Ухвала іменем україни 01 грудня 2014 року
м. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Умнова О.В., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі
представника ОСОБА_3 на рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 19 червня 2014 року, ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 05
листопада 2014 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи», приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4

в с т а н о в и в :

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом, в якому просила визнати
таким, що не підлягає виконанню
виконавчий напис приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 від 10 вересня 2013 року,
зареєстрований в реєстрі за № 1317 про
звернення стягнення на квартиру
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
позивачу; визнати незаконними дії
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
щодо вчинення виконавчого напису від 10
вересня 2013 року, зареєстрованого в
реєстрі за № 1317 на іпотечному договорі
№ 2706/1007/71-414-Z-1 від 17 жовтня 2007 року,
укладеного між ОСОБА_2 та АКБ
«ТАС-Комерцбанк».

Мотивувала тим, що висновок
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
про безспірність заборгованості є
помилковим. Приватним нотаріусом при
вчиненні виконавчого напису в
порушення вимог ст. 88 Закону України
«Про нотаріат», глави 16 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України
від 22 лютого 2012 року № 296/5, не
перевірено факт надання відповідачем
ТОВ «Кредитні ініціативи» позивачу
доказів переходу до нього вимог за
кредитним договором.

Рішенням Дніпровського районного
суду м. Києва від 19 червня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від
05 листопада 2014 року, у задоволенні
позову відмовлено.

Представник позивача, не
погоджуючись з даними рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій подав
касаційну скаргу, в якій, посилаючись
на неправильне застосування судами
норм матеріального та порушення норм
процесуального права просить їх
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позов.

Дослідивши подані заявником
матеріали вважаю, що у відкритті
касаційного провадження слід
відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

З матеріалів касаційної скарги та
змісту оскаржуваних рішень судів
першої та апеляційної інстанцій
вбачається, що скарга є
необґрунтованою, оскільки викладені в
ній доводи не дають підстав для
висновків щодо їх незаконності та
неправильності. Обставини, на які
посилається заявник не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Апеляційний суд дав належну оцінку
законності та обґрунтованості рішення
місцевого суду. Належним чином
перевірив встановлені судом фактичні
обставини справи з урахуванням
зібраних доказів та дійшов правильного
висновку про відсутність правових
підстав для скасування рішення
місцевого суду.

Неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права при вирішенні
даної справи місцевим та апеляційним
судами не вбачається.

Керуючись ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження за касаційною
скаргою на рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 19 червня 2014
року, ухвалу апеляційного суду м. Києва
від 05 листопада 2014 року у цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до товариства
з обмеженою відповідальністю
«Кредитні ініціативи», приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 про
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню та оскарження
дій нотаріуса.

Додані до касаційної скарги
матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.В. Умнова