УХВАЛА

№ 201/14942/14-ц

провадження 2-н/201/930/2014

9 грудня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А.,
ознайомившись з матеріалами заяви
приватного акціонерного товариства
«Фарлеп-Інвест» про видачу судового
наказу щодо стягнення заборгованості
за оплату телекомунікаційних послуг з
ОСОБА_1,–

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «Фарлеп-Інвест» 20
листопада 2014 року звернулося до суду з
заявою про видачу судового наказу щодо
стягнення заборгованості за оплату
телекомунікаційних послуг з ОСОБА_1

За відомостями адресно-довідкового
підрозділу ГУДМС, УДМС України в
Дніпропетровській області від 9 грудня
2014 року боржника по справі ОСОБА_1
знято з реєстрації 8 липня 2013 року,
оскільки останній помер (актовий запис
№ 4732), однак з вищезазначеної заяви та
викладу обставин, якими заявник
обґрунтовує свої вимоги, а також з
поданих документів витікає, що
заборгованість виникла з січня 2013 року
по жовтень 2014 року, тобто вже після
смерті боржника, в зв’язку з чим до
заяви не було додано документів, що
підтверджують наявність
суб’єктивного права у заявника або
документів, що підтверджують
виникнення права вимоги до зазначеного
боржника, тобто є спір про право.

Згідно п. 9 постанови № 14 Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику розгляду судами
заяв у порядку наказного провадження»
від 23 грудня 2011 року наявність спору
про право (пункт 2 частини третьої
статті 100 ЦПК), яке є підставою для
відмови у прийнятті заяви про видачу
судового наказу, вирішується суддею у
кожному конкретному випадку, виходячи
із характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до заяви.
Наявність спору можна встановити
відсутністю документів, що
підтверджують наявність
суб’єктивного права у заявника;
документів, що підтверджують порушення
суб’єктивного права або документів, що
підтверджують виникнення права вимоги.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України
суддя відмовляє у прийнятті заяви
про видачу судового наказу, у разі якщо
із заяви і поданих документів
вбачається спір про право.

Таким чином, і з урахуванням
зазначеного і вище викладеного та в
зв’язку з тим, що заявником до заяви не
було додано документи, які свідчать про
виникнення у заявника права вимоги
саме до зазначеного у заяві боржника
та, що у цього божника, а не в іншої
особи виникли зобов’язання перед
заявником, в зв’язку з чим вбачається,
що між сторонами є спір про право, а
тому вважаю за необхідне відмовити
заявнику у прийнятті зави про видачу
судового наказу та рекомендувати
звернутися до суду з вказаними
вимогами в порядку позовного
провадження.

Також, слід зазначити, що згідно ч. 2 ст.
101 ЦПК України відмова у прийнятті
заяви унеможливлює повторне звернення
з такою самою заявою. Заявник у цьому
випадку має право звернутися з тими
самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись п. 2
ч. 3, ч. ч. 4, 7 ст. 100, ч. 2 ст. 101 ЦПК України,
–

УХВАЛИВ:

Приватному акціонерному
товариству «Фарлеп-Інвест» відмовити у
прийнятті зави про видачу судового
наказу за заявою приватного
акціонерного товариства
«Фарлеп-Інвест» про видачу судового
наказу щодо стягнення заборгованості
за оплату телекомунікаційних послуг з
ОСОБА_1.

Ухвалу може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 5 днів з
дня проголошення ухвали, а у разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя