У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.09.2014
року

місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області у складі:

головуючої судді Лемак О.В.

при секретарі - Сухан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ужгороді
справу за заявою заступника
начальника відділу державної
виконавчої служби Берегівського
районного управління юстиції ОСОБА_1
про встановлення способу та порядку
виконання рішення суду,-

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника відділу
державної виконавчої служби
Берегівського районного управління
юстиції - ОСОБА_1 звернувся до суду з
даною заявою посилаючись на те, що на
виконанні у відділі державної
виконавчої служби знаходиться
виконавчий лист №2-4144/10 від 30.11.2012 року,
виданий Ужгородським міськрайонним
судом Закарпатської області, про
стягнення достроково з ОСОБА_2 на
користь ВАТ «Дежавний ощадний Банк
України» в особі Філії – Закарпатське
обласне управління ВАТ «Державний
ощадний банк України» суми боргу в
розмірі 886 631,76 грн., держмито у розмірі
1700 грн. та 120 грн. суми витрат з
інформаційно-технічного забезпечення.

Посилаючись на ст.36 Закону України «Про
виконавче провадження» та ст.373 ЦПК
України заявник просить встановити
подальший спосіб та порядок виконання
рішення суду шляхом надання дозволу
на реалізацію нерухомого майна, що було
передано боржником в іпотеку а саме:
квартири в АДРЕСА_1, належної на праві
власності ОСОБА_2, право користування
якою має неповнолітня дитина - ОСОБА_3,
14.06.2002р.н.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно
до виконавчого листа № 2-4144/11 виданого
Ужгородським міськрайонним судом від
30.11.2012року було відкрито виконавче
провадження від 08.01.2013року за № 35884480
про стягнення достроково з ОСОБА_2 на
користь ВАТ «Дежавний ощадний Банк
України» в особі Філії – Закарпатське
обласне управління ВАТ «Державний
ощадний банк України» суми боргу в
розмірі 886 631,76 грн. В межах виконавчого
провадження, державним виконавцем
звернуто стягнення на предмет іпотеки
боржника ОСОБА_2 а саме: квартири в
с.В.Бакта, будинок №14, кв.№1,
Берегівського району Закарпатської
області, належної на праві власності
ОСОБА_2 Згідно листа Берегівської
районної державної адміністрації
№02-20/32 від 16.01.2014року року органом опіки
і піклування відмовлено в наданні
дозволу на реалізацію квартири ОСОБА_2В
в с.В.Бакта, будинок №14, кв.№1,
Берегівського району Закарпатської
області, у зв’язку з тим, що в ній
проживає та зареєстрована
неповнолітня дитина.

В судове засідання боржник не
з’явився, про час і місце розгляду
справи був повідомлений своєчасно і
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив. Однак, до суду надійшло
письмове заперечення від представника
боржника ОСОБА_2- ОСОБА_4, згідно якого,
вимоги заявника вважає такими, що не
відповідають приписам ч.1п.2 ст.395,
ст.ст.401, 405 ЦК України, ст.ст. 9,64,150,156
Житлового Кодексу України, ч.2 ст.18
Закону України «Про охорону
дитинства», ч.ч.2,3 ст.12 Закону України
«Про основи соціального захисту
бездомних осіб і безпритульних дітей»,
ч.4 ст.177 Сімейного Кодексу України та
просить заяву залишити без
задоволення. Зазначає, що квартира,
дозвіл на реалізацію якої просить
заявник, є єдиним місцем для
проживання малолітньої дитини, а
відповідний дозвіл органу опіки та
піклування Берегівської РДА
відсутній.

Представник заявника в судове
засідання не з'явився, хоча про час і
місце розгляду справи був повідомлений
своєчасно і належним чином, про причини
неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
заява не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
виконавчого листа № 2-4144/11 виданого
Ужгородським міськрайонним судом від
30.11.2012року було відкрито виконавче
провадження від 08.01.2013року за № 35884480
про стягнення достроково з ОСОБА_2 на
користь ВАТ «Дежавний ощадний Банк
України» в особі Філії –Закарпатське
обласне управління ВАТ «Державний
ощадний банк України» суми боргу в
розмірі 886 631,76 грн. а також держмито у
розмірі 1700 грн. та 120 грн. суми витрат з
інформаційно-технічного забезпечення.
Боржнику було надано термін для
самостійного виконання та сплати боргу
у строк до 15.01.2013року.

ОСОБА_2 у визначений строк суму боргу не
погашено, в межах виконавчого
провадження, державним виконавцем
звернуто стягнення на предмет іпотеки
боржника, а саме: квартири в с. В. Бакта,
будинок №14, кв.№1, Берегівського району
Закарпатської області, належної йому
на праві власності.

Згідно довідки Великобактянської
сільської ради № 190 від 19.11.2013 року про
склад сім'ї, за вказаною адресою
зареєстрована та проживає
неповнолітня дитина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1

Як встановлено судом, згідно листа
Берегівської районної державної
адміністрації №02-20/32 від 16.01.2014року
року визнано недоцільним надання
дозволу на реалізацію квартири
ОСОБА_2В в с. В. Бакта, будинок №14, кв.№1,
Берегівського району Закарпатської
області, оскільки неповнолітня дитина
ОСОБА_3, яка проживає та зареєстрована в
зазначеній квартирі втратить право
користування житлом.

Статтею 373 ЦПК України передбачено, що
за наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання рішення в
судовому засіданні з викликом сторін і
у виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Підпунктом 4.5.9 пункту 4.5 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02
квітня 2012 року № 512/5 передбачено, що у
разі передачі на реалізацію нерухомого
майна, право власності на яке або право
користування яким мають неповнолітні,
необхідний попередній дозвіл органів
опіки та піклування, що надається
відповідно до закону. Якщо такий дозвіл
не надано, державний виконавець
звертається до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
встановлення або зміну способу і
порядку виконання. Якщо судом не
встановлено (змінено) спосіб і порядок
виконання, державний виконавець
продовжує виконання рішення за рахунок
іншого майна боржника, а в разі
відсутності такого майна повертає
виконавчий документ стягувачу з
підстави, передбаченої пунктом 2
частини першої статті 47 Закону.

Тобто, даною нормою визначена
процедура подальшого виконання
рішення суду у разі відсутності згоди
органів опіки та піклування на
відчуження нерухомого майна, якщо
погіршуються інтереси дитини .

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 866 від 24 вересня 2008 року затверджено
Порядок провадження органами опіки та
піклування діяльності, пов'язаної із
захистом прав дитини. Відповідно до п. 67
Порядку дозвіл на вчинення правочинів
щодо нерухомого майна дитини надається
у разі гарантування збереження її
права на житло і оформлюється рішенням
районної, районної у м. Києві та
Севастополі держадміністрації,
виконавчого органу міської, районної в
місті ради, витяг з якого заявникам
видає служба у справах дітей.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про
основи соціального захисту бездомних
громадян та безпритульних громадян та
безпритульних дітей», для вчинення
будь-яких правочинів щодо нерухомого
майна, право власності на яке або
право користування яким мають діти,
необхідний попередній дозвіл
органів опіки та піклування, що
надається відповідно до закону.
Посадові особи органів опіки та
піклування несуть персональну
відповідальність за захист прав та
інтересів дітей при наданні дозволу
на вчинення правочинів щодо нерухомого
майна, яке належить неповнолітнім
дітям.

Таким чином, законодавством закріплено
виключно за органами опіки та
піклуванні і службами у справах дітей
право на надання дозволу на вчинення
будь-яких правочинів щодо нерухомого
майна, яким володіє чи користується
неповнолітня дитина.

В своїй заяві державний виконавець
просить встановити подальший спосіб і
порядок виконання рішення шляхом
надання дозволу на примусову
реалізацію спірної квартири.

Зазначеними вимогами державний
виконавець фактично просить суд надати
дозвіл на реалізацію квартири замість
органу опіки і піклування, що не є
встановленням способу та порядку
виконання судового рішення в розумінні
ст.373 ЦПК України.

Чинним законодавством України на суд у
даному випадку не покладено функцій
щодо надання дозволу на реалізацію
нерухомого майна.

Крім того, прохання заявника щодо
зміни порядку і способу виконання
рішень, а саме надання дозволу на
примусову реалізацію спірної квартири
є фактично проханням змінити судові
рішення, що є неприпустимим в порядку,
визначеному ст.373 ЦПК України.

Приймаючи до уваги вищевикладені
обставини, суд приходить до висновку
про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст.209, 210, 213, 373 ЦПК України,
суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви заступника
начальника відділу державної
виконавчої служби Берегівського
районного управління юстиції - ОСОБА_1,
про встановлення способу та порядку
виконання рішення суду шляхом надання
дозволу на реалізацію квартири в
АДРЕСА_2 належної на праві власності
ОСОБА_2, право користування якою має
неповнолітня дитина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
Лемак О.В.