АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/3219/2014
Головуючий в І інстанції Максимович
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року грудня місяця 02 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого Кутурланової О.В.

Суддів Орловської Н.В.

Майданіка В.В.

При секретарі Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення
Каланчацького районного суду
Херсонської області від 30 вересня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до фермерського
господарства "Брати Мар'яновичі" про
розірвання договору оренди землі,

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2014 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
звернулися до суду з позовом до
фермерського господарства "Брати
Мар'яновичі" про розірвання договору
оренди землі, уточненим в ході розгляду
справи.

В обгрунтування позовних вимог
зазначили, що 17.05.2007 року між ОСОБА_5
(спадкоємцем якої є ОСОБА_2), ОСОБА_6
(спадкоємцем якого є ОСОБА_3.), ОСОБА_4, як
орендодавцями, та ФГ "Брати
Мар'яновичі", як орендарем, укладено
договір оренди земельної ділянки, що
знаходиться в межах Олексіївської
сільської ради Каланчацького району
Херсонської області строком на 10 років.

Посилаючись на порушення відповідачем
умов договору оренди земельної
ділянки, зокрема недотримання п.16
договору в частині використання
земельних ділянок за цільовим
призначенням, невиконання п.31 договору
щодо дотримання сівозмін, застосування
протиерозійних систем обробітку
грунту, поповнення винесених з урожаєм
макро - і мікроелементів, що призводить
до погіршення її властивостей та
втрати родючості, а також на
нарахування відповідачем розміру
орендної плати без урахування змін, що
вносилися до чинного законодавства,
позивачі просили суд розірвати договір
оренди землі, укладений між ними та ФГ
"Брати Мар'яновичі".

Рішенням Каланчацького районного суду
Херсонської області від 30 вересня 2014
року в задоволенні позову ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ФГ "Брати Мар'яновичі"
про розірвання договору оренди землі
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 просять рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити, посилаючись на
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до апеляційного суду не
надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення в межах визначених ст.
303 ЦПК України, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачами не доведено факт
істотного порушення відповідачем умов
договору оренди, у зв'язку з чим дійшов
висновку про відсутність правових
підстав для розірвання вказаного
договору.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки він ґрунтується на
досліджених судом доказах та нормах
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини.

Пунктом 2 ст. 651 ЦК України встановлено,
що договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Судом встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що 17.05.2007 року між
ОСОБА_5 (правонаступником якої є
ОСОБА_2.), ОСОБА_6 (правонаступником
якого є ОСОБА_3.), ОСОБА_4, як
орендодавцями, та ФГ "Брати
Мар'яновичі", як орендарем, укладено
договір оренди земельної ділянки, що
знаходиться в межах Олексіївської
сільської ради Каланчацького району
Херсонської області строком на 10 років.
Вказаний договір 17.05.2007 року
зареєстровано у Каланчацькому
районному відділі Херсонській
регіональній філії центру державного
кадастру, про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис за №49
(а.с.8-15).

Факт передачі земельної ділянки
орендарю підтверджується актом
прийому-передачі (а.с.16).

Пунктом 15 договору передбачено, що
земельна ділянка передається в оренду
для вирощування сільськогосподарських
культур та ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 посилалися на
неналежне використання відповідачем
земельних ділянок, що призводить до
погіршення властивостей землі та
втрати родючості, та на підтвердження
обгрунтованості позовних вимог надали
акти обстеження належних їм земельних
ділянок від 19.06.2014 року, затверджені
начальником управління
агропромислового розвитку
Каланчацької РДА, якими встановлено
значну забур'яненість посівів
соняшника на належних їм земельних
ділянках (а.с.68-70).

Здійснивши огляд земельних ділянок
позивачів за їх місцезнаходженням за
участю спеціалістів управління
агропромислового розвитку
Каланчацької РДА, у тому числі
спеціалістів, складавших акти
обстеження земельних ділянок
позивачів від 19.06.2014 року, суд першої
інстанції встановив, що на земельній
ділянці, належній ОСОБА_3 проростає
ячмінь, а на земельних ділянках,
належних ОСОБА_2 та ОСОБА_4, - рис. Крім
того, судом встановлено, що земельні
ділянки знаходяться в хорошому стані,
соняшник, інші культури та бур'яни на
них не виявлено (а.с.120-122).

Зважаючи на те, що висновки, викладені в
актах обстеження земельних ділянок від
19.06.2014 року щодо значної забур'яненості
посівів соняшника спростовані під час
огляду судом земельних ділянок за їх
місцезнаходженням та як вбачається з
пояснень спеціалістів, відомості,
викладені у них є помилковими, суд
першої інстанції дійшов
обгрунтованого висновку про
недоведеність позовних вимог в
наведеній частині.

Крім того, безпідставними, на думку
колегії суддів, є й посилання
позивачів, як на підставу для
задоволення позовних вимог, на
отримання орендної плати без
урахування індексу інфляції з огляду
на наступне.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 21
Закону України «Про оренду землі»
орендна плата за землю - це платіж, який
орендар вносить орендодавцеві за
користування земельною ділянкою.
Обчислення розміру орендної плати
за землю здійснюється з
урахуванням індексів інфляції, якщо
інше не передбачено договором оренди.

Згідно п.п.9,11 договору, орендна плата
встановлюється в розмірі 1,5% від
грошової оцінки землі, що складає по
387,45 грн. за один повний пай вартістю
25829,95 грн. та сплачується не пізніше як у
термін до 25 листопада кожного року.

Пунктом 10 договору передбачено
обчислення розміру орендної плати за
земельні ділянки з урахуванням
індексації.

Відповідно до п.13 договору оренди
розмір орендної плати переглядається
один раз у три роки, зокрема внаслідок
інфляції.

Зміна умов договору згідно п.36
оспорюваного договору можлива на
вимогу однієї із сторін і за взаємною
згодою.

В матеріалах справи відсутні докази
звернення позивачів до відповідача з
заявою про зміну умов договору оренди.

Разом з тим, з матеріалів справи
вбачається і позивачами не
заперечувався під час розгляду справи
в суді першої інстанції факт отримання
ними орендної плати як в грошовій
формі, так і в натуральній формі в
розмірі, значно вищому, ніж
передбаченому п.9 договору, що фактично
складає 3% від грошової вартості
переданих в оренду земельних ділянок
(а.с.139,140,142,144).

Зважаючи на вищенаведене та з огляду на
те, що посилання позивачів на істотне
порушення відповідачем умов договору
оренди земельної ділянки не знайшли
свого підтвердження в судовому
засіданні як в суді першої, так і в суді
апеляційної інстанції, колегія суддів
вважає обгрунтованим висновок суду
першої інстанції про відсутність
правових підстав для задоволення
позовних вимог про розірвання договору
оренди землі.

Посилання апелянтів на те, що земельні
ділянки, які є предметом договору
оренди, були передані відповідачем в
суборенду іншій юридичній особі без
згоди орендодавців до уваги колегії
суддів не приймаються, оскільки не
підтверджені належними та допустимими
доказами і ці обставини заперечуються
відповідачем.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що суд першої інстанції з
достатньою повнотою з'ясував дійсні
обставини справи, перевірив доводи і
заперечення сторін, обґрунтовано
відмовив у задоволенні позовних вимог,
ухвалив рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування немає.

Інші доводи апеляційної скарги, як
безпідставні, не обґрунтовані законом
та такі, що висновки суду не
спростовують підлягають відхиленню.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Каланчацького районного суду
Херсонської області від 30 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий

Судді