Справа № 149/1964/14-ц Провадження №
22-ц/772/3477/2014Головуючий в суді першої
інстанції Клімик К. О.Категорія 6
Доповідач Жданкін В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області у складі:

Головуючого: Жданкіна В.В.

Суддів: Ковальчука О.В., Пащенко Л.В.

При секретарі: Агеєвій Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу представника інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю - Вініцької Б.А. у Вінницькій
області на рішення Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області від 29.10.2014 року по справі за
позовом Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області до ОСОБА_3 про
знесення самочинного об'єкта
будівництва , -

В С Т А Н О В
И В:

Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом до ОСОБА_3 в якому
просив постановити рішення, яким
зобов"язати знести за рахунок
відповідача самочинно збудовані ним
господарську будівлю, гараж та
добудову до квартири АДРЕСА_1. Позов
мотивований тим, що 18 червня 2013 року
інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області (далі Інспекція) на
підставі депутатського звернення було
проведено позапланову перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
ОСОБА_3 під час будівлі вищезазначених
споруд. За результатами перевірки було
встановлено, що відповідно до рішення
Хмільницької міської ради від 28.12.1995
року № 251 відповідачу було надано
дозвіл на будівництво добудови до
вищезазначеної квартири розміром 6,0 х
6,0 м.кв. з південного фасаду до його
частини будинку, однак відповідач
порушивши вимоги законодавства, яке
діяло на той час здійснив будівництво
гаража, господарської споруди та
добудови до квартири без будь-яких
дозвільних документів.

25.06.2013 року за фактом вчинення
правопорушення ОСОБА_3 було винесено
припис з вимогою виготовити технічну
документацію на право власності чи
користування земельною ділянкою для
будівництва гаража, господарської
будівлі та добудови до квартири та
привести самочинно збудовані об'єкти у
відповідність до вимог чинного
законодавства з визначенням строку
добровільного виконання до 25.01.2014 року.
Також по факту перевірки Інспекцією
було винесено постанову про
адміністративне правопорушення № 554
від 27.06.2013 року та накладено на ОСОБА_3
штраф у розмірі 510 гривень, який він
сплатив. Однак відповідач не виконав
припис, на основі чого 18.02.2014 року
Інспекцією було винесено постанову про
адміністративне правопорушення № 76 та
накладено на нього штраф у розмірі 5100
гривень, який він також сплатив, та
визнав свою вину. У зв'язку з
вищезазначеним позивач змушений
звернутись до суду з даним позовом.

Рішенням Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області від 29.10.2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
інспекції державного архітектурно -
будівельного контролю - Вініцька Б.А.
просить рішення суду скасувати як
незаконне, постановлене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права і постановити нове про
задоволення позову.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що відповідачу після
вселення у квартиру АДРЕСА_1, на
підставі ордеру, було надано
профспілкою залізничної станції
"Хмільник" право на користування
хлівом, погребом та земельною ділянкою,
що належала ОСОБА_4 В березні 1994 року
ОСОБА_3 було надано свідоцтво про право
власності на вищезазначену квартиру.

На підставі рішення Хмільницької
міської ради №251 від 23.12.1995 року (а.с.
30-31), відповідачу було надано дозвіл на
будівництво добудови до даної квартири
розміром 6,0 х 6,0 м.кв. після чого він
розпочав будівництво. Згодом він
зруйнував частину господарської
будівлі, яка перебувала в аварійному
стані та на її місці побудував нову, а
пізніше добудував і гараж. При спробі
відповідачем оформити право власності
на земельну ділянку та привести всі
забудову у відповідність до чинного
законодавства це виявилось не
можливим, оскільки відповідно до листа
Відокремленого підрозділу Жмеринської
дирекції залізничних перевезень від
22.10.2013 року землі залізниці є державною
власністю і не можуть передаватись у
приватну власність.

Тобто, отримаши відмову про
виділення у приватну власність
земельної ділянки, на якій знаходяться
забудови, відповідач не ставив питання
про надання цієї ділянки у
користування, хоча і має таку
можливість.

Згідно п. 22 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 № 6 Про практику
застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва, знесення самочинного
будівництва є крайньою мірою і можливе
лише тоді, коли використано усі
передбачені законодавством України
заходи щодо реагування та притягнення
винної особи до відповідальності.

Вимоги відповідного органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування про зобов'язання особи,
яка, маючи дозвіл на будівництво
нерухомого майна, допустила при цьому
істотне відхилення від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, чи істотне
порушення будівельних норм і правил,
провести відповідну перебудову можуть
бути заявлені як у разі, коли ці
відхилення були допущені при
будівництві нерухомості, так і
внаслідок перебудови під час її
експлуатації (частина сьома статті 376
ЦК).

Отже, враховуючи вищевикладене та
те, що позивачем не доведено, що спірна
самочинна забудова суперечить
суспільним інтересам або порушує права
інших осіб, чи здійснена з істотним
порушенням будівельних норм і правил,
а також те, що ОСОБА_3 не втратив
можливість клопотати перед органами
місцевого самоврядування про
виділення йому земельної ділянки у
користування, що дасть можливість
отримати дозвільні документи на
самочинні забудови для приведення їх у
відповідність до чинного
законодавства, колегія суддів
приходить до висновку про відмову в
задоволенні позову саме з цих підстав.

А тому, висновки суду першої
інстанції не відповідають обставинам
справи, рішення суду постановлене з
порушенням норм матеріального права, а
тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 376 ЦК України, ст.ст.
307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,
-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника
інспекції державного архітектурно -
будівельного контролю - Вініцької Б.А.
задовольнити частково.

Рішення Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області від 29.10.2014 року скасувати і
постановити нове яким у задоволенні
позову відмовити.

Рішення Апеляційного суду
Вінницької області набирає законної
сили з моменту його проголошення та з
цього ж моменту може бути оскаржене у
касаційному порядку протягом 20 днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно: