Провадження № 2/201/2934/2014р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014р.
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді -
Ткаченко Н.В.

при секретарі - Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Євраз - Дніпропетровський
металургійний завод ім. Петровського»
до ОСОБА_1, Національної металургійної
академії України про стягнення
витрат на навчання та пені,

ВСТАНОВИВ:

10.09.2014р. ПАТ «Євраз - Дніпропетровський
металургійний завод ім. Петровського»
(далі - ПАТ «Євраз - Дніпропетровський
металургійний завод ім. Петровського»)
звернулося до Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська із позовом до
ОСОБА_1, НМА України про стягнення
витрат на навчання в сумі 1 750 грн. та
пені в сумі 132 грн.38коп. (а.с. № - 3, 4).

В обґрунтування позовних вимог
представник позивача, який діє на
підставі довіреності - Ромащенко К.В.
(довіреність від 26.06.2014р. - а.с. № 25)
вказав, що на підставі наказу № 389/1 від
06.08.2012р. ОСОБА_1 був прийнятий на роботу
в доменний цех ПАТ «Євраз -
Дніпропетровський металургійний завод
ім. Петровського» на посаду газовика
доменної печі 3-го розряду.

01.09.2013р. між ПАТ «Євраз - ДМЗ ім.
Петровського», ОСОБА_1 та НМА України
було укладено тристоронній договір №
1501/2013 про професійну підготовку
студента ОСОБА_1

За умовами договору за дорученням
замовника - ПАТ «Євраз -
Дніпропетровський металургійний завод
ім. Петровського» виконавець -
Національна металургійна академія
України здійснює професійну
підготовку працівника/студена, який
відряджений на навчання за професією
зі строком навчання 5 років. Порядок та
строки оплати встановлені відповідним
графіком у договору. За умовами п. 3.1.
договору вартість навчання за весь
період становить 17 500 грн.

На виконання прийнятих на себе
зобов'язань, позивач (завод) сплатив за
навчання студента ОСОБА_1 на користь
академії 05.09.2013р. та 31.01.2013р. 1 750грн.
(875грн. + 875грн.), що підтверджується
випискою з банку від 05.09.2013р. та
платіжним дорученням від 31.01.2014р.

В свою чергу, відповідно до умов п. 2.3.3.
договору, ОСОБА_1 був зобов'язаний
прибути на роботу впродовж 10-ти робочих
днів після завершення навчання і
відпрацювати на підприємстві
замовника не менше 3-х років. Проте
ОСОБА_1 дані зобов'язання не виконав, і з
17.02.2013р. не приступив до роботи, у
зв'язку з чим, наказом № 292/Д від 19.05.2014р.
був звільнений із займаної посади
газовика доменної печі 3-го розряду
доменного цеху заводу на підставі п. 4
ст. 40 КЗпП України - за прогули.

Розірвання договору було погоджено із
академією, додаткову угода про
розірвання договору була підписана
повноважним представником
Національної металургійної академії
України.

19.06.2014р. ОСОБА_1 була направлена
пропозиція в добровільному порядку
розірвати договір разом із проектом
додаткової угоди № 1 до Договору про
його розірвання. Між тим вона останнім
не отримана, конверт із листом було
повернуто на адресу заводу з відміткою
пошти «за закінченням терміну
зберігання». Тому, керуючись ст.ст. 651, 654
ЦК України, позивач змушений
звернутися до суду із позовом про
розірвання договору з обома
відповідачами, оскільки, на думку
позивача, формально договір не
розірваний, діє на даний момент, тому
на підставі п. 1 ч. 2 ст. 32 ЦПК України,
академія повинна бути відповідачем
по справі.

Посилаючись на норми ст. 11, 526, 610, 611, 629,
651, 653-654 ЦК України, просить позов
задовольнити.

Представник позивача - Ромащенко К.В.
(діє за довіреністю від 26.06.2014р. - а.с. №
25) в судове засідання 01.12.2014р. надав суду
заяву, в якій вказав, що позовні вимоги
підтримує у повному обсязі, окрім вимог
про стягнення витрат по сплаті
судового збору з обох відповідачів, які
просив стягнути лише з ОСОБА_1. Також
просив розглядати справу без його
участі та без фіксації технічними
засобами.

Відповідач - ОСОБА_1 в судові засідання
повторно не з'явився, про дату, місце та
час розгляду справи, як 28.10.2014р., так і
01.12.2014р. був повідомлений належним
чином, про що свідчать поштові
повідомлення (а.с. а.с. № 29, 32, 36, 36а).

Представник відповідача - НМА України -
Родіна О.А. (діє на підставі довіреності
від 20.05.2014р. - а.с. № 35) в судове засідання
01.12.2014р. надала суду заяву, в якій
просила всі суми стягнути саме з ОСОБА_1
Також просила розглядати справу без її
участі та без фіксації технічними
засобами, а також надала довідку про
навчання ОСОБА_1 в академії (а.с. а.с. №
38-40).

Таким чином, суд розглянув справу на
підставі вимог ст. 169 ЦПК України за
відсутністю сторін (їх представників).

З урахуванням того, що одним з
відповідачів - НМА України надано
01.12.2014р. в суд заяву, з якої вбачається,
що позовні вимоги визнаються
частково та суми слід стягувати саме
з ОСОБА_1, і ці заперечення будуть
судом враховані при розгляді справи
поряд з іншими обставинами по справі,
суд вважає за можливе винести рішення
суду на загальних засадах ЦПК України.

Розгляд справи відбувався за правилами
ч.2 ст. 197 ЦПК України без фіксації
судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги слід
задовольнити частково з наступних
підстав.

Як встановлено судом та не оспорюється
сторонами на підставі наказу ПАТ
«Євраз - Дніпропетровський
металургійний завод ім. Петровського»
№ 389/1 від 06.08.2012р. ОСОБА_1 був прийнятий
на роботу в доменний цех заводу на
посаду газовика доменної печі 3-го
розряду (а.с. № 5).

01.09.2013р. між ПАТ «Євраз -
Дніпропетровський металургійний завод
ім. Петровського», ОСОБА_1та
Національною металургійною академією
України було укладено тристоронній
договір № 1501/2013 про професійну
підготовку студента ОСОБА_1 (а.с. № 6 - 9).

Відповідно до п. 1 даного договору
замовник - ПАТ «Євраз -
Дніпропетровський металургійний завод
ім. Петровського» доручив виконавцю -
Національній металургійній академії
України здійснити професійну
підготовку працівника/студена, який
відряджений на навчання замовником за
професією, спеціальністю, напрямком
6.050401 «Металургія» відповідно до
навчального плану, зі строком навчання
5 років.

Відповідно до п. 3.1.договору, вартість
навчання згідно з кошторисом становить
17 500 грн. за весь період навчання. У
відповідності до п. 3.2. договору, оплата
витрат, пов'язаних з навчанням, що
визначені, здійснюється за графіком, що
міститься у додатку № 1 до договору, а
саме, замовник поетапно сплачує
вартість навчання ОСОБА_1 в сумі 8 750
грн. (а.с. № 8).

На виконання своїх зобов'язань позивач
згідно графіка сплатив (перерахував) на
користь академії 05.09.2013р. та 31.01.2013р. 1 750
грн. (875грн. + 875грн.), що підтверджується
випискою з банку від 05.09.2013р. № 7114 та
платіжним дорученням від 31.01.2014р. № 5380
(а.с. № 13, 14).

Відповідно до п. 2.3.3. Договору, ОСОБА_1
зобов'язаний прибути на роботу
впродовж 10 робочих днів після
завершення навчання і відпрацювати на
підприємстві замовника.

Проте, дані зобов'язання він не
виконав, і з 01.02.2014р. не приступав до
роботи, у зв'язку з чим, наказом № 292/Д
від 19.05.2014р. був звільнений з посади
газовика доменної печі 3-го розряду
доменного цеху ПАТ «Євраз -
Дніпропетровський металургійний завод
ім. Петровського» за прогули на
підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України (а.с. № 20).
Разом із тим, довідкою академії від
24.11.2014р. № 158-2 підтвержено те, що ОСОБА_1
навчався в академії заочно з 01.09.2013р. по
30.06.2014р. на контрактній основі (а.с. № 39).

Частиною 2 ст. 52 Закону України «Про
освіту» від 23.05.1991р. № 1060-XII встановлено,
що випускники вищих навчальних
закладів, які здобули освіту за кошти
державного або місцевого бюджетів,
направляються на роботу і зобов'язані
відпрацювати за направленням і в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Згідно із п. 2. Порядку працевлаштування
випускників вищих навчальних закладів,
підготовка яких здійснювалась за
державним замовленням, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 22.08.1996р. № 992, випускники вищих
навчальних закладів, яким присвоєно
кваліфікацію фахівця з вищою освітою
різних освітньо-кваліфікаційних
рівнів і які працевлаштовані на
підставі направлення на роботу,
вважаються молодими фахівцями
протягом трьох років з моменту
укладення ними трудового договору із
замовником. Час навчання в інтернатурі
до цього терміну не включається.

Відповідно до Указу Президента України
від 23.01.1996р. № 77/96 «Про заходи щодо
реформування системи підготовки
спеціалістів та працевлаштування
випускників вищих навчальних
закладів» вищі навчальні заклади
здійснюють підготовку спеціалістів за
рахунок коштів Державного бюджету
України, республіканського бюджету АР
Крим та місцевих бюджетів за державним
замовленням; за рахунок коштів
відповідних юридичних та фізичних
осіб; за рахунок власних коштів особи.
Особи, які навчаються на рахунок
державних коштів, укладають з
адміністрацією вищого навчального
закладу угоду, за якою вони
зобов'язуються після закінчення
навчання та одержання відповідної
кваліфікації працювати в державному
секторі народного господарства не
менше ніж три роки.

Пунктом 1 ч.2 ст. 11 ЦК України
встановлено, що підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є договори та інші правочини.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Оскільки відповідачем порушені умови
угоди в частині відпрацювання не менше
3-х років за спеціальністю, суд
приходить до висновку про наявність
підстав для відшкодування у
встановленому порядку вартості
навчання.

За навчання відповідача ОСОБА_1 ПАТ
«Євраз - Дніпропетровський
металургійний завод ім. Петровського»
сплатило на користь Національної
металургійної академії України 1 750 грн.

Суд приходить до висновку, що сума
сплачена згідно графіку навчання за
період з 05.09.2013р. по 31.01.2013р. підлягає
стягненню з відповідача - ОСОБА_1 на
користь ПАТ «Євраз - Дніпропетровський
металургійний завод ім. Петровського».

Суд також вважає за можливе стягнути з
відповідача ОСОБА_1 і суму пені
132 грн.38коп., оскільки
відповідно до п. З ч. 1 ст. 611 ЦК України, у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки та відшкодування збитків.

Відповідно до п. 4.5. договору, у
випадках, передбачених п.п. 4.4.1. - 4.4.5. п.
4.4. договору, студент сплачує замовнику
пеню у розмірі 120 відсотків облікової
ставки НБУ, що діяла на день здійснення
замовником оплати вартості навчання
працівника/студента, за кожний
наступний день, яка нараховується за
період з дати оплати замовником 50 %
вартості навчання працівника/студента
до дня здійснення замовнику
відшкодування його витрат на
навчання.

Що стосується вимог до Національної
металургійної академії України про
стягнення даних коштів, та вимог про
розірвання договору до обох
відповідачів, суд вважає, що в цій
частині позову позивачу слід
відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України,
завданням цивільного судочинства є
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, інтересів держави.

Зі змісту ст. 3 ЦПК України випливає, що
право на звернення до суду за захистом
мають виключно всі особи, які вважають,
що їх охоронювані законом права, свобод
чи інтереси порушені, обравши при цьому
спосіб захисту свого права у
відповідності до вимог процесуального
та матеріального закону.

Судом не встановлено, що право позивача
на повернення коштів порушено
Національною металургійною академією
України. Даний відповідач є лише
суб'єктом розрахунків за навчання і
не повинен за умовами
тристороннього договору відповідати
за неналежне виконання студентом умов
щодо відпрацювання на підприємстві
позивача.

Як вказує сам позивач договір був
розірваний з відповідачем 2 (академією),
шляхом укладення додаткової угоди № 1
від 12.06.2014р. (а.с. № 10). Ця додаткову угода
підписана представником Національної
металургійної академії України. У
додатковій угоді не вказано, що вона
продовжує діяти для ОСОБА_1

Третій стороні - ОСОБА_1 19.06.2014р. була
направлена пропозиція про добровільне
розірвання договору разом із проектом
додаткової угоди № 1, яка останнім не
отримана, оскільки конверт з цим листом
було повернуто на адресу позивача з
відміткою «за закінченням терміну
зберігання».

ОСОБА_1 на даний момент не скористався
своїм правом на підписання додаткової
угоди, не звертався до суду із вимогами
про визнання недійсною додаткової
угоди, або з іншими вимогами про
відновлення свого права.

Отже, договір, хоч він і тристоронній,
на даний час є розірваним.

Суд не приймає твердження позивача про
те, що Національна металургійна
академія України повинна відповідати
за позовом в частині розірвання
договору лише на підставі ст. 32 ЦПК
України, оскільки дана норма
встановлює право позивача визначати
кількість відповідачів за його
позовом, але позовні вимоги до кожного
з них повинні ґрунтуватися на законі.

Оскільки на підставі ст.ст. 1, 3 ЦПК
України, захисту підлягає лише
порушене право, суд приходить до
висновку, що в частині вимог про
розірвання договору, позивачу слід
відмовити.

Обговорюючи питання розподілу судових
витрат, з урахуванням часткового
задоволення позовних вимог, суд на
підставі ст. 88 ЦПК України вважає за
можливе пропорційно задоволеній
частині позовних вимог стягнути з
відповідача - ОСОБА_1 на користь
позивача понесені ним судові витрати
по сплаті судового збору у розмірі
243грн. 60коп. (а.с. №2). Понесені позивачем
судові витрати по сплаті судового
збору в розмірі ще 243грн.60коп., позивачу
шляхом стягнення їх з відповідачів не
повертаються, оскільки в задоволенні
іншої частини позовних вимог
відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1, 3, 11, 526, 610, 611, 629, 651, 653-654 ЦК
України, ст. ст. 8, 10, 11, 60, 74-76, 88, 169, ч. 2 ст.
197, ст. ст. 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд ,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Євраз -
Дніпропетровський металургійний завод
ім. Петровського» до ОСОБА_1,
Національної металургійної академії
України, про стягнення витрат на
навчання та пені - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Євраз - Дніпропетровський
металургійний завод ім. Петровського»
суму витрат на навчання ОСОБА_1 у
Національній металургійній академії
України за тристороннім договором від
01.09.2013р. № 1501/2013 в сумі 1 750грн. та суму
пені 132грн.38коп., всього 1 882грн. 38коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Євраз - Дніпропетровський
металургійний завод ім. Петровського»
судові витрати по сплаті судового
збору у розмірі 243грн. 60 коп.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене
в апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів.

Суддя:

Ткаченко Н.В.