Справа № 298/1330/14-ц
Номер провадження 2/298/362/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року
смт. Великий
Березний

Суддя Великоберезнянського
районного суду Закарпатської області
Цибик І.Й., розглянувши позовну заяву
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
права користування нежитловими
приміщеннями та комунікаціями
житлового двохквартирного будинку,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулися до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_3, в якому йдеться про
те, що останній зайняв всі нежитлові
приміщення двохквартирного будинку, не
допускає їх до спільного водопроводу,
постійно їх ображає, перекрив доступ до
спільного двору і не дає їм можливості
завести дрова на зиму, хоча двір і
приміщення будинку є їх спільним
користуванням. Разом з тим, зазначають,
що відповідач ОСОБА_3 всякими нечесними
діями приватизував квартири згаданого
будинку, в яких жили ще дві сім'ї, і
актом розмежування від 15.03.2008 року
приватизував земельну ділянку,
підробивши підписи розмежування землі
своїх сусідів і його підпис в тому
числі.

Однак, позовна заява не
відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а
саме: не в повній мірі викладено
обставини, якими позивачі
обґрунтовують свої вимоги, не
зазначено доказів, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

Так, позивачі, звертаючись до суду
з позовом про визнання права
користування нежитловими приміщеннями
та комунікаціями житлового
двохквартирного будинку, в той же час
вказують, що відповідач ОСОБА_3
приватизував квартири, в яких жили ще
дві сім'ї, а відтак не зрозуміло скільки
саме квартир знаходиться в цьому
будинку, їх площа. Крім того, не
зазначено які комунікації підведені до
цього будинку (план будинку), який
розмір прибудинкової території (план
земельної ділянки), які нежитлові
приміщення розміщені на ній (їх площа),
хто встановив ці нежитлові приміщення
(кому вони належать). Також позивачами
не зазначено доказів на підтвердження
того, скільки прибудинкової території
було виділено їм у користування, а
скільки відповідачу, і яку земельну
ділянку приватизував останній. Тобто
не зазначено документів, що
підтверджують право користування або
власності на земельну ділянку під
розміщеними на ній нежитловими
приміщеннями, як і не вказано на
підставі якої правової норми
визначається той спосіб захисту прав,
який позивачі просять застосувати.

Таким чином, врахувавши
вищевказане, позивачам необхідно
конкретизувати свої позовні вимоги, в
тому числі і в прохальній частині
позовної заяви, зазначивши кожне
нежитлове приміщення чи комунікацію
стосовно яких можливе визнання права
користування і в який спосіб та якими
саме діями це повинен зробити
відповідач.

Згідно ст. 121 ЦПК України - суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статті 119 цього Кодексу, постановляє
ухвалу, в якій

- 2 -

зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання права користування
нежитловими приміщеннями та
комунікаціями житлового
двохквартирного будинку - залишити без
руху.

Надати позивачеві строк п'ять
днів з наступного дня отримання копії
ухвали для усунення недоліків позову. У
разі невиконання ухвали суду в
зазначений строк, позовна заява
вважатиметься неподаною та буде
повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Великоберезнянського

районного суду

І.Й.Цибик