Справа № 373/1577/14-ц Головуючий у І
інстанції Опанасюк І.О.Провадження №
22-ц/780/5753/14 Доповідач у 2
інстанції Сушко Л.П.Категорія 49
УХВАЛА

Іменем України

03 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі :

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Лащенка В.Д.,
Кулішенка Ю.М.

при секретарі: Бобко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Переяслав-Хмельницького міського суду
Київської області від 31 липня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини в твердій
грошовій сумі, зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у
справах дітей Переяслав-Хмельницької
міської ради про визначення постійного
місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2014 року позивач ОСОБА_3
звернувся із вищезазначеним позовом,
обґрунтовуючи його тим, що з
відповідачем ОСОБА_2 мають спільну
дитину ОСОБА_4, яка з грудня 2013 року і по
даний час проживає з ним і знаходиться
на його повному утримані та виховані.
На даний час позивач не працює і
проживає з донькою на кошти від
тимчасових заробіток. Ці кошти є єдиним
джерелом його доходу на даний час. Крім
цього донька має незадовільний стан
здоров'я та потребує відповідного
лікування. У зв'язку з цим просить
стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його
користь аліменти на утримання дитини
ОСОБА_4 в розмірі твердої суми 700,00 грн.
до досягнення дитиною повноліття.

В свою чергу ОСОБА_2 подала зустрічний
позов про визначення постійного місця
проживання доньки ОСОБА_4 за фактичним
місцем проживання матері,
обґрунтовуючи його тим, що між нею та
ОСОБА_3 домовленості про місце
проживання дочки не існує, зазначила,
що ОСОБА_3 в грудні 2013 р. взявши доньку
для чергового побачення та фактично
вкрав її, оскільки до даного часу не
повернув її, чим порушив її права як
матері.

Рішенням Переяслав-Хмельницького суду
Київської області від 31 липня 2014 року
основний позов задоволено, стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на
утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 700,00 грн.
щомісячно до досягнення повноліття та
стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в
розмірі 243,60 грн. на користь держави,
допущено негайне виконання данного
рішення у межах суми платежу за один
місяць починаючи з 16.06.2014 року., в
задоволені зустрічного позову ОСОБА_2
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким в задоволені основного
позову ОСОБА_3 відмовити, а зустрічний
позов про визначення місця проживання
дочки ОСОБА_4 за фактичним місцем
проживання ОСОБА_2 задовольнити,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин справи, що мають
значення для справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права. Вважає, що суд не врахував, що на
час розгляду справи в суді вона була
вагітна, а тому була в хворобливому
стані, суд мав би зупинити провадження
до народження дитини, суд не врахував
тих обставин, що вона працює, а ОСОБА_3
ні, а також не врахував того, що на її
утримані знаходиться її син від
першого шлюбу. Вважає, що ОСОБА_3
потрібна донька лише для продажу
квартири в якій вона зареєстрована та
ухилитися від мобілізації.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Вирішуючи даний спір в частині
визначення місця проживання дитини,
суд першої інстанції обґрунтовував
свої висновки тим, що позивач - батько
неповнолітньої дитини створив всі
необхідні умови для проживання своєї
дитини, а тому відсутні підстави для
визначення місця проживання
неповнолітньої дитина разом з матір'ю
за її фактичним місцем проживання та
задоволення зустрічного позову.

Разом з цим суд першої інстанції
задовольнив вимоги позивача - батька
неповнолітньої дитини про стягнення
аліментів на неповнолітню дитину у
твердій грошовій сумі до досягненню
нею вісімнадцятирічного віку,
обґрунтовуючи свої висновки тим, що
неповнолітня дитина проживає разом з
батьком, які потребують матеріальної
допомоги, мати дитини проживає окремо,
постійного заробітку не має та
матеріальної допомоги на утримання
дитини не надає.

Такі висновки суду відповідають
обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.9 ст.7 СК України сімейні
відносини регулюються на засадах
справедливості, добросовісності та
розумності, відповідно до моральних
засад суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 160 СК України місце
проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків.

Відповідно до ст. 161 СК України якщо
мати та батько, які проживають окремо,
не дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися органом
опіки та піклування або судом.

Встановлено, що батьками
неповнолітньої дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2, згідно
свідоцтва про народження.

22.11.2011 року рішенням
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
сторони по справі розірвали шлюб.

30.11.2011 року Переяслав-Хмельницький
міськрайонний суд Київської області
виніс рішення про стягнення з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_2 аліменти, на
утримання ОСОБА_4, 417 гривень щомісячно,
починаючи з 06 вересня 2011 року до
досягнення вісімнадцятирічного віку.

Також встановлено, що у зв'язку з
одруженням ОСОБА_2 змінила своє
прізвище на ОСОБА_2.

З грудня 2013 року неповнолітня дитина
проживає разом із батьком і перебуває
на його утриманні.

20.05.2014 року рішенням
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
було припинено право ОСОБА_2 на
отримання аліментів від ОСОБА_3,
оскільки встановлено факт постійного
проживання дитини з батьком.

Позивач ОСОБА_3 на даний час не працює з
червня 2014 року, проживають з дочкою за
кошти від тимчасових заробітків.

Обставини проживання дитини з батьком
та забезпечення ним належнихумов
підтверджується рішенням Переяслав -
Хмельницького міськрайонного суду
Київської області від 20 травня 2014 року,
яким даний факт встановлено, показами
свідків: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та
іншими доказами наявними в матеріалах
справи.

Згідно акту обстеження умов проживання
від 17.10.2014 року вбачається, що малолітня
ОСОБА_4 проживає в однокімнатній
квартирі АДРЕСА_1, дотримано
санітарно-гігієнічних норм, дитина
забезпечена всім необхідним,
проживають та зареєстровані ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, за результатами бесіди ОСОБА_4
любить обох батьків але їй хочеться
ночувати та проживати у тата.

Згідно акту обстеження умов проживання
від 19.11.2014 року ОСОБА_2 проживає в
двокімнатній квартирі АДРЕСА_2. В
квартирі дотримані санітарно -
гігієнічні умови. ОСОБА_2 та її син
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають в
квартирі без реєстрації.

Згідно висновку про доцільність
встановлення місця проживання
малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мати
дитини ОСОБА_4 - ОСОБА_2 рідко цікавиться
дочкою, переважно в телефонному режимі.
На свята та збори до садочка не
приходить. ОСОБА_2 не утримує дочку
матеріально, не турбується про її
розвиток, навчання, не займається
вихованням, оздоровленням дочки, має
заборгованість зі сплати аліментів. В
березні 2014 року виконавчим комітетом
Переяслав-Хмельницької міської ради
Київської області було прийнято
рішення про доцільність позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2 відносно
малолітньої дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.
Дівчинка інколи згадує маму. Орган
опіки та піклування
Переяслав-Хмельницької міської ради,
керуючись чинним законодавством
України, вважає доцільним встановити
місцем проживання малолітньої ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_3.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів, вважає, що суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про
задоволення основного позову про
стягнення аліментів та відмову у
задоволенні зустрічних позовних вимог
про визначення місця проживання
дитини.

Доводи апеляційної скарги про те, що
дитина не повинна проживати з батьком,
у зв'язку з намірами позивача продати
квартиру та уникнути мобілізації, не
ґрунтуються на вимогах закону та не
підтвердженні жодним належним доказом.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції
викладених в рішенні не спростовують.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду,
рішення суду ухвалено з додержанням
норм матеріального і процесуального
права і не може бути скасовано з
підстав, викладених у апеляційній
скарзі. На
підставі викладеного та керуючись ст.
ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Переяслав-Хмельницького
міського суду Київської області від 31
липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: