Провадження № 2/487/1870/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2014 року
Заводський районний суд м. Миколаєва у
складі: головуючого судді - Щербини С.В.,
при секретарі - Шевиряєвої К.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання недійсним попереднього
договору, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про визнання
недійсним попереднього договору,
укладеного 20 лютого 2008 року між ОСОБА_1
і ОСОБА_2 про поділ майна, що є їх
спільною сумісною власністю, предметом
якого є все спільне майно, в тому числі:
житловий будинок, розташований по
АДРЕСА_1, нежитловий об'єкт,
розташований в АДРЕСА_2 та корпоративні
права на приватне підприємство
"Фаворит-Николаев", у власності якого
знаходяться активи: нежитлові
приміщення магазина, розташованого в
АДРЕСА_3, нежитловий об'єкт,
розташований в АДРЕСА_4 і торгове і
офісне обладнання та інше майно, яке
забезпечує ведення діяльності ПП
"Фаворит-Николаев".

В позові позивач зазначив, що
попереднім договором передбачалось
укладенням сторонами основного
договору про поділ спільного сумісного
майна подружжя та оскільки предметом
договору є поділ нерухомого майна
такий договір підлягає нотаріальному
посвідченню. Відповідно до вимог ст. 635
ЦК України і ст. 69 СК України попередній
договір мав бути також посвідчений
нотаріусом, як і основний договір. Отже,
оскільки попередній договір не був
нотаріально посвідчений це є підставою
для визнання його недійсним,
відповідно до ч.3 ст. 215 ЦК України.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, підтвердив викладені
обставини, просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник
відповідача позовні вимоги не визнав,
просив в їх задоволенні відмовити у
зв'язку з їх необгрунтованістю,
посилаючись на те, що відповідно до
вимог ст.ст. 203, 215 ЦК України
недодержання форми правочину під час
його укладення не є підставою для
визнання його недійсним, в том числі і в
судовому порядку. При цьому, чинне
законодавство не передбачає форму
договору письмову нотаріальну, а
передбачає нотаріальне посвідчення
правочинів. При цьому правочин
вчинений у письмовій формі підлягає
нотаріальному посвідченню лише у
випадках встановлених законом або
домовленістю сторін. Законодавство не
передбачає нотаріальне посвідчення
попереднього договору, якщо основний
договір підлягає нотаріальному
посвідченню, а сторони не домовлялись
про його нотаріальне посвідчення.
Сторони уклали попередній договір у
письмовій формі, та позивачем не
наведена жодна норма закону, яка
свідчить про те, що нотаріальне
посвідчення правочину - є форма
правочину.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали цивільної справи,
суд приходить до наступного.

Згідно до вимог ст. 3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку, встановленим
цим Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

В судовому засіданні встановлено,
28.02.2008 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у
письмовій формі було укладено
попередній договір, відповідно до п.1
якого сторони дійшли згоди в порядку і
на умовах, передбачених цим договором,
укласти в строк до 28.02.2009 року договір
про поділ майна, яке є їх спільною
сумісною власністю.

Відповідно до п. 2.1 попереднього
договору предметом основного договору
є спільне майно, в тому числі: житловий
будинок, розташований по АДРЕСА_1,
нежитловий об'єкт, розташований в
АДРЕСА_2 та корпоративні права на
приватне підприємство
"Фаворит-Николаев", у власності якого
знаходяться активи: нежитлові
приміщення магазина, розташованого в
АДРЕСА_3, нежитловий об'єкт,
розташований в АДРЕСА_4 і торгове і
офісне обладнання та інше майно, яке
забезпечує ведення діяльності ПП
"Фаворит-Николаев".

Відповідно до ч.4 ст. 372 ЦК України
договір про поділ нерухомого майна, що
є у спільній сумісній власності
укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно ч. 2 ст. 69 СК України договір про
поділ житлового будинку, квартири,
іншого нерухомого майна, а також виділ
нерухомого майна дружині, чоловікові
зі складу усього майна подружжя має
бути нотаріально посвідчений.

Як вбачається з ч.1 ст. 635 ЦК України
попередній договір укладається у
формі, встановленій для основного
договору, а якщо форма основного
договору не встановлена - у письмовій
формі.

Відповідно ч.1 ст. 220 ЦК України у разі
недодержання сторонами вимоги закону
про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним.

Отже, оскільки сторонами не було
додержані вимоги закону про
нотаріальне посвідчення попереднього
договору, як це встановлено для
основаного договору про поділ
нерухомого майна, що є у спільній
сумісній власності, попередній договір
від 28.02.2008 року є нікчемним.

Таким чином, на підставі викладено, суд
приходить до переконання, про
відсутність підстав для визнання
попереднього договору від 28.02.2008 року
недійсним, у зв'язку з чим позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання недійсним попереднього
договору - відмовити.

Рішення набирає законної сили через
10 днів після його проголошення та може
бути оскаржено до апеляційного суду
Миколаївської області через
Заводський районний суд м. Миколаєва в
строк і порядок, встановлений ст. ст. 294,
296 ЦПК України.

Суддя:

С.В. Щербина