Справа
№642/3107/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2014 року Ленінський районний
суд м. Харкова в складі:

головуючого судді
Проценко Л.Г.

при секретарі
Сухорукові І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із позовом
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, зазначивши, що
11.08.2005р. ТОВ «Український промисловий
банк» уклало кредитний договір з
відповідачем ОСОБА_2 №345 на суму 30746,78
доларів США зі сплатою 13,5% річних
строком по 10.08.2010р. Даний договір був
забезпечений договором застави
транспортного засобу №345 від 11.08.2005р.,
укладеним між ТОВ «Укрпромбанк» та
відповідачем ОСОБА_2, за яким
відповідач передав банку у заставу
автомобіль «BMW X5» д.н. НОМЕР_3. 21.11.2006р.
між відповідачем ОСОБА_2 та
відповідачем ОСОБА_1 було укладено
договір переведення боргу, за яким
ОСОБА_2 перевів на ОСОБА_1 грошове
зобов'язання за даним кредитним
договором в розмірі 30746,78 доларів США.
Станом на 23.01.2014р. за даним кредитним
договором №345 виникла заборгованість
227,811,61 грн. яка складається з 130936,45 грн.
тіла кредиту та 96875,16 грн.
заборгованості за відсотками. Просили
стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за
кредитним договором у розмірі 227,811,61
грн., а в рахунок погашення
заборгованості звернути стягнення на
предмет застави з ОСОБА_2, а саме на
автомобіль «BMW X5» д.н. НОМЕР_3.

В подальшому позивачем позов було
уточнено та позивач просив стягнути з
ОСОБА_1 заборгованість за кредитним
договором в розмірі 346729,51 грн. (193846,02
грн. тіла кредиту та 152883,49 грн.
відсотків); в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 346729,51 грн. звернути стягнення
на предмет застави з ОСОБА_2, а саме на
автомобіль марки BMW Х5, 2003 року випуску,
ідентифікатор НОМЕР_4, реєстраційний
номер НОМЕР_2 шляхом продажу предмета
застави на публічних торгах у межах
процедури виконавчого провадження;
стягнути пропорційно з відповідачів на
користь ПАТ «Дельта Банк» витрати по
сплаті судового збору у розмірі 3467,29
грн. та 306грн. 20 коп. за оголошення в
засобах масової інформації.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримала уточнений позов,
проти застосування позовної давнини
заперечувала, а в подальшому надала
заяву про слухання справи в її
відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_1,
ОСОБА_3, в судовому засіданні пояснив,
що в рахунок погашення боргу по
зазначеному кредитному договору
ОСОБА_2 передав працівнику банку
автомобіль «BMW X5» д.н. НОМЕР_3 , але
документів про прийом-передачу
автомобіля не складалося. В 2006р. між
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та за участю банку було
укладено договір про переведення
боргу. Просив відповідно до ст.ст.256,261
ЦК України застосувати строки позовної
давності і відмовити в позові, як за
договором кредиту так і за договором
застави, як похідного від договору
кредиту, оскільки ОСОБА_1 вніс останній
платіж в 2007 році, то і перебіг строку
для пред'явлення права вимоги має
починатися з 2007 року відповідно до п.п.
2.4., 4.3.4 договору. Однак банк не
скористався цією можливістю. Крім того,
кредит видавався строком до 10.08.2010р.,
але з цього моменту до 2014 року вимоги
про погашення заборгованості банком
також не пред'являлося і банк не
звертався з цього приводу до суду більш
ніж три роки.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилися, про час та місце
слухання справи були повідомлені у
встановленому законом порядку, причини
неявки суду не відомі.

Суд, вислухавши представника позивача
та представника відповідача ОСОБА_1,
перевіривши матеріали справи,
встановив наступні факти і відповідні
їм правовідносини.

11 серпня 2005 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Український промисловий банк» та
відповідачем ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір №345, за яким банк
надав позичальнику кредит у розмірі
41000,00 доларів США зі сплатою 13,5% річних
за весь час фактичного користування
кредитом на строк з 11.05.2005 року по 10.08.2010
року. Строк дії договору визначено в п.
1.4 (а.с. 125-128)

На забезпечення даного кредитного
договору, ТОВ «Український промисловий
банк» уклало із відповідачем ОСОБА_2
11.08.2005р. договір застави транспортного
засобу №345, за яким ОСОБА_2 надав в
якості застави належний йому на праві
власності автомобіль BMW Х5, 2003 року
випуску, ідентифікатор НОМЕР_4,
реєстраційний номер НОМЕР_2. Розділом 4
договору було визначено порядок
звернення на предмет застави, і в п.4.1.
договору зазначено, що
заставодержатель набуває права
звернути стягнення на предмет застави
у випадку, якщо у момент настання
строку виконання основного
зобов'язання за кредитним договором,
воно не буде виконане належним чином.
Конкретний строк дії договори застави
визначено не було. (а.с. 8-11)

21 листопада 2006р. ОСОБА_2 та ОСОБА_1, за
участю ТОВ «Український промисловий
банк», уклали договір про переведення
боргу, за яким ОСОБА_2 перевів на ОСОБА_1
свій борг перед ТОВ «Український
промисловий банк» за кредитним
договором №345 від 11.08.2005 року в розмірі
30746,78 доларів США. (а.с. 6-7)

За договором про передачу активів та
кредитних зобов'язань від 30.06.2010 року,
ТОВ «Український промисловий банк»
передало, а ПАТ «Дельта Банк» прийняло
кредитні зобов'язання ОСОБА_1 за
кредитним договором від 21.11.2006р. в
розмірі 30746,78 грн., а також договір
застави, укладений із ОСОБА_2 21.11.2006р.
стосовно автомобіля «BMW X5» 2005р.в. (а.с.
15-20, 124)

За розрахунком заборгованості
позивача, борг відповідача ОСОБА_1 за
кредитним договором від 21.11.2006 року
станом на 04.06.2014р. становить 346729,51 грн. і
складається з 193846,02 грн. тіла кредиту та
152883,49 грн. відсотків. (а.с. 83)

Згідно до відповіді ГУМВС України в
Дніпропетровській області, автомобіль
BMW Х5, 2003 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_2, належить на праві
приватної власності ОСОБА_2 Проте 07.12.2010
року даний автомобіль було умовно
знято з обліку за непроходження
технічного огляду більше п'яти років.
(а.с. 136-137)

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої особи (сторони) права на
позов, тобто можливості реалізувати
своє право в примусовому порядку через
суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Аналізуючи умови договору та зміст
зазначених правових норм, слід дійти
висновку, що за договором про надання
банківських послуг, яким установлено
не тільки щомісячні платежі погашення
кредиту, а й кінцевий строк повного
погашення кредиту, перебіг трирічного
строку позовної давності (стаття 257 ЦК
України) стосовно щомісячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі - не після закінчення
строку дії договору, а після закінчення
кінцевого строку повного погашення
кредиту (стаття 261 ЦК України). Кінцевий
строк повного погашення кредиту було
встановлено п. 1.4 кредитного договору, а
саме до 10.08.2010 року. ПАТ «Дельта Банк»
звернулося із позовом до суду лише 07
квітня 2014р., тобто за спливом строку
позовної давності як чергових
платежів, так і остаточної дати
погашення кредиту.

Ця ж сама правова позиція викладена в
Постановах Верховного Суду України у
справі №6-20цс14 від 19.03.2014р. та у справі №
6-169цс14 від 29.10.2014р.

Посилання позивача на неможливість
застосування строків позовної
давності, оскільки термін дії договору
визначено подією не є обґрунтованим,
виходячи з наступного.

Позивачем зазначено, що в п.8 Договору
про переведення боргу строк дії
договору визначається часом, достатнім
для реального та належного виконання
договору. Частина 2 ст. 530 ЦК України
передбачає встановлення строку
виконання зобов'язання, визначеного
подією, яка неминуче має настати. Проте
погашення заборгованості за кредитним
договором неможливо вважати подією,
яка неминуче має настати в розумінні
ст. 530 ЦК України.

Також, згідно розрахунку позивача (арк.
справи 83), ОСОБА_1 з 01.07.2010р. жодних
платежів на погашення кредиту не
зроблено. Відомостей про сплату чи
несплату боржниками кредитних коштів
до 01.07.2010р. банком не надано.
Представником ОСОБА_1 в заяві про
застосування строків позовної
давності зазначено, що останні платежі
на погашення кредиту зроблені в 2007 році
і цей факт не заперечується позивачем.

Таким чином, позивачу було відомо про
невиконання кредитного зобов'язання з
2007 року, і термін з 2007 року до 10.08.2010 року
(дату до якої укладався кредитний
договір) необхідно вважати достатнім
часом для реального та належного
виконання договору, якщо не в повній
мірі, то хоча б щодо погашення частини
боргу.

Відповідно до ст.589 ЦК України, у разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави.

Згідно ч.5 ст.261 ЦК України, за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

За зобов'язаннями, строк виконання яких
не визначений або визначений моментом
вимоги, перебіг позовної давності
починається від дня, коли у кредитора
виникає право пред'явити вимогу про
виконання зобов'язання. Якщо
боржникові надається пільговий строк
для виконання такої вимоги, перебіг
позовної давності починається зі
спливом цього строку.

Строк виконання договору застави по
даній справі визначено не було і він
був обумовлений моментом виникнення у
Банка права пред'явлення вимоги до
боржника у зв'язку із неналежним чином
виконання кредитного договору. Тобто, в
даному випадку перебіг позовної
давності за договором застави
починається з 10.08.2010 року, тобто з дати,
до якої боржнику було надано кредит.

Таким чином, позивач пропустив
трирічний строк позовної вимоги щодо
стягнення заборгованості як за
кредитним договором так і за
зверненням стягнення на предмет
застави з неповажних причин, тому в
позові необхідно відмовити.

У зв'язку з відмовою у задоволенні
позовних вимог, відповідно до ст.88 ЦПК
України судові витрати понесені
позивачем не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 294, 296 ЦПК України,
ст. ст. 257, 261, 530 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції протягом
десяти днів з дня проголошення, а
особами, які брали участь у справі але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення рішення, в той же
строк з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Л.Г. Проценко