Справа № 305/1133/14-ц
Провадження по справі № 2/305/621/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2014 року. Рахівський районний суд
Закарпатської області

у складі: головуючої судді - Бліщ О.Б.

при секретарі - Вербещук В.А.

з участю: позивача - ОСОБА_1

позивачки - ОСОБА_2

представника позивача - ОСОБА_3

представника відповідача -
ОСОБА_4

представника третьої особи -
Даскало Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Рахів цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору - Орган опіки та
піклування Рахівської районної
державної адміністрації про усунення
перешкод у спілкуванні з дитиною та
визначення способу участі у вихованні
дитини та спілкуванні з нею та за
об'єднаним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6,
третя особа - Орган опіки та піклування
Рахівської районної державної
адміністрації про усунення перешкод у
спілкуванні бабусі з дитиною, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до
ОСОБА_6 про усунення перешкод у
спілкуванні з дитиною та визначення
способу участі у вихованні дитини та
спілкуванні з нею.

Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням
Рахівського районного суду
Закарпатської області від 19.05.2010 року
по справі № 2-751/10, шлюб між ним, ОСОБА_1,
та ОСОБА_6 було розірвано. Згідно вище
вказаного рішення, народжену в шлюбі
доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишено
проживати з матір'ю, ОСОБА_6. З моменту
розірвання шлюбу та до вересня 2013 року
між ним та його колишньою дружиною не
виникало жодних проблем щодо його
участі у вихованні дитини. Він часто
відвідував доньку за місцем її
проживання. В свою чергу, колишня
дружина неодноразово приїжджала до
нього разом з дитиною, де гостювала по
кілька днів. Як батько дитини, він
виконує свої батьківські обов'язки.
Окрім сплати аліментів призначених
судом, намагався постійно купувати
дитині одяг та іграшки. Він хоче брати
участь у житті дитини не тільки з
матеріальної сторони, але і виховувати
свою доньку, бачити як вона росте,
розвивається, однак, на даний час не
має змоги спілкуватися з донькою. Він
неодноразово намагався домовитись з
відповідачкою про зустріч з дитиною,
але остання не дає йому змоги
поспілкуватись з дитиною навіть по
телефону. Вважає за необхідне надати
йому можливість забирати дочку ОСОБА_7
за його місцем проживання, де у нього
більше можливостей спілкуватися з
дочкою. На підставі наведеного, просив
зобов'язати ОСОБА_6 не чинити йому
перешкоду у спілкуванні з донькою
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Винести судове
рішення, яким встановити наступний
спосіб його участі у вихованні дитини:
перші та треті вихідні місяця з 14:00
години п'ятниці по 19:00 год. неділі
надати йому можливість забирати дитину
до себе за своїм місцем проживання;
другі та четверті вихідні місяця
суботу або неділю за домовленістю з
матір'ю дитини надати можливість
бачитися з дитиною за місцем
проживання дитини; під час останніх,
зимових, весняних та літніх канікул
зобов'язати відповідачку передавати
йому доньку на першу половину часу
тривалості канікул. Такий графік
встановити до досягнення дитиною 14
років.

Ухвалою суду від 23.06.2014 року до участі у
розгляді справи в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору залучено Орган опіки та
піклування Рахівської районної
державної адміністрації.

Поряд з цим, 18.09.2014 року громадянка
ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_6, третя особа Орган опіки та
піклування Рахівської районної
адміністрації про усунення перешкод у
спілкуванні бабусі з дитиною.

Позов обґрунтовано тим, що рішенням
Рахівського районного суду по справі
№2-751/10 від 19 травня 2010 року шлюб, який
було укладено між її сином, ОСОБА_1 та
ОСОБА_6 (шлюб зареєстровано 08 березня 2008
року виконкомом Микуличинської
сільської ради, Яремчанської міської
ради Івано-Франківської області,
актовий запис №10 ), розірвано. Згідно
вищевказаного рішення, народжену в
шлюбі її внучку, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1,
залишено проживати з матір'ю, ОСОБА_6. З
моменту розірвання шлюбу та до вересня
2013 року між нею та її колишньою
невісткою не виникало жодних проблем.
Вона часто запрошувала свою онучку та
невістку до себе в гості. Починаючи з
вересня 2013 року її колишня невістка
перестала відповідати на телефонні
дзвінки, телефонувала тільки тоді коли
їй були потрібні певні кошти. Їй дуже
прикро, що невістка не дала можливості
їй з сином приїхати до дитини на свято
Першого дзвоника. На підставі
наведеного, просила винести судове
рішення, яким встановити наступний
порядок її спілкування з онучкою,
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1: перші та треті
вихідні місяця з 14:00 години п'ятниці по
19:00 год. неділі надати їй можливість
забирати онучку до себе за її місцем
проживання; у літній період зобов'язати
відповідачку передавати їй дитину з 01
червня до 16 липня, у зимовий період з 28
грудня по 15 січня, або з 16 січня по 31
січня, останній тиждень березня,
останній тиждень жовтня. Такий графік
встановити до досягнення ОСОБА_7 14
років.

Ухвалою суду від 24.09.2014 року цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6,
третя особа: орган опіки та піклування
Рахівської районної державної
адміністрації Закарпатської області
про усунення перешкод у спілкуванні
бабусі з дитиною та цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про усунення
перешкод у спілкуванні з дитиною та
визначення способу участі у вихованні
дитини та спілкуванні з нею об'єднано в
одне провадження та присвоєно
загальний номер цивільній справі
№305/1133/14-ц.

Позивач ОСОБА_1, позивачка ОСОБА_2, їх
представник ОСОБА_3 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали з
підстав наведених в позові. Зокрема
пояснили, що їм не зрозуміла поведінка
відповідачки, яка останнім часом
уникає можливості спілкування дитини ,
як з батьком, так і з бабусею. Вони
піклуються про дитину, підтримують її
матеріально, але не хочуть, щоб їх права
як батька, так і бабусі обмежувалися
лише обов'язком матерільного
характеру. Їм цікаво спілкуватися,
бачти як дитина росте, розвивається,
однак це не завжди зручно як для них,
так і для відповідачки. У них є велика
родина, зокрема, дідусь, прабабуся, які
також бажають бачити дівчинку.
Твердження представника відповідачки
(бабусі по лінії матері) про те, що вони
згідні на їх спілкування з дитиною
лише в межах Рахова швидше свідчать про
зловживання матері своїми правами, це
не відповідає інтересам дитини. Також
зазначають, що висновок органу опіки та
піклування Рахівської РДА зроблений
без запрошення ОСОБА_1 на засідання
комісії, на їх думку, не має логічного
змісту, зокрема незрозумілим
залишається навіщо батькові, бабусі з
дитиною тенятися по місту Рахів, з 10
години ранку до 18 вечора, немаючи при
цьому можливості організувати
дозвілля дини ( не інакше як в закладах
громадського харчування), тоді як вони
поживають на незначній відстані від
міста Рахів (приблизно 70 км), мають
власний транспорт, власний будинок,
можуть в домашній сімейній атмосфері
провести з дівчинкою час, також зробити
з нею уроки, тощо. При цьому зазначають,
що незалежно який період перебування
дитини у них визначить суд, на першу
вимогу дитини, по її бажанню, одразу
привезуть її додому, оскільки для них
бажання самої дитини є на першому
місці. Виходячи з наведеного, просять
їх об'єднані позовні вимоги
задовольнити.

Представник відповідачки, ОСОБА_4,
позовні вимоги заперечила. Пояснила
суду, що вона являється матірю
відповідачки, яка, разом зі своєю
дитиною - дочкою ОСОБА_7 проживає з нею.
У них ніколи не виникало проблем із
колишньою свахою, позивачкою у справі,
яка часто навідувалася до дитини. Щодо
батька, то він дитину відвідує рідко,
являється несерйозною особою, якому не
можна довірити дитину, він зловживає
спиртним, а також курить "травку". Тому
їхня позиція однозначна - не
заперечують проти спілкування з
дитиною як батька так і бабусі, але лише
по місцю проживання дитини. Просить
суд винести правильне рішення.

Представник третьої особи - органу
опіки та піклування Рахівської РДА,
Даскало Г.М. позовні вимоги визнала
частково, зокрема, позиція третьої
особи викладена у висновку, який вона
просить взяти до уваги при вирішенні
спору по суті.

Суд, заслухавши учасників судового
процесу, дослідивши матеріали справи
та перевіривши їх доказами прийшов до
наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.10
Цивільно-процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень.

На підставі ст.57
Цивільно-процесуального кодексу
України доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів.

Згідно ст.60 Цивільно-процесуального
кодексу України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Сторони, ОСОБА_1 та ОСОБА_6
зареєстрували шлюб 08 березня 2008 року у
виконавчому комітеті Микуличинської
сільської ради Яремчанської міської
ради Івано-Франківської області, про що
в Книзі реєстрації шлюбів зроблено
відповідний актовий запис за №10.

Від шлюбу у сторін народилася одна
дитина - дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до рішення Рахівського
районного суду Закарпатської області
від 19 травня 2014 року шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_6 розірваний. Вище зазначеним
рішенням визначено місце проживання
малолітньої дитини, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання її
матері ОСОБА_6, мешканки АДРЕСА_1.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свої
звернення з позовами до суду мотивують
порушенням відповідачкою їхнього
права на участь у спілкуванні з
дитиною.

Відповідно до акту обстеження
матеріально-побутових умов проживання
громадянина ОСОБА_1 від 22.09.2014 року,
складеного депутатом Микуличинської
сільської ради, Вередюк Ю.Ю., ОСОБА_1
зареєстрований та проживає в будинку
матері ОСОБА_2, працює сезонно. В
будинку створені належні умови для
перебування дочки, ОСОБА_7, 2008 року
народження.

Згідно акту обстеження
житлово-побутових умов сім'ї ОСОБА_1 від
16.09.2014 року, складеного спеціалістами
служби у справах дітей Яремчанської
міської ради Панчак І.М., Кочержук М.С.
та секретарем Микуличинської
сільської ради, Скирчука В.П., було
проведено обстеження умов проживання
ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2. Під час
обстеження встановлено, що в житловому
будинку наявні умови для тимчасового
перебування малолітньої дитини під час
побачень з батьком. Громадянин ОСОБА_1
працює сезонно, веде тверезий образ
життя, аліменти сплачує регулярно,
матеріально забезпечений.

Відповідно до висновку Рахівської
районної державної адміністрації, як
органу опіки та піклування від 26.11.2014
року, малолітня дитина ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, після розірвання шлюбу
залишилася проживати разом з матір'ю,
ОСОБА_6. З мамою дитини проведено
профілактично-роз"яснюючу роботу та
доведено законодавчу базу про те, що
вона не вправі забороняти спілкуватися
батькові та бабусі з дочкою ОСОБА_7. Зі
слів гр. ОСОБА_6 стало відомо, що вона
жодного разу не перешкоджала своєму
колишньому чоловікові та бабусі
бачитися та спілкуватися з їх
малолітньою дочкою, в м. Рахів, за
місцем реєстрації малолітньої. Однак
не згідна, щоб батько та бабуся
вивозили дитину в Івано-Франківську
область, де вони на даний час
проживають, оскільки в малолітньої
ОСОБА_7 розвинувся вестибулярний
синдром (тошнота, рвота, головні болі
при поїздках) про, що свідчить довідка
головного лікаря Рахівського Центру
ПМСД м. Рахів. Враховуючи вище наведене,
орган опіки та піклування Рахівської
РДА вважає доцільним визначити такий
порядок зустрічей: другу та четверту
суботу місяця з 10:00 год. до 18:00 год. за
місцем реєстрації та проживання в м.
Рахів матері ОСОБА_6

Статтею 141 Сімейного кодексу України
передбачено, що розірвання шлюбу між
батьками, проживання їх окремо від
дитини не впливає на обсяг їхніх прав і
не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ч.3 ст.9 Конвенції про права
дитини, ратифікованої Верховною Радою
України 27.02.1991 року, держави-учасниці
поважають право дитини, яка
розлучається з одним чи обома батьками,
підтримувати на регулярній основі
особисті відносини і прямі контакти з
обома батьками, за винятком випадків,
коли це суперечить найкращим інтересам
дитини.

В силу ст. 151 Сімейного кодексу
України батьки мають переважне право
перед іншими особами на особисте
виховання дитини.

На підставі ст.153 Сімейного кодексу
України мати, батько та дитина мають
право на безперешкодне спілкування між
собою, крім випадків, коли таке право
обмежене законом.

Відповідно до ст.15 Закону України "Про
охорону дитинства" дитина, яка
проживає окремо від батьків або одного
з них, має право на підтримання з ними
регулярних особистих стосунків і
прямих контактів. Батьки, які
проживають окремо від дитини,
зобов'язані брати участь у її вихованні
і мають право спілкуватися з нею, якщо
судом визнано, що таке спілкування не
перешкоджатиме нормальному вихованню
дитини. У разі коли батьки не можуть
дійти згоди щодо участі одного з
батьків, який проживає окремо, у
вихованні дитини, порядок такої участі
визначається органами опіки та
піклування за участю батьків виходячи
з інтересів дитини. Рішення органів
опіки та піклування з цих питань можуть
бути оскаржені до суду у порядку,
встановленому законом.

Згідно ст.157 Сімейного кодексу України
питання про виховання дитини
вирішується батьками спільно. Той з
батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею. Той з батьків, з ким
проживає дитина, не має права
перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.155
Сімейного кодексу України батьківські
права не можуть здійснюватись всупереч
інтересам дитини.

Статтею 159 Сімейного кодексу України
передбачено, що суд визначає способи
участі одного з батьків у вихованні
дитини (періодичні чи систематичні
побачення, можливість спільного
відпочинку, відвідування дитиною місця
його проживання тощо), місце та час
їхнього спілкування. Під час вирішення
спору щодо участі одного з батьків у
вихованні дитини береться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
обов'язків, особиста прихильність
дитини до кожного з них, вік дитини,
стан її здоров'я та інші обставини, що
мають істотне значення, в тому числі
стан психічного здоров'я одного з
батьків, зловживання ним алкогольними
напоями або наркотичними засобами.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції
про права дитини, ратифікованої
Постановою Верховної Ради України №789
від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється як найкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Таким чином, суд констатує, що
малолітня дитина, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1,
має право спілкуватись з обома
батьками, навіть тоді, коли вони
припинили подружні стосунки і
проживають окремо, а ОСОБА_6, з якою
проживає дитина, не має права
перешкоджати спілкуванню ОСОБА_1, як
батьку з донькою. Факт перешкоджання
спілкування у повному обсязі з дитиною
з боку відповідачки, на думку суду
встановлений показаннями сторін у
справі.

ОСОБА_1 має рівні з ОСОБА_6 права на
участь у вихованні дитини, обсяг його
прав не може бути зменшений навіть в
тому разі, якщо дитина проживає з
матір'ю, окремо від нього.

Суд не вважає за доцільне по цій справі
опитувати малолітню дитину сторін,
зважаючи на її вік.

Судом встановлено, що спілкування
ОСОБА_1 з дитиною не перешкоджатиме
нормальному розвитку останньої, його
поведінка під час спілкування не може
завдати шкоди дитині або негативно
вплинути на її розвиток, оскільки у
позивача відсутні шкідливі звички, які
можуть негативно відобразитися на
вихованні доньки.

Приймаючи до уваги вище наведені
положення правових норм, враховуючи
інтереси дитини, її вік, а також те, що
виховання дитини, участь у піклуванні
про здоров'я дитини, її фізичний,
духовний та моральний розвиток є не
лише правом, але і обов'язком позивача,
а також із врахуванням висновку орану
опіки та піклування Рахівської
районної державної адміністрації щодо
розв'язання спору про встановлення
побачень з малолітньою ОСОБА_7, який є
обов'язковим при розгляді справ такої
категорії, суд дійшов висновку про
наявність підстав для часткового
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та
вважає, що справедливим та оптимальним
для обох сторін буде наступний
порядок спілкування та участі
позивача у вихованні дитини, а саме:
перші та треті вихідні місяця, з 16:00
години п'ятниці по 18 годину неділі
кожного місяця; під час зимових та
літніх канікул - першу половину
тривалості канікул; під час весняних та
осінніх канікул - другу половину
тривалості канікул, надавши право
ОСОБА_1 забирати дитину на зазначені
періоди по місцю свого проживання, без
супроводу матері.

Окрім того підлягає частковому
задоволенню позовна вимога ОСОБА_2 до
ОСОБА_6 про усунення перешкод у
спілкуванні бабусі з дитиною, виходячи
з наступних правових підстав.

У відповідності до ст. 257 СК України,
баба, дід, прабаба, прадід мають право
спілкуватися зі своїми внуками,
правнуками, брати участь у їх
вихованні. Батьки чи інші особи, з якими
проживає дитина, не мають права
перешкоджати у здійсненні бабою, дідом,
прабабою, прадідом своїх прав щодо
виховання внуків, правнуків. Якщо такі
перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба,
прадід мають право на звернення до суду
з позовом про їх усунення.

Згідно ст. 263 СК України спір щодо
участі баби, діда, прабаби, прадіда,
брата, сестри, мачухи, вітчима у
вихованні дитини вирішується судом
відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Враховуючи те, що факт перешкоджання
спілкування бабусі - позивачки у
справі, ОСОБА_2 у повному обсязі з
внучкою з боку відповідачки,
встановлений показаннями сторін у
справі, суд вважає за необхідне позовні
вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про усунення
перешкод у спілкуванні бабусі з
дитиною задовольнити частково.
Встановити наступний спосіб участі
ОСОБА_2 у вихованні внучки та
спілкуванні з нею: в перші та треті
вихідні місяця, з 16:00 години п'ятниці по
18 годину неділі кожного місяця, без
супроводу матері.

Поряд з цим, позовна вимога ОСОБА_2 про
зобов'язання відповідачки передавати
їй дитину у літній період з 01 червня до
16 липня , у зимовий період з 28 грудня по
15 січня, або з 16 січня по 31 січня,
останній тиждень березня, останній
тиждень жовтня, заявлена окремо від
такої ж за змістом вимоги ОСОБА_1,
задоволенню не підлягає, оскільки
судом достовірно встановлено, що
громадянка ОСОБА_2 проживає разом зі
своїм сином ОСОБА_1 у одному житловому
будинку, тому буде мати можливість
спілкуватися та брати участь у
вихованні своєї внучки під час
перебування дитини на канікул з
батьком, у періодивизначені цим
рішенням суду.

Питання про відшкодування судових
витрат позивачами не ставилося.

Керуючись ст.ст. 3, 5, 6, 10, 11, 58, 60, 88, 209, 212,
215, 223 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_6, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору - Орган опіки та
піклування Рахівської районної
державної адміністрації про усунення
перешкод у спілкуванні з дитиною та
визначення способу участі у вихованні
дитини та спілкуванні з нею
задовольнити частково.

Встановити наступний спосіб участі
ОСОБА_1 у вихованні дитини та
спілкуванні з нею: перші та треті
вихідні місяця, з16:00 години п'ятниці по
18 годину неділі кожного місяця; під час
зимових та літніх канікул - першу
половину тривалості канікул; під час
весняних та осінніх канікул - другу
половину тривалості канікул, надавши
право ОСОБА_1 забирати дитину на
зазначені періоди по місцю свого
проживання, без супроводу матері.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_6, третя
особа: орган опіки та піклування
Рахівської районної державної
адміністрації про усунення перешкод у
спілкуванні бабусі з дитиною
задовольнити частково.

Встановити наступний спосіб участі
ОСОБА_2 у вихованні внучки та
спілкуванні з нею: в перші та треті
вихідні місяця, з 16:00 години п'ятниці по
18 годину неділі кожного місяця, без
супроводу матері.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Судові витрати залишити за позивачами.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня його
проголошення до цивільної палати
апеляційного суду Закарпатської
області через Рахівський районний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: Бліщ О.Б.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного
суду: Бліщ О.Б.