Cправа № 639/3285/13-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2014 р. Жовтневий районний суд
м.Харкова

у складі : головуючого- судді Єрмоленко
В.Б.

при секретарі-Полікарповій Г.В.

за участю прокурора-Горюнової І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові клопотання
Головного управління юстиції у
Харківській області в інтересах
заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 про
визнання та надання дозволу на
примусове виконання на території
України постанов суду м. Бругг кантону
Ааргау (Швейцарська Конфедерація) від 07
квітня 2011 року та від 21 квітня 2011 року
про покладення опіки над малолітнім
ОСОБА_4 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на Жана –
Іва ОСОБА_2 ОСОБА_3, визначення місцем
проживання дитини Елакерштрассе, 12, м.
Віндіш, 5210 (Швейцарська Конфедерація)
та зобов’язання ОСОБА_5 ОСОБА_3 (ОСОБА_6)
повернути дитину до Швейцарської
Конфедерації за адресою Елакерштрассе,
12, м. Віндіш, 5210,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2012 року Головне управління
юстиції у Харківській області в
інтересах громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_2
ОСОБА_3 звернулося до суду з
клопотанням про визнання та надання
дозволу на примусове виконання на
території України постанов суду м.
Бругг кантону Ааргау (Швейцарська
Конфедерація) від 07 квітня 2011 року та
від 21 квітня 2011 року про покладення
опіки над малолітнім ОСОБА_8 ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на Жана – Іва ОСОБА_2
ОСОБА_3, визначення місцем проживання
дитини Елакерштрассе, 12, м. Віндіш, 5210
(Швейцарська Конфедерація) та
зобов’язання ОСОБА_5 ОСОБА_3 (ОСОБА_6)
повернути дитину до Швейцарської
Конфедерації за вказаною адресою.

В обґрунтування своїх вимог зазначало,
що у подружжя ОСОБА_7 ОСОБА_2 ОСОБА_3 (
громадянина ОСОБА_9) та ОСОБА_6 (
громадянки України), які перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 28.06.2003 р.,
народився 17 грудня 2005 р. син ОСОБА_10
ОСОБА_11, який проживав з батьками за
адресою Елакерштрассе, 12 м. Віндіш, 5210
(Швейцарська Конфедерація). Влітку 2010
р., ОСОБА_6, за згодою батька дитини,
привезла сина на літні канікули до
України та відмовилася повертати
дитину до Швейцарії. До теперішнього
часу малолітній знаходиться з бабусею
по материнській лінії ОСОБА_12 за
адресою АДРЕСА_1, мати дитини ОСОБА_6
тривалий час перебуває у Швейцарії.

Постановою суду м. Бругг кантону Ааргау
(Швейцарська Конфедерація) від 07 квітня
2011 року в порядку сумарного
судочинства про захист шлюбу вирішено
дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасово
передати під опіку ОСОБА_13 ОСОБА_10;
зобов'язано відповідачку (ОСОБА_14)
передати дитину стягувачу для
здійснення опіки не пізніше 10.04.2011 р., а
також заборонено їй виїжджати з
дитиною з території Швейцарії ( а.с. 7-8).

Постановою суду м. Бругг кантону Ааргау
(Швейцарська Конфедерація) від 21 квітня
2011 року місцем проживання дитини
визначено м. Віндіш (Швейцарська
Конфедерація) та зобов'язано ОСОБА_6
негайно повернути дитину за адресою:
Елакерштрассе, 12, м. Віндіш 5210 ( а.с. 16-19).

До Міністерства юстиції України, як до
Центрального органу для виконання
функцій, визначених Конвенцією про
юрисдикцію, право, що застосовується,
визнання, виконання та співробітництво
щодо батьківської відповідальності та
заходів захисту дітей, надійшла заява
громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_2 ОСОБА_14 про
визнання на території України постанов
швейцарського суду про встановлення
місця проживання малолітнього ОСОБА_4
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Віндіш
(Швейцарська Конфедерація), а також про
зобов'язання ОСОБА_6 передати дитину
стягувачу для здійснення опіки, у
зв'язку з чим Головне управління
юстиції у Харківській області
звернулося до суду. ( а.с. 7-8,16-19).

Представник Головного управління
юстиції у Харківській області в
судовому засіданні клопотання
підтримала у повному обсязі, просила
надати дозвіл на виконання на
території України постанови суду м.
Бругг Ааргау (Швейцарська
Конфедерація) від 7 квітня 2011 року і 21
квітня 2011 року.

У судове засідання ОСОБА_14 не з'явилася,
про дату, час та місце розгляду
клопотання повідомлена належним чином,
на теперішній час перебуває в
Швейцарії, направила суду значну
кількість письмових пояснень та
заперечень, з яких випливає, що вона з
чоловіком постійного місця проживання
в Швейцарії не мала, арендували
квартиру за адресою: Елакерштрассе, 12,
м. Віндіш з 01.04.2008р., з того часу вона
займалася аспірантською діяльністю в
Державному технічному університеті м.
Цюріха, але не працювала у навчальному
закладі. У зазначеній квартирі
проживала до 29.03.2011р., з якої після
сварки з чоловіком та побиття, а також
загроз володільця житла вимушена піти
та зробити заяву про викрадення
документів та коштовностей у поліції, а
потім була доставлена у санітарну
частину, з якої її відпустили тільки
05.04.2011р. В подальшому, з 16.04.2011р. вона
проходила лікування у Харківській
міській клінічній лікарні швидкої та
невідкладної медичної допомоги до
травня 2011р. ОСОБА_15 наполягає на тому,
що запрошень до суду м.Бругг, копію
заяви чоловіка до суду від 31.03.2011р.,
постанов суду вона не отримувала, а
тому не могла виконати рішення суду
щодо повернення до 01.05.2011р. ключів від
квартири чоловіку. Інформація суду від
23.08.2011р. щодо повістки та вручення
документів, на думку ОСОБА_6 містить
неточні дані, тому як номера мобільного
телефону, на який залишено
повідомлення на Соmbox ніколи не мала.
Своїм постійним місцем проживання
вважає Україну, але коли намагається
прибути не повідомляє навіть
орієнтовно, просить перенести розгляд
подання Головного управління юстиції у
Харківській області. З листа ОСОБА_6
вбачається, що вона 15.01.2013р. була
затримана в Швейцарії за невиконання
рішення суду про повернення дитини
батьку, 03.12.2013р. засуджена до 3 років
в’язниці, але після нібито скасування
постанов суду від 07.04 і 21.04.2011р. судом м.
Ааргау, була звільнена 25.09.2014р. До
України не повернулася, посилаючись на
лікування інфекції, отриманої під час
ув’язнення. Ніяких документів, які б
підтверджували факт скасування
постанов суду м.Бругг не направила.

ОСОБА_12, з якою тривалий час проживає
дитина ОСОБА_10 ОСОБА_11, проти
задоволення клопотання заперечувала,
стверджуючи, що дитина понад 4 років
проживає в Україні, навчається у школі,
має постійне житло і все необхідне,
відвідує дитячий гурток, тому переїзд
до іншої країни може завдати дитині
психологічної травми, тому як мати
дитини збирається повернутися, батько -
постійного житла в Швейцарії не має. На
даний час ОСОБА_12 проживає в отелі,
чоловік надає кошти на її лікування,
вона постійно спілкується з дитиною по
телефону, через інтернет, має намір
приїхати після одужання.

Ухвалою Жовтневого районного суду
м.Харкова від 20.04.2012р., залишеною без
змін ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 07.06.2012р. у
задоволенні клопотання Головного
управління юстиції у Харківській
області в інтересах заявника ОСОБА_7
ОСОБА_2 марі ОСОБА_10 відмовлено. ( а.с.
48-51,93-96).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20.03.2013р.
вищезазначені ухвали Жовтневого
районного суду м.Харкова та
апеляційного суду Харківської області
скасовані, справа передана на новий
розгляд до суду першої інстанції (а.с.
118-120).

При новому розгляді справи, ухвалою
Жовтневого районного суду м.Харкова
від 19.11.2013р. заява Головного управління
юстиції у Харківській області
задоволена, визнано та надано дозвіл на
виконання на території України
постанови суду м. Бругг кантону Ааргау
(Швейцарська Конфедерація) від 07 квітня
2011 року про покладення опіки над
малолітнім ОСОБА_4 ОСОБА_3 на ОСОБА_7
ОСОБА_16 ОСОБА_3, визнано місцем
проживання дитини Елакерштрассе, 12, м.
Віндіш, 5210 (Швейцарська Конфедерація)
та покладено зобов’язання на ОСОБА_5
ОСОБА_3 (ОСОБА_12) повернути дитину до
Щвейцарської Конфедерації за адресою
Елакерштрассе, 12, м. Віндіш, 5210 (а.с. 152-154).
Ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 08.04.2014 р. ухвала Жовтневого
районного суду м.Харкова скасована і
справу направлено для продовження
розгляду (а.с. 224-225).

Суд, вислухавши пояснення представника
заявника, заінтересованої особи
ОСОБА_12, яка на даний час опікується
малолітнім онуком ОСОБА_17 ОСОБА_18,
думку прокурора про відсутність
правових підстав для задоволення
клопотання, дослідивши матеріали
справи та надані докази, приходить до
наступного.

Подружжя ОСОБА_19 ОСОБА_17 - громадянин
ОСОБА_9 та ОСОБА_6 - громадянка України
28.06.2003р. у ОСОБА_7 уклали шлюб. Мають одну
дитину - сина ОСОБА_17 ОСОБА_20 (Raguin Alexis
Georges Francois), 17.12.2005р. Відповідно до
довідки посольства України в
Швейцарській конфедерації від 24.01.2011р.
дитина зареєстрована громадядином
України (а.с. 81). ОСОБА_17 ОСОБА_20 є також
громадянином ОСОБА_9. Крім того, за
поясненнями представника заявника, під
час реєстрації дитини громадянином
України запис його прізвища та імені
транскрибовано відповідно до
національних традицій України, згідно
з положеннями ст.294 ЦК України.

Із закордонного паспорту серії АМ №
506993 вбачється, що ОСОБА_17 ОСОБА_20, 17
грудня 2005 року є сином ОСОБА_6. Строк дії
паспорту до 15.01.2020р. Сім’я проживали за
Елакерштрассе, 12 м. Віндіш Швейцарія, де
арендувала житло.

Судом встановлено, що відповідачка,
скориставшись дозволом батька на
тимчасовий виїзд з Швейцарії до
України, влітку 2010р., привезла дитину на
канікули та відмовилася повертати
дитину в обумовлений строк, до початку
навчального року, в Швейцарію. Дитина
проживає з бабусею ОСОБА_12 АДРЕСА_2. До
грудня 2010р. батько і син спілкувалися
по телефону. Незадовго до Різдва
заявник поставив вимогу, до дитина
повинна повернутися назад до
Швейцарї.Оскільки відповідачка
заперечувала, ОСОБА_19 ОСОБА_17
відправився до України, але забрати
дитину, не залучаючи суд, у нього не
вийшло.

Постановою суду м. Бругг кантону Ааргау
(Швейцарська Конфедерація) від 07 квітня
2011 року в порядку сумарного
судочинства про захист шлюбу вирішено
дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасово
передати під опіку заявника-Жана-Іва
–ОСОБА_2 ОСОБА_17; зобов'язано
відповідачку (за змістом постанови
ОСОБА_14) передати дитину стягувачу для
здійснення опіки не пізніше 10.04.2011р., а
також заборонено їй виїжджати з
дитиною з території Швейцарії.
Відповідачу надається тимчасове право
кожні другі вихідні з 18 год. п’ятниці
до 19 год. неділі навідувати або
забирати до себе дитину ОСОБА_10
.Відповідач зобов’язана залишити
квартиру подружжя до 01.05.2011р. і передати
заявнику усі ключі від квартири. (а.с.
7-8).

Постановою суду м. Бругг кантону Ааргау
(Швейцарська Конфедерація) від 21.04. 2011
року місцем проживання дитини
визначено м. Віндіш (Швейцарська
Конфедерація) та зобов'язано
ОСОБА_14(ОСОБА_12) негайно повернути
дитину за адресою: Елакерштрассе, 12, м.
Віндіш, 5210 (а.с.16-20).

Міжнародним договором, на підставі
якого звернувся заявник про визнання
рішення швейцарського суду, є
Конвенція про юрисдикцію, право, що
застосовується,

визнання, виконання та співробітництво
щодо батьківської відповідальності та
заходів захисту дітей, вчинена у
Гаазі 19.10.1996р., ратифікована Законом
України № 136-У від 14.09.2006р. і
обов’язкова для України відповідно до
ст. 9 Конституції України з 01.02.2008р. (далі
Гаазька Конвенція).

Згідно з частиною першою статті 3
Конвенції переміщення або утримання
дитини розглядаються як незаконні,
якщо: при цьому порушуються права
піклування про дитину, що належать
будь-якій особі, установі або іншому
органу, колективно або індивідуально,
відповідно до законодавства держави, у
якій дитина постійно мешкала до
переміщення або утримання; та у момент
переміщення або утримання ці права
ефективно здійснювалися, колективно
або індивідуально, або здійснювалися б,
якби не переміщення або утримання.

За змістом частини другої статті 3
Конвенції права піклування, про які
йдеться в частині першій цієї норми,
можуть виникнути, зокрема, на підставі
будь-якого законодавчого акта, або в
силу рішення судової або
адміністративної влади, або внаслідок
угоди, що спричиняє юридичні наслідки
відповідно до законодавства такої
держави.

Підстави виникнення правового зв’язку
між дитиною і заявником повинні
визначатися відповідно до
законодавства держави, в якій дитина
постійно проживала.

Для правовідносин, що склались у
справі, таким актом законодавства, є
ст.297 абз.1 ЦПК ЄС про те, що під час шлюбу
батьки мають спільне право опіки над
дитиною.Спільна опіка не означає, що
батьки завжди повинні діяти разом та
одночасно.Кожен з батьків за
попередньою або наступною, чітко
висловленою або мовчазною згодою
іншого з батьків, сам може піклуватися
про дитину.Однак, той з батьків, хто діє
самостійно, повинен враховувати
можливу волю іншого з батьків.Право на
опіку включає в себе також право на
визначення місця проживання дитини, що
врегульовано ст.301 абз.1 ЦПК. Як
зазначено у постанові суду м.Бругг
відповідачка не може без згоди
заявника законно перенести місце
проживання спільної дитини до України.
Спільно обраним місцем проживання
сім’ї була Швейцарія .Заявник дав свою
згоду лише на те, щоб син провів в
Україні канікули, що не вважається
згодою на перенесення місця
проживання. Судом зазначено, що
відповідачка протизаконно утримуває
сина в України і тим самим позбавила
заявника можливості в рамках
батьківської опіки прийняти участь у
визначенні місця проживання ОСОБА_10. З
огляду на це, ОСОБА_6 за постановою суду
була зобов’язана повернути дитини на
його місця проживання до Швейцарії.

Зміна країни проживання дитини вимагає
узгодження з іншим із батьків , адже
такий переїзд, як правило, спричиняє
зміну режиму спілкування дитини з
другим із батьків, порядку участі у
вихованні дитини, а також зміну
звичного соціального, культурного,
мовного середовища дитини, що впливає
на її подальше життя, розвиток і
виховання.

Таким чином, встановлено, що дитина
постійно мешкала в Договірній державі
безпосередньо перед переміщенням
(пункт «а» частини першої статті 3
Конвенції); переміщення дитини було
порушенням права на опіку або
піклування згідно із законодавством
держави, де дитина проживала (пункт «b»
частини першої статті 3 Конвенції), у
даному випадку Швейцарії, заявник
фактично здійснював права на опіку до
переміщення дитини або здійснював би
такі права, якби не переміщення дитини
(пункт «b» частини першої статті 3
Конвенції).

Проте, суд звертає увагу на те, що
рішення Швейцарського суду від 07.04.2011р.
та 21.04.2011р. щодо дитини, яким малолітній
син сторін переданий під опіку батька ,
винесені майже через рік після виїзду
дитини до Україну (влітку 2010р.), а також
після повернення відповачки на
Україну, що унеможливлює взагалі
захист прав дитини, а саме встановлення
опіки, заборона відповідачки виїжджати
з Швейцарії з дитиною, строків передачи
дитини позивачу для здійснення опіки (
до 10.04.2011р. при постанові суду по
частині позовних вимог 21.04.2011р.).

Частина друга статті 12, частина перша,
друга статті 13 та стаття 20 Гаазької
Конвенції містить вичерпний перелік
обставин, за наявності яких суд має
право відмовити у поверненні дитини до
місця постійного її проживання.
Зокрема, якщо в ході розгляду справи
суд виявить, що:особа, установа або
інший орган, що мають піклуватися про
дитину, фактично не здійснювали права
піклування на момент переміщення або
утримування; заявник дав згоду на
переміщення або утримування або згодом
дав мовчазну згоду на переміщення або
утримування; існує серйозний ризик
того, що повернення поставить дитину
під загрозу заподіяння фізичної або
психічної шкоди або іншим чином
створить для неї нестерпні умови;
дитина заперечує проти повернення і
досягла такого віку і рівня зрілості,
при якому слід брати до уваги її думку.

Крім того, суд може відмовити також у
поверненні дитини, якщо це суперечить
основоположним принципам запитуваної
держави в галузі захисту прав людини й
основних свобод (ст.20) або з моменту
переміщення пройшло більше року і
дитина прижилася у новому середовищі
(ст.12).

Обов’язок доведення наявності підстав
для відмови у поверненні дитини
Конвенція покладає на особу, яка
вчинила протиправне вивезення або
утримання дитини.

Судом встановлено, що понад чотирьох
років ОСОБА_17 ОСОБА_20 проживає в
Україні, відвідував дитячий садочок,
зараз навчається у загальноосвітній
школі № 59, є вихованцем гуртка
«Оригамі» комунального закладу
«Станція юних техніків № 1 Харківської
міської ради ».

Згідно акту обстеження
житлово-побутових умов проживання
малолітнього, що дитина проживає у
трикімнатній ізольованій квартирі, що
належить ОСОБА_12 –бабусі та ОСОБА_6 -
матері. ОСОБА_12 зареєстрована за іншою
адресою. Умови задовільні, в кімнатах є
необхідні меблі, речі домашнього
побуту.У дитини окрема кімната, яка
обладнана всім необхідним, є дитяче
ліжко, особисті речі, іграшки,
особистий комп’ютер, розвиваючі ігри.
Для проживання, виховання, всебічного
розвитку дитини створені належні
умови.

Відповідно до психолого-педагогічної
характеристики, ОСОБА_17 дуже сумує за
матірю, згадує позитивні моменти життя,
має гармонічний характер, широке коло
товарищів, прагне бути корисним іншим,
через високу товариськість
встановленює легко контакт. Бабуся
постійно створює задовільні умови для
гармонійного розвитку дитини.
Педагогічний рівень знань бабусі -
достатній.У відносинах дитини з
бабусею спостерігається психологічний
комфорт, достатній емоційний контакт з
дитиною, благоприємні, спокійні,
доброзичливі міжособистісні стосунки.

З огляду на викладене суд вважає, що
дитина прижилася у новому середовищі
та повернення до Швейцарії у
дев’ятирічному віці може негативно
вплинути на його психологічний стан,
завдати шкоду його здоров’ю,
інтересам, правам і свободам, тому у
задоволенны клопотання необхідно
відмовити.

Керуючись ст.ст.390, 392, 393, 395-397 ЦПК
України, Конвенцією про юрисдикцію,
право, що застосовується, визнання,
виконання та співробітництво щодо
батьківської відповідальності та
заходів захисту дітей, вчинена у Гаазі
19.10.1996 р.,суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного
управління юстиції у Харківській
області в інтересах заявника ОСОБА_7
ОСОБА_2 ОСОБА_17 про визнання та надання
дозволу на примусове виконання на
території України постанов суду м.
Бругг кантону Ааргау (Швейцарська
Конфедерація) від 07 квітня 2011 року та
від 21 квітня 2011 року про покладення
опіки над малолітнім ОСОБА_4 ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на Жана – Іва ОСОБА_2
ОСОБА_3, визначення місцем проживання
дитини Елакерштрассе, 12, м. Віндіш, 5210
(Швейцарська Конфедерація) та
зобов’язання ОСОБА_5 ОСОБА_3 (ОСОБА_12)
повернути дитину до Швейцарської
Конфедерації за адресою Елакерштрассе,
12, м. Віндіш, 5210,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції протягом
п’яти днів з дня її проголошення,
особами, якы приймали участь у справі
та не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення ухвали-
у той же строк з дня отримання копії
ухвали.

СУДДЯ-