Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних
справ
Суддя 1-ї інстанції Дацюк О.І.
Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 336/318/14-ц
Справа № 22ц/778/5339/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних
справ апеляційного суду Запорізької
області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді:
Подліянова Г.С., Кримська О.М.

секретар - Мельник З.П.

при участі: прокурора -
адвоката -

________________________________________________________________________
____________________

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за

апеляційною скаргою Відкритого
акціонерного товариства
"Запоріжжяобленерго" на рішення
Шевченківського районного суду
м.Запоріжжя від 03.07.2014 року у справі за
позовом Відкритого акціонерного
товариства "Запоріжжяобленерго" до
ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту
електроенергію, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року Відкрите акціонерне
товариство "Запоріжжяобленерго"
(далі-Підприємство,Товариство)
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
спожиту електричну енергію,
посилаючись на те, що відповідач, який
проживає у житловому будинку АДРЕСА_1 в
м.Запоріжжі та є споживачем послуг з
електропостачання, які надає
Товариство, з серпня 2005 року по лютий 2014
року не в повній мірі оплатив спожиту
електроенергію. Тому, просили стягнути
борг у сумі 4267 грн. 89 коп..

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Запоріжжя від 03.07.2014 року
з'явленні вимоги відхилені за
безпідставністю.

В апеляційній скарзі Товариство
покликало суд скасувати судове рішення
і ухвалити нове рішення про
задоволення позову, оскільки на їх
думку, суд не правильно з'ясував
обставини справи та неправильно
застосував норми матеріального права.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали
справи, колегія суддів судової палаті у
цивільних справах апеляційного суду
дійшла до висновку, що скарга підлягає
частоковому задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст.309 ЦПК суд апеляційної
інстанції скасовує рішення суду першої
інстанції і ухвалює нове рішення в
зв'язку з неправильним застосуванням
судом норм матеріального права.

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив із того,
що відповідач набув на частку право
власності на будинок лише у 2009 році,
його частка не виділена в натурі й
окрім того, відсутні дані про договірні
відносини з електропостачання з іншими
співвласниками будинку.

Погодитись з такими висновками суду не
можна.

Відповідач має у власності 23/100 частки
житлового будинку АДРЕСА_1 в
м.Запоріжжі та є споживачем послуг з
електропостачання.

Іншими співвласниками будинку є ОСОБА_2
та ОСОБА_3 (а.с.29).

Відносини між газопостачальним
підприємством та фізичними особами -
споживачами газу регулюються ст.714 ЦК,
Законом України "Про
електроенергетику" та "Правилами
користування електричною енергією для
населення" (далі-Правила).

Відповідно до пункту 3 Правил
споживання електричної енергії
здійснюється на підставі договору про
користування електричною енергією між
споживачем і енергопостачальником, що
розробляється енергопостачальником
згідно з Типовим договором про
користування електричною енергією
(додаток 1).

За договором постачання енергетичними
та іншими ресурсами через приєднану
мережу одна сторона (постачальник)
зобов'язується надавати другій стороні
(споживачеві, абонентові) енергетичні
та інші ресурси, передбачені договором,
а споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання (ст.714 ЦК).

Згідно з пунктом 1.1 Типового договору
про надання населенню послуг з
електричної енергії (Затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 1357 від 26.07.1999 року) - предметом
Договору є постачання електричної
енергії Постачальником, використання
електричної енергії Споживачем для
потреб електроустановки, яка
встановлена на об'єкті Споживача, та
обслуговування і утримання
Власником мереж технологічних
електричних мереж населеного пункту,
до яких приєднана встановлена на
об'єкті Споживача електроустановка.

Пунктом 2 Правил окреслено, що об'єкт
Споживача - територіально відокремлена
споруда (житловий будинок, квартира,
майстерня, літня кухня тощо), що
належить споживачеві на правах
власності або користування.

Як підсумок, у разі коли об'єкт
Споживача перебуває у власності
(користуванні) кількох осіб,
укладається один договір з одним із
співвласників (користувачів).

Таким чином, якщо приватний будинок має
одну поштову адресу та перебуває у
спільній частковій власності,
електропостачання має здійснюватися
на підставі договору про надання
населенню послуг, укладеному з одним із
співвласників вказаного будинку. Інші
співвласники будинку, будуть споживати
електроенергії на підставі договору,
укладеному між Постачальником та одним
із співвласників.

Судом встановлено, що у травні 2013 року з
відповідачем укладено договір на
постачання електричної енергії до
будинку АДРЕСА_1 в м.Запоріжжі (а.с.6).

Із додаткових документів, а саме:
особливого рахунку, розрахунку
заборгованості слідує, що з моменту
надбання частки будинку у власність
відповідач фактично користується
послугами електропостачання,
сплачував вартість спожитої
електроенергії за даними власного
лічильника (а.с.4-5,8,9,10,11).

У частині першій та другій статті 358 ЦК
йдеться, що право спільної часткової
власності здійснюється співвласниками
за їхньою згодою. Співвласники можуть
домовитися про порядок володіння та
користування майном, що є їхньою
спільною частковою власністю. При
цьому співвласник відповідно до своєї
частки у праві спільної часткової
власності зобов'язаний брати участь у
витратах на управління, утримання та
збереження спільного майна, у сплаті
податків, зборів (обов'язкових
платежів), а також нести
відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном (стаття 360 ЦК).

У п.20 Правил записано, що розрахунковим
періодом для встановлення розміру
оплати спожитої електричної енергії є
календарний місяць. Плата за спожиту
протягом розрахункового періоду
електричну енергію вноситься не
пізніше 10 числа наступного місяця, якщо
договором не встановлено іншого
терміну.

Пункт 42 Правил зобов'язує споживача
вносити плату за спожиту електричну
енергію виключно на поточний рахунок
із спеціальним режимом використання
енергопостачальника в уповноваженому
банку.

Товариство стверджувало, що
відповідач, як власник частки
житлового будинку є користувачем
електричної енергії, а отже має
сплатити борг, який виник з серпня 2005
року по місяць лютий 2014 року.

Однак, приймаючи до уваги час, з якого
відповідач набув право власності на
частку будинку й, у зв'язку з чим у нього
виникли зобов'язання (ст.319 п.4 ЦК), суд
вважає, що період заборгованості з
послуг електропостачання має
починатися з червня 2009 року.

З огляду на відомості показників
лічильника й тарифів, несплачені кошти
з електропостачання становлять - 4221
грн. 24 коп..

Саме ця сума і підлягає присудженню на
користь заявника.

Керуючись ст.307,309,313,314,316,317 ЦПК України,
судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства
"Запоріжжяобленерго" задовольнити
частково.

Рішення Шевченківського районного
суду м.Запоріжжя від 03.07.2014 року у цій
справі скасувати та ухвалити нове
рішення.

Позовні вимоги Відкритого
акціонерного товариства
"Запоріжжяобленерго" заявлені у цій
справі задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Відкритого акціонерного товариства
"Запоріжжяобленерго" заборгованість з
оплати послуг електропостачання у
розмірі 4221 грн. 24 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Відкритого акціонерного товариства
"Запоріжжяобленерго" судові витрати
пов'язані з оплатою судового збору у
розмірі 365 грн. 40 коп.

Рішення судової колегії може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня його
проголошення

Головуючий: Судді: