Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року Суворовський
районний суд міста Одеси в

складі:

головуючого судді Гудіної Н.І.

при секретарі Мельніченко Г.О.

розглянув у відкритому судновому
засіданні в місті Одесі

справу за позовом

ОСОБА_1 до Одеської міської ради, треті
особи :

ОСОБА_3,про визнання права власності
на жилу будівлю літ. «В», яка являється
самовільною

ВСТАНОВІВ:

ОСОБА_1 (далі - Позівач) звернувся
до Одеської міської ради (далі -
Відповідач), треті особини: ОСОБА_3 про
визнання має рацію власності на жилу
будівлю літ. «В», яка являється
самовільною, за наступних обставин.

Позівач, 1948 року народження, з 1968 року,
разом із своєю матір'ю і вітчимом
проживав у флігелі „В", побудованому
самовільно, за адресою АДРЕСА_1.

Строк його перебування у вищевказаному
флігелі складає 45 років.

Позивач не замислювався над тим, що
проживає чи в самовільній будівлі чи не
самовільній, адже все життя проживши в
цьому будинку за вказаною адресою, тут
виріс, закінчив школу №125 (за адресою
вулиці Академіка Панкратової буд. 6
умісті Одесі) та продовжує жити у
вказаному флігелі літ „В".

У 1964 році було розпочато самовільне
будівництво, яке закінчилось у 1981 році.

Позивач також стверджує, що будинок
АДРЕСА_1 отримала у спадщину за
заповітом його мати ОСОБА_4, яка
померла у 2001 році, У свідоцтві про право
на спадщину від 12 жовтня 1988 року
зазначено про самовільно зведені жилі
приміщення «В», а також сараї інші
будівлі, які у склад спадкоємного майна
не входять.

Позивач вважає, що він добросовісно,
відкрито і безперервно користується з
1968 року будинком флігель",В, сплачує
послуги з електроенергії, з вивозу
твердих побутових відходів , а тому
отримав право власності на цю будівлю
за набувальною давністю.

За вказаних обставин Позивач просити
визнати за ним право власності на
будинок флігель «В» за адресою АДРЕСА_1.

При уточненні позовних вимог (а.с.99)
Позивач просити визнати за ним право
власності на будинок флігель «В» та
земельну ділянку, прилеглу до флігеля,
та самим будинком за адресою АДРЕСА_1.

Відповідач Одеська міська рада в
судове засідання не з'явилася. про час
та місце справи сповіщена належним
чином. про причини неявки суд не
сповістила.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши
думання позивача та його представника,
які наполягали на задоволенні покличу.
думання третій особини та його
представника. котрі заперечували проти
задоволення покличу, суд дійшов до
висновку про тих, що в позові належить
відмовити з наступних підстав:

У судовому засіданні встановлене
наступне:

На підставі свідоцтва про право на
спадщину, яку було отримано ОСОБА_5 12
жовтня 1988 року, вона стала власником:
кам'яного житлового будинку,
зазначеного в плані літ.»А», площею 14,5
м2, господарчих та побутових будівель,
зазначених літ. : літ.»Б»- літня кухня,
огородження №№1-5, погріб «Г»,
мостіння( а.с.15-15 про.)

Відповідно до довідки характеристики
№ 2462-031 за 01.2002 рік зазначено житлове
літ «В»( а.с.16-17)

Відповідно до довідки № 39 від 29.07.2008
року земельна ділянка 0.11 га по АДРЕСА_1
була надана ОСОБА_6( а.с. 19)

Із заяви ОСОБА_7 слідує, що з 1964 року від
допомагав своєму сину ОСОБА_1
матеріально, для будування самовільної
будівлі.( а.с. 21), але ніяких доказів з
цього судові не було надано.

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 30 січня 2002
року ОСОБА_3 отримав спадщину після
померлої ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
спадщину у вигляді: одного кам'яного
житлового будинку - 14,6 м2 житлової
площі, зазначеному у схемному плані
літерою «А» з надвірними господарчими
спорудами, зазначеному літерами « Б»-
літня кухня, «Г» льох, 1-6 огородження, 1 -
мостіння, 11 - цистерна, розташованих на
земельної ділянці 900,00 м2( по фактичному
користуванню. Самовільно збудовані
приміщення : Жітлове- »В», сараї «Ж.З.І»,
душа «К», вбиральня, «Л», котельна №»Е»
до цього свідоцтва та оцінки
спадкового майна не включене.(а.с. 45)

Рішенням Суворовського районного суду
міста Одеси від 28 вересня 2006 року в
позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поновлення
рядок позовної давності для звернення
до суду з позовом, визнання заповіту,
свідоцтва про право власності на ?
частину житлового будинку з надвірними
спорудами, із залучення третій особині
Четвертої Одеської державної
нотаріальної кантори - відмовлено( а.с.
53-55)

Ухвалою Колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області від 21 листопада 2006
року апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена
без задоволення. рішення залишено без
змін.( а.с.56-57)

Листом від 09.10.2010 року Суворовська
районна адміністрація відмовила
ОСОБА_3 у видаче довідки про погодження
прийомки в експлуатацію самовільно
побудованих : житлового будинку «В»,
сараї «Ж.З.І», душа «К», вбиральня, «Л»(
а.с. 59)

Ухвалою Суворовського районного суду
міста Одеси від 22 липня 2013 року надано
дозвіл на повторне виселення ОСОБА_1 з
домоволодіння АДРЕСА_1 яку складається
з житлового будинку під літ. «А»,
літньої кухні під літ.»Б», льоху
літ.»Г», огорожі 1-6, 1- мостіння, П -
цистерни, розташованих на земельної
ділянці площею 900,00 м2.( а.с.60)

Відповідно до довідки від 27.05.2010 року №
13720/М/17-310 за ОСОБА_3 рахується земельна
ділянка площею 970,00 м2, заборгованості
не має.( а.с. 61)

Допитані в судновому засіданні свідки
ОСОБА_8,ОСОБА_9, ОСОБА_10 ,ОСОБА_11
підтвердили, що флігель був збудований
самовільно, що в його будуванні приймав
й ОСОБА_1, але жоден зі свідків не дав
свідчення, що власник земельної
ділянки дозволів йому будувати цей
флігель, свідки лише зазначили, що він
приймав участь в його будуванні.

Згідно п. "д" ч. 1 ст. 90 ЗК Україні,
власники (користувачі) земельних
ділянок мають право споруджувати на
ній жилі будинки, виробничі та інші
будівлі і споруди.

Згідно ст. 319 ЦК Україні власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Ст. 321 ЦК Україні закріплює, що право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього має
рацію чи обмежений у його здійсненні.
Персона може бути позбавлена має рацію
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і у порядку,
встановлених законом.

Згідно ст. 328 ЦК Україні право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом.

У відповідності зі ст. 328 ЦК Україні,
право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не впливає
із закону або незаконність набуття має
рацію власності не встановлена судом.
Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК Україні право
власності на новостворене нерухоме
майно (житлові будинки, будівлі,
споруди худе) виникає з моменту
завершення будівництва (створення
майна).

Відповідно до п.12 ухвали Пленуму Віщого
спеціалізованого суду Україні з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №6 від 30.03.2012 року Про практику
застосування судами статті 376
Цивільного кодексу Україні (про
правовий режим самочинного
будівництва)у справах, пов'язаних із
самочинним будівництвом нерухомого
майна, суди мають враховувати, що за
загальним правилом персона, яка
здійснила або здійснює таке
будівництво, не набуває має рацію
власності на нього. Разом із цим
власник земельної ділянки набуває
право власності на зведені ним будівлі,
споруди та інше нерухоме майно, тому на
вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яку самочинного збудовано на ній, якщо
це не порушує має рацію інших осіб.

Згідно п. "д" ч. 1 ст. 90 ЗК Україні,
власники (користувачі) земельних
ділянок мають право споруджувати на
ній жилі будинки, виробничі та інші
будівлі і споруди.

Згідно ст. 319 ЦК України Україні власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

У відповідності зі ст. 331 ЦК
України право власності на
новостворене нерухоме майно (житлові
будинки, будівлі, споруди худе) виникає
з моменту завершення будівництва
(створення майна).

Згідно зі ст. 376 ч.5 ЦК України на вимогу
власника (користувача) земельної
ділянки суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно, яку
самочинного збудоване на ній, якщо це
не порушує має рацію інших осіб.

Відповідно до ст. 376 ЦК Україні
право власності на самовільно
збудоване нерухоме майно може бути за
рішенням суду визнане за персоною, який
здійснив самовільне будівництво на
земельній ділянці, не відведеному йому
для цієї мети, за умови надання
земельної ділянки у встановленому
порядку особі під вже збудоване
нерухоме майно.

Будівництво спірного об'єкту було
почате сторонами без отримання дозволу
виконавського комітету Суворовського
районної ради і за відсутності
відповідних документів про право
власності або оренди земельної
ділянки.

Проте і наявність такого дозволу на
зведення об'єкту містобудування не дає
права на качан виконання будівельних
робіт без отримання відповідного
дозволу місцевої інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю,
без розробленої і затвердженої
належним чином проектно - смітної
документації.

Згідно пунктам 3 8 Типових правил
розміщення малих архітектурних форм
для здійснення підприємницької
діяльності затверджених наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури і житлової політики
Україні від 13 жовтня 2000 року N 227, дозвіл
на розміщення малої архітектурної
форми може бути видане після подачі,
серед інших, документа, що засвідчує
право на земельну ділянку.

Пункт 7 даних Правил передбачає, що
відсутність одну з документів на
розміщення малої архітектурної форми є
підставою для відмови у видачі такого
дозволу.

Згідно частині 3 статті 125 Земельного
кодексу України приступати до
використання земельної ділянки до
встановлення його між в натурі (на
місцевості), отримання документа, що
засвідчує право на нього і державній
реєстрації забороняється.

Документ, що засвідчує право власності
або користування земельною ділянкою і
докази його державної реєстрації
відсутні, а тому дане будівництво має
ознаки самовільного будівництва,
передбачені частиною 4 статті 376 ЦК
України.

Позивач не надав суду документальних
доказів того, що він приймав участь у
будівництві спірного будинку, тобто
квитанцій на придбання строй
матеріалів. Тому пояснення свідків.
даних в судовому засіданні не можуть
бути взяті до уваги.

Таким чином, на підставі
викладеного, суд дійшов до висновку про
те, що в позові повинне бути відмовлено,
оскільки позивач не надав суду доказів
того, що самовільно побудований
флігель « В» був построєний ним за
згодою власника земельної ділянки,
тому не може бути визнано право
власності по набувальної давності,
оскільки спірний будинок побудований
самовільно.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 57,60,61,169,209, 212- 215,218 ЦПК
Україні,частині 3 статті 125 ,п. "д" ч. 1 ст.
90 ЗК Україні,Земельного кодексу
України,частині 3 статті 125 Земельного
кодексу України, ст. ст. 319 ,321,328, 331, 376 ЦК
Україні , п.12 ухвали Пленуму Віщого
спеціалізованого суду Україні з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №6 від 30.03.2012 року Про практику
застосування судами статті 376
Цивільного кодексу Україні (про
правовий режим самочинного
будівництва)у справах, пов'язаних із
самочинним будівництвом нерухомого
майна, суд, -

ВІРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до Одеської міської
ради, треті

особи : ОСОБА_3 про визнання права
власності на жилу будівлю літ «В», яка
являється самовільною відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Одеського

апеляційного суду через суд
Суворовського району міста Одеси
шляхом подачі в 10 денний рядків з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги .

Суддя -