АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/1386/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3773/14
Головуючий у 1-й інстанції Сорока К. М.
Доповідач Обідіна О. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Бутенко С.Б., Панченка О.О.

При секретарі : Ткаченко Т.І.

Розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та її
представника - адвоката ОСОБА_2 на
рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 29 жовтня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до управління
житлово-комунального господарства
виконавчого комітету Полтавської
міської ради, територіальної громади м.
Полтави в особі Полтавської міської
ради, управління майном комунальної
власності м. Полтави, треті особи: Перша
полтавська державна нотаріальна
контора, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
права власності на нерухоме майно за
набувальною давністю,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 29 жовтня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 до
управління житлово-комунального
господарства виконавчого комітету
Полтавської міської ради,
територіальної громади м. Полтави в
особі Полтавської міської ради,
управління майном комунальної
власності м. Полтави про визнання права
власності на нерухоме майно за
набувальною давністю відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач та її
представник, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, невірну оцінку
доказів по справі , просять рішення
скасувати та постановити нове про
задоволення позову в повному обсязі.
Вважають доведеним факт
добросовісного, відкритого та
безперервного користування ОСОБА_1
спірного приміщення понад 10 років, що є
підставлю для визнання права власності
за позивачем за набувальною давністю.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції постановив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до свідоцтва на право
особистої власності на домоволодіння
№275 від 17 жовтня 1987 року ОСОБА_1
належить 1/5 частина домоволодіння по
АДРЕСА_1.

Згідно технічного паспорту на житловий
будинок по АДРЕСА_1 іншим власникам
належать ОСОБА_4 - 9/25 частини, ОСОБА_5 - 3/10
частини, померлій ОСОБА_6 - 3/40 частини та
померлій ОСОБА_7 - 3/20 частини
домоволодіння. Частини ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 були змінені за рахунок
проведення добудов та перебудов під
час їх користування власністю.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1
вказувала, що після смерті ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, які були сестрами та проживали
в квартирі №1 по АДРЕСА_1, ніхто
спадщину не прийняв, а тому вона
безперешкодно та відкрито
користується частиною будинку, що
належала померлим.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не надано належних та
достатніх доказів, які б свідчили про
наявність тих обставин, які в своїй
сукупності, відповідно до вимог ст. 344
ЦК України, доводили б факт набуття нею
права власності на майно, що залишилось
після смерті власника за набувальною
давністю.

З вказаним висновком погоджується
колегія суддів з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 344 ЦК України
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

За змістом ст. 60 ЦПК України саме на
позивача покладено обов'язок доводити
обставини, якими обґрунтовані
заявлені вимоги.

Згідно до ст. 179 ЦПК України предметом
доказування в даній справі є факти, що
свідчать про законність,
добросовісність та відкритість
володіння об'єктом впродовж 10 років.

Як роз'яснено в Постанові Пленуму ВССУ
України №5 від 7 лютого 2014 року «Про
судову практику в справах про захист
права власності та інших речових прав»
при вирішенні спорів, пов'язаних із
набуттям права власності за
набувальною давністю, суди повинні
враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа
при заволодінні чужим майном не знала і
не могла знати про відсутність у неї
підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо
особа не приховувала факт знаходження
майна в її володінні. Вжиття звичайних
заходів щодо забезпечення охорони
майна не свідчить про приховування
цього майна;

- володіння визнається безперервним,
якщо воно не переривалось протягом
всього строку набувальної давності.

В ході розгляду справи встановлено, що
спадкоємцями померлої ОСОБА_6 є її
доньки ОСОБА_3 та ОСОБА_8, які також є
племінницями померлої ОСОБА_7, а відтак
є спадкоємницями на спадщину у вигляді
3/40 та 3/20 частин домоволодіння по
АДРЕСА_1.

В 2013 році ОСОБА_3 зверталась до суду з
позовом про визнання за нею права
власності за набувальною давністю на
11/20 частини домоволодіння, яка належала
ОСОБА_7

Рішенням Апеляційного суду
Полтавської області від 7 листопада 2013
року в задоволенні зазначених позовних
вимог відмовлено за недоведеністю.

А вже в лютому 2014 року з аналогічним
позовом до суду звернулась власник 1/5
частини домоволодіння ОСОБА_1

Крім того, в провадженні Октябрського
районного суду м. Полтави перебуває на
розгляді справа за позовом ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Полтавської
міської ради про припинення права на
частку у спільній частковій власності,
в якому позивач просить припинити
право власності на 3/20 частини
домоволодіння за ОСОБА_7 та на 3/40
частини домоволодіння за ОСОБА_6 та
визнання за нею права власності на це
майно.

Також, щодо спірного майна до суду з
позовом про визнання його відумерлою
спадщиною зверталось Управління
житлово-комунального господарства
виконавчого комітету Полтавської
міської ради.

Вірно встановивши обставини по справі,
суд дійшов обґрунтованого висновку
щодо відсутності в діях позивача
ознаки добросовісності володіння,
оскільки спірне майно є спадковим, має
спадкоємців і з приводу якого
віршувались судові спори.

Крім того, не можна прийняти до уваги як
беззаперечні докази давності та
безперервності володіння покази
свідків з цього приводу, оскільки
останні чітко не висловлювались щодо
десятирічного строку користування
позивачем спірним майном та вказували,
що останнім фактично користується її
син, а не вона безпосередньо.

За вказаних обставин, місцевий суд
прийшов до вірного висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову.

Апеляційна скарга не містить нових
фактів чи засобів доказування, які б
спростували висновки суду першої
інстанції.

Так, посилання апелянта на те, що вона
неодноразово зверталась до різних
установ із заявами про вжиття заходів
щодо недопустимості руйнації належних
померлим частини будинку не є
обставиною, з якою закон пов'язує
можливість визнавати право власності
за набувальною давністю.

Також не заслуговує на увагу як
підстава для скасування судового
рішення твердження апелянта про те, що
в діях третьої особи ОСОБА_3 є ознаки
зловживання своїм цивільним правом, а
відтак необхідно застосовувати
правила ч.ч. 2-6 ст.13 ЦК України, оскільки
остання в справі є третьою особою, без
самостійних вимог тому необхідності
застосовувати принцип відмови в
захисті цивільного права - не має.

Беручи до уваги викладені обставини,
колегія суддів приходить до висновку
про відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315, 317 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її
представника - адвоката ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 29 жовтня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів шляхом подачі
касаційної скарги.

С У Д Д І :

З оригіналом згідно.