничівської сільської ради,
встановлено факт не проживання
відповідачкою ОСОБА_5 в житловому
будинку по АДРЕСА_1 та відсутність її
речей за вказаною адресою.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко - і
відеозаписів, висновків експертів.

В судовому засідання відповідачка
ОСОБА_5 заперечила можливість
встановлення наявності або
відсутності обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, шляхом
отримання додаткових доказів, зокрема
її проживання чи поважність
відсутності в спірному житловому
приміщенні.

Таким чином, суд приходить до
переконання про доведеність перед
судом факту не проживання та не
користування відповідачкою ОСОБА_5
спірним житловим приміщенням протягом
терміну встановленого актами
обстеження житлово-побутових умов.

Відповідно ч. 1 до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Суд критично оцінює доводи
відповідачки ОСОБА_5 про
безпідставність позовних вимог
позивача ОСОБА_4 з підстав
неправомірного набуття права
власності на спірний житловий будинок,
оскільки такі виходять за межі
диспозитивності судового процесу щодо
предмету даного спору.

Згідно ст. 129 Конституції України
однією з основних засад судочинства є
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог та заперечень.

З урахуванням наведеного та
встановлених судом фактичних обставин
справи, суд приходить до переконання
про відсутність поважних причин
відсутності відповідачки ОСОБА_5 понад
один рік, в житловому будинку АДРЕСА_1, а
тому є всі підстави для визнання її
такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212, 222 ЦПК
України, ст. ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст. 72
ЖК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_5 такою, що втратила право
на користування житловим приміщенням,
будинком АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Львівської області через
Пустомитівський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення.

СуддяД. А. Кукса