Справа № 368/1815/13-ц Головуючий у І
інстанції Закаблук О.В.Провадження №
22-ц/780/6726/14 Доповідач у 2 інстанції
ТаргонійКатегорія 22 03.12.2014
РІШЕННЯ

Іменем України

03 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого - судді Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Приходько К.П.,

за участю секретаря - Черепинець А.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
матеріали справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
на рішення Кагарлицького районного
суду Київської області від 14 жовтня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до товариства з
обмеженою відповідальністю «Комплекс
Агромарс» про визнання недійсним
договорів оренди земельних ділянок.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, посянення сторін -
учасників судового розгляду,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року до
Кагарлицького районного суду з
звернулись ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 з окремими позовами до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Комплекс Агромарс»
про визнання недійсними договорів
оренди земельних ділянок.

Ухвалою Кагарлицького районного
суду Київської області від 22.10.2013 року
вищевказані позови об'єднані в одне
провадження.

Свої позовні вимоги позивачі
обґрунтовують наступним.

Позивачі є власниками земельних
ділянок на території Ліщинської
сільської ради Кагарлицького району
Київської області із цільовим
призначенням для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

У серпні 2013 р. їм стало відомо, що 1
січня 2010 р. невідомі особи уклали від їх
імені договори оренди належних їм
земельних ділянок.

Вважають, що вказані договори
мають бути визнані недійсними,
оскільки вони їх не підписували, нікого
іншого не уповноважували на укладення
договору від свого імені, що свідчить
про відсутнсть вільного волевиявлення
на укладення спірних правочинів.

Зазначили також, що вказані вище
договори належить вважати
неукладеними з огляду на те що вони, як
одна зі сторін, були позбавлені
можливості обговорити умови договорів
і здійснити своє волевиявлення у
вигляді згоди чи незгоди на підписання
цих договорів, оскільки вони їх не
бачили і не підписували.

Рішенням Кагарлицького районного
суду Київської області від 14 жовтня 2014
року в задоволенні позовів відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції, позивачі звернулись
з апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення та
неправильне застосування норм
матеріального права, просять рішення
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позов. Вважають невірними
висновки суду про дійсність договорів
з тих підстав, що позивачами
підписувались акти приймання-передачі
земельних ділянок, акти про визначення
меж земельних ділянок та передачі
орендарю на зберігання межових знаків,
отримувалась орендна плата у вигляді
зерна. На думку апелянтів, судом не
враховано положення ст. 14 Закону
України «Про оренду землі», згідно якої
договір оренди земельної ділянки
укладається виключно в письмовій
формі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення учасників судового процесу,
перевіривши матеріали цивільної
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про її
задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повного і
всебічного з'ясування обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує
наступні питання: чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин (ч. 1 ст. 214 ЦПК України).

Разом із тим, вказаним вимогам закону
рішення суду в повній мірі не
відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції встановив, що
позивачами договори оренди земельних
ділянок підписані не були. В той же час,
суд виходив з того, що не підписання
договорів позивачами не може слугувати
підставою для визнання їх недійсними.
Посилаючись на положення ст. 218 ЦК
України, суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що договори оренди
дійсні, оскільки сторони дійшли усної
згоди щодо їх вичнення, ТОВ «Комплекс
Агромарс» відкрито користувався
спірними земельними ділянками, а
позивачі висловили свою волю на
укладення таких договорів шляхом
підписання актів приймання-передачі
земельних ділянок, актів про
визначення меж земельних ділянок, а
також шляхом отримання зерна, цукру та
коштів в якості орендної плати.

Колегія суддів апеляційного суду
з такими висновками не погоджується,
виходячи з наступного.

При розгляді справи в суді
апеляційної інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 є власником земельної ділянки
площею 2,80 га на території Ліщинської
сільської ради Кагарлицького району
Київської області з цільовим
призначенням - для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
на підставі Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯБ
№ 748786, виданого 29.03.2006 р. на підставі
розпорядження Кагарлицької РДА від
01.02.2006 р. № 63. (а.с. 134 т. 1)

ОСОБА_3 є власником земельної
ділянки площею 2,79 га на території
Ліщинської сільської ради
Кагарлицького району Київської
області з цільовим призначенням - для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
на підставі Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯБ
№ 749330, виданого 29.03.2006 р. на підставі
розпорядження Кагарлицької РДА від
01.02.2006 р. № 63. (а.с. 127 т. 1)

ОСОБА_4 є власником земельних
ділянок площею 2,7915 га та 2,79 га на
території Ліщинської сільської ради
Кагарлицького району Київської
області з цільовим призначенням - для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
на підставі Державних актів на право
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
№ 610835, виданого 18.07.2007 р. на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 29.12.2006р. та серії ЯБ № 748785,
виданого 29.03.2006р. на підставі
розпорядження Кагарлицької РДА від
01.02.2006 р. № 63. (а.с. 143, 157 т. 1)

ОСОБА_1 є власником земельної
ділянки площею 2,7807 га на території
Ліщинської сільської ради
Кагарлицького району Київської
області з цільовим призначенням - для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
на підставі Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЖ
№ 422706, виданого 12.11.2008 р. на підставі
розпорядження Кагарлицької РДА від
24.09.2007 р. № 609. (а.с. 173 т. 1)

Встановлено також, що 01 січня 2010
року між ОСОБА_2 та ТОВ «Комплекс
Агромарс» укладено договір оренди
земельної ділянки № 530 КФ загальною
площею 2,10 га строком на 5 років (а.с. 4 т. 1)

01 січня 2010 року між ОСОБА_1 та ТОВ
«Комплекс Агромарс» укладено договір
оренди земельної ділянки № 1507 КФ
загальною площею 2,7807 га строком на 5
років (а.с. 16 т. 1)

01 січня 2010 року між ОСОБА_3 та ТОВ
«Комплекс Агромарс» укладено договір
оренди земельної ділянки № 1481 КФ
загальною площею 2,79 га строком на 5
років (а.с. 27 т. 1)

01 січня 2010 року між ОСОБА_4 та ТОВ
«Комплекс Агромарс» укладено договір
оренди земельної ділянки № 1165 КФ
загальною площею 2,79 га та договір
оренди земельної ділянки № 1638 КФ
загальною площею 2,7915 строком на 5 років
(а.с. 38, 39 т. 1)

З Акту приймання-передачі земельної
ділянки від 02.01.2010р. відповідно до
договору № 1165 КФ від 01.01.2010 р.
вбачається, що ОСОБА_4 передав, а ТОВ
«Комплекс Агромарс» прийняв земельну
ділянку розміром 2,79 га. (а.с. 57)

З Акту визначення меж земельної
ділянки та передачі орендарю на
зберігання межових знаків від 01.01.2010 р.
вбачається, що ОСОБА_4 та ТОВ «Комплекс
Агромарс» визначили в натурі межі
земельної ділянки площею 2,79 га, яка
передається в оренду. (а.с. 58)

В матеріалах справи містяться також
копії аналогічних актів по іншим
земельним ділянкам, щодо яких
позивачами оспорюються договори
оренди. (а.с. 59-66 т. 1)

Ухвалою Кагарлицького районного суду
Київської області від 06 травня 2014 року
задоволено клопотання представника
позивачів та призначена по справі
судова почеркознавча експертиза.

Згідно з висновком експерта № 656 від 08
серпня 2014 року, підпис від імені ОСОБА_1
в договорі оренди земельної ділянки №
1507-КФ від 1 січня 2010 року, укладеного між
ОСОБА_1 і ТОВ «Комплекс Агромарс»,
виконаний не гр. ОСОБА_1, а іншою особою.
Підпис від імені ОСОБА_2 в договорі
оренди земельної ділянки № 530-КФ від 1
січня 2010 року, укладеного між ОСОБА_2 і
ТОВ «Комплекс Агромарс», виконаний не
гр. ОСОБА_2, а іншою особою. Підпис від
імені ОСОБА_4 в договорі оренди
земельної ділянки № 1165-КФ від 1 січня 2010
року, укладеного між ОСОБА_4 і ТОВ
«Комплекс Агромарс», виконаний не гр.
ОСОБА_4, а іншою особою. Підпис від імені
ОСОБА_3 в договорі оренди земельної
ділянки № 1481-КФ від 1 січня 2010 року,
укладеного між ОСОБА_3 і ТОВ «Комплекс
Агромарс», виконаний не гр. ОСОБА_3, а
іншою особою.

Згідно ст. 6 Закону України "Про оренду
землі" орендарі набувають права оренди
земельної ділянки на підставах і в
порядку, передбачених Земельним
кодексом України, Цивільним кодексом
України, цим та іншими законами України
і договором оренди землі. Згідно ст.13
вказаного закону України договір
оренди землі - це договір, за яким
орендодавець зобов'язаний за плату
передати орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства. За ст.16 -
укладення договору оренди земельної
ділянки із земель приватної власності
здійснюється за згодою орендодавця та
особи, яка згідно із законом вправі
набувати право оренди на таку земельну
ділянку.

Ст. 17 Закону України "Про оренду землі"
передбачає, що передача об'єкта оренди
орендарю здійснюється орендодавцем у
строки та на умовах, що визначені у
договорі оренди землі, за актом
приймання-передачі.

Згідно ст. 18 Закону України "Про оренду
землі" договір оренди землі набирає
чинності після його державної
реєстрації.

Стаття 14 Закону України "Про оренду
землі" визначає, що договір оренди
землі укладається у письмовій формі і
за бажанням однієї із сторін може бути
посвідчений нотаріально.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України,
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Форма Типового Договору оренди землі
затверджена постановою Кабінету
Міністрів України від 03.03.2004 року № 220.

При цьому підписи сторін є одним із
обов'язкових реквізитів договору, які
повинні засвідчувати вільне
волевиявлення сторін на укладання
договору на певних узгоджених між ними
умовах.

Частиною 1 ст.203 ЦК України встановлено,
що зміст правочину не може суперечити
зазначеному кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

За таких обставин, суд першої
інстанції дійшов передчасного
висновку, що спірні договори оренди
землі відповідали волі позивачів та
вимогам матеріального закону.
Відсутність підпису сторони у договорі
свідчить про брак волі на його
укладання та є підставою для визнання
договору недійсним за ст. ст. 203, 215 ЦК
України, як підписання договору особою,
яка не мала на це повноважень.

Колегія суддів апеляційного суду
вважає помилковими посилання суду
першої інстанції на положення ч. 2 ст. 218
ЦК України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 218 ЦК
України якщо правочин, для якого
законом встановлена його недійсність у
разі недодержання вимоги щодо
письмової форми, укладений усно і одна
із сторін вчинила дію, а друга сторона
підтвердила її вчинення, зокрема
шляхом прийняття виконання, такий
правочин у разі спору може бути
визнаний судом дійсним.

До правовідносин, що виникли між
сторонами, положення даної правової
норми не можуть бути застосовані,
оскільки спірний правочин укладений в
письмовій формі, а не в усній, крім того,
пройшов передбачену законом державну
реєстрацію, та має бути визнаний
недійсним з підстав, передбачених ст.
ст. 203, 215 ЦК України.

Колегія суддів вважає також
необгрунтованими висновки місцевого
суду щодо вчинення позивачами дій, які
підтверджували волю на укладання
договорів оренди, а саме - отримання
зерна, цукру та коштів за договорами.

Такі твердження є помилковими,
виходячи з наступного.

Відповідачем суду надано в якості
доказів акти передачі зерна, цукру та
грошових коштів за 2011-2012 роки за
договорами оренди, укладеними з
фізичними особами, серед яких є
прізвища позивачів.

В той же час, матеріалами справи
встановлено, що спірні договори оренди
землі, що укладались з позивачами,
пройшли державну реєстрацію у грудні
2012 року. Таким чином, право оренди у ТОВ
«Комплекс Агромарс» виникло лише після
державної реєстрації договорів, а тому,
вищевказані акти отримання орендної
плати за 2011-2012 роки не можуть бути
прийняті судом як належні та допустимі
докази.

З огляду на вказане, доводи
апеляційної скарги знайшли своє
підтвердження, у зв'язку з чим рішення
суду підлягає скасуванню на підставі
ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового
рішення про задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 315, 317, 319 ЦПК
України, ст. ст. 203, 215 ЦК України, колегія
суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 - задовольнити.

Скасувати рішення Кагарлицького
районного суду Київської області від 14
жовтня 2014 року та ухвалити у даній
справі нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Комплекс Агромарс»
про визнання недійсним договорів
оренди земельних ділянок -
задовольнити.

Визнати недійсними з моменту
укладення:

- договір оренди земельної ділянки
№ 530-КФ від 01 січня 2010 року, укладений
між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою
відповідальністю «Комплекс Агромарс»;

- договір оренди земельної ділянки
№ 1507 КФ від 01 січня 2010 року, укладений
між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою
відповідальністю «Комплекс Агромарс»;

- договір оренди земельної ділянки
№ 1481-КФ від 01 січня 2010 року, укладений
між ОСОБА_3 та товариством з обмеженою
відповідальністю «Комплекс Агромарс»;

- договір оренди земельної ділянки
№ 1165-КФ від 01 січня 2010 року та договір
оренди земельної ділянки № 1638-КВ від 01
січня 2010 року, укладений між ОСОБА_4 та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Комплекс Агромарс».

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Комплекс Агромарс»
на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі
114 (сто чотирнадцять) гривень 70 копійок.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Комплекс Агромарс»
на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі
114 (сто чотирнадцять) гривень 70 копійок.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Комплекс Агромарс»
на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі
114 (сто чотирнадцять) гривень 70 копійок.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Комплекс Агромарс»
на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі
114 (сто чотирнадцять) гривень 70 копійок.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: