АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у 1- й інстанції: Яровенко
Н.О. № апеляційного провадження:
04 грудня 2014 року колегія суддів Судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:
головуючого судді - Ратнікової В.М.
суддів - Борисової О.В.
при секретарі - Шалапуда Н.П.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3
на ухвалу Дніпровського районного
суду міста Києва від 21 жовтня 2014 року
про повернення позовної заяви позивачу
в цивільній справі за позовом ОСОБА_3
до Департаменту культури виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації), виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації),
третя особа: Національний
історико-архітектурний музей
«Київська фортеця» про визнання
незаконним та недійсним наказу,
скасування наказу та зобов'язання
в с т а н о в и л а :
Ухвалою Дніпровського районного суду
міста Києва від 21 жовтня 2014 року
позовну заяву ОСОБА_3 до Департаменту
культури виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації), виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації), третя особа:
Національний історико-архітектурний
музей «Київська фортеця» про визнання
незаконним та недійсним наказу,
скасування наказу та зобов'язання
вчинити дії повернуто позивачу.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду,
позивач ОСОБА_3 звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просив ухвалу
Дніпровського районного суду міста
Києва від 21 жовтня 2014 року скасувати, а
справу направити для розгляду до суду
Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що
ухвала суду 1-ї інстанції про
повернення позовної заяви
постановлена з порушенням норм
процесуального права. Зазначає, що
висновки суду 1-ї інстанції про те, що
позовна заява не містить викладу
обставин, якими позивач обґрунтовує
свої позовні вимоги та вказівки на
докази, які підтверджують кожну
обставину є необгрутованими, оскільки
в позовній заяві чітко вказано, що, не
виконавши рішення Апеляційного суду
міста Києва про поновлення позивача на
посаді, відповідач надіслав йому наказ
№367-к від 27.08.2014 року про звільнення за
прогул. А якщо у суду існувала потреба
здійснити додаткові з'ясування
вказаних питань, то даний порядок чітко
встановлений ст.130 ЦПК України. З
урахуванням зазначеного вважає, що є
всі правові підстави для скасування
оскаржуваної ухвали.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3
повністю підтримав доводи апеляційної
скарги та просив її задовольнити.

Представник Національного
історико-архітектурного музею
«Київська фортеця» Вінніченко Тетяна
Володимирівна проти доводів
апеляційної скарги заперечувала,
просила ухвалу суду 1-ї інстанції
залишити без змін.

Представник Департаменту культури
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), представник
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) в судове засідання не
з'явились, про день та час слухання
справи судом повідомлялись у
встановленому законом порядку, причину
неявки суду не повідомили, а тому,
колегія суддів вважає можливим слухати
справу в їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової
В.М., пояснення осіб, які беруть участь у
справі, розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги і
обґрунтованість постановленої ухвали,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Статтею 119 ЦПК України встановлено, що
позовна заява подається в письмовій
формі. Даною статтею також
встановлений ряд вимог, яким повинна
відповідати позовна заява.

Згідно зі ст.120 ЦПК України позивач
повинен додати до позовної заяви її
копії та копії всіх документів, що
додаються до неї, відповідно до
кількості відповідачів і третіх осіб.

З матеріалів справи вбачається, що
01.10.2014 року ОСОБА_3 звернувся до
Дніпровського районного суду міста
Києва з позовною заявою до
Департаменту культури виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації), виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації),
третя особа: Національний
історико-архітектурний музей
«Київська фортеця» про визнання
незаконним та недійсним наказу,
скасування наказу та зобов'язання
вчинити дії.

Згідно вимог ЦПК України, суддя,
отримавши позовну заяву, повинен
перевірити дотримання позивачем вимог
статей 119 і 120 ЦПК України щодо форми та
змісту позовної заяви.

Відповідно до вимог статті 121 ЦПК
України, суддя, встановивши, що позовну
заяву подано без додержання вимог,
викладених у статтях 119 і 120 цього
Кодексу, або у випадку не сплати
судового збору, постановляє ухвалу про
залишення заяви без руху та зазначає
недоліки позовної заяви, які позивачу
необхідно усунути, про що повідомляє
позивача і надає йому строк для
усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Якщо у встановлений в ухвалі суду
строк позивач виконає вимоги ухвали
суду, позовна заява вважається поданою
в день первісного її подання до суду.
Інакше заява вважається неподаною і
повертається позивачеві.

Ухвалою Дніпровського районного суду
міста Києва від 03 жовтня 2014 року
позовну заяву ОСОБА_3 до Департаменту
культури виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації), виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації), третя особа:
Національний історико-архітектурний
музей «Київська фортеця» про визнання
незаконним та недійсним наказу,
скасування наказу та зобов'язання
вчинити дії було залишено без руху,
оскільки в позовній заяві відсутній
виклад обставин справи, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги та не
зазначено доказів, що підтверджують
кожну обставину.

Дану ухвалу суду позивачем ОСОБА_3 було
отримано 17 жовтня 2014 року, що
підтверджується повідомленням про
вручення рекомендованого поштового
відправлення.

20 жовтня 2014 року позивачем до
Дніпровського районного суду міста
Києва було подано додатковий виклад
обставин до позовної заяви.

Ухвалою Дніпровського районного суду
міста Києва від 21 жовтня 2014 року
позовну заяву ОСОБА_3 до Департаменту
культури виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації), виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації), третя особа:
Національний історико-архутектурний
музей «Київська фортеця» про визнання
незаконним та недійсним наказу,
скасування наказу та зобов'язання
вчинити дії було повернуто позивачу.

Постановляючи дану ухвалу, суд 1-ї
інстанції виходив з того, що в
порушенні вимог закону позивачем у
позовній заяві не викладені обставини
з посиланням на належні та допустимі
докази, на яких ґрунтуються вимоги
позивача, позивачем не усунено дані
недоліки позовної заяви, а тому є
підстави для повернення позовної
заяви.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду 1-ї інстанції в повній
мірі відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст.119 ЦПК України позовна
заява повинна містити, зокрема, зміст
позовних вимог; виклад обставин, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги;
зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

Під змістом позовних вимог розуміється
визначення способу захисту свого
права, свободи чи інтересу згідно з ЦПК
України, який має формулюватися
максимально чітко і зрозуміло.
Обставини, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги - це конкретні юридичні
факти, з настанням яких суб'єкти
приватного права вступають між собою у
спірні правовідносини.

Як і в позовній заяві, так і в
додатковому викладі обставин до
позовної заяви позивачем не зазначено
зміст позовних вимог і виклад обставин,
якими він обґрунтовує свої вимоги про
незаконність його звільнення за
прогул, зазначено лише номер та дату
наказу про його звільнення, який він
просить визнати незаконним і
недійсним, а тому доводи апеляційної
скарги про те, що позовна заява
відповідає вимогам ст.119 ЦПК України є
безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про те, що
при виникненні у суду потреби
здійснити додаткові з'ясування
обставин справи, він міг би це зробити в
порядку, передбаченому ст.130 ЦПК
України, колегія суддів вважає
необгрутованими, так як питання про
необхідність проведення попереднього
судового засідання вирішується суддею
під час відкриття провадження у
цивільній справі на підставі заяви,
поданої і оформленої в порядку,
встановленому ЦПК України. А оскільки
позовна заява ОСОБА_3 не відповідає
вимогам ст.119 ЦПК України, то і правових
підстав для відкриття провадження та
призначення по справі попереднього
судового засідання у суду не було.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що ухвала суду першої
інстанції є законною та обґрунтованою,
постановлена з дотриманням норм
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
позивача ОСОБА_3 відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3
відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду
міста Києва від 21 жовтня 2014 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: