Справа № 523/9214/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2014 р.

Суворовський районний суд м. Одеси в
складі:

Головуючого - Аліної С.С.

при секретарі - Присяжного А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
Одеська міська рада про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
уточненим позовом до ОСОБА_2, третя
особа Одеська міська рада про визнання
права власності в порядку спадкування
за законом на 7/24 частини житлового
будинку АДРЕСА_1 у м.Одесі, після
померлої ОСОБА_3.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що його
батько ОСОБА_4, був власником житлового
будинку, який знаходиться за адресою: м.
Одеса, АДРЕСА_2, відповідно до Свідоцтва
про право власності на житловий
будинок, яке видано жилкомвідділом
виконкому Суворовської районної Ради
народних депутатів від 07.09.1989 року, та
зареєстровано в КП ОМБТІ та РОН.

04 грудня 2000 року батько позивача
ОСОБА_4 надав заповіт за р. № 4973, на
належний йому будинок, своїй дочці
ОСОБА_5, який посвідчений приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 - помер,
відповідно до свідоцтва про смерть від
09.11.2004 р. серія НОМЕР_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2року померла мати позивача-
ОСОБА_10, відповідно до свідоцтва про
смерть від 31.08.2012 року, серія НОМЕР_2.

Після відкриття спадщини, сестра
позивача, ОСОБА_5, звернулася до Восьмої
одеської державної нотаріальної
контори з письмовою заявою від 11.02.2005
року про отримання свідоцтва про право
на спадщину за заповітом, та з
письмовою заявою про отримання
свідоцтва про право на спадщину за
законом, від 28.03.2005 року, зазначивши про
те, що крім неї спадкоємців,
передбачених ст. 1241 ЦК України, а також
дружини, яка його пережила, немає.

В обгрунтовуння позовних вимог
позивач вказує про те, що між його
батьками ОСОБА_4 і ОСОБА_3 частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності подружжя не були
виділені в натурі, отже спадкодавцю
ОСОБА_4 на день його смерті належало
лише ? частка спільної сумісної
власності подружжя, на яку він за
законом мав право і міг заповідати.
Таким чином після смерті ОСОБА_4, донька
ОСОБА_5 могла успадкувати лише 1/2
частину житлового будинку, який
знаходиться за адресою: м. Одеса,
АДРЕСА_2. Інша ? частина повинна була
бути визнаною власністю дружини
спадкодавця ОСОБА_3

Крім того, позивач обґрунтовує
позовні вимоги тим, що його мати ОСОБА_3
повинна мати обов'язкову частку у
спадщині, у розмірі 1/12 частки житлового
будинку, також його мати, ОСОБА_3,
померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, заповіту
після себе не залишила. Отже,
спадкоємцями матері є він ( позивач) і
його сестра, тому спадкова маса, що
складає 7/12 частин житлового будинку,
яка ділиться на нього і сестру, де він
отримує 7/24 частин від житлового
будинку.

Позивач просить позовні вимоги
задовольнити, посилаючись на
ст.ст.370,1226,1241,1258,1261,ст.60 СК України.

У судовому засіданні позивач
підтримав позовні вимоги, просив суд
задовольнити з наведених у позові
підстав.

У судовому засіданні представник
відповідачки ОСОБА_2 позовні вимоги не
визнав, заперечував проти їх
задоволення.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явилася, про час і місце розгляду
справи повідомлялася судом належним
чином.

Представник третьої особи Одеська
міська рада у судове засідання не
з'явилися, про час і місце розгляду
справи повідомлялися судом належним
чином, про причини не явки до суду суд
не повідомили.

Ухвалою суду від 23 жовтня 2014 року по
справі задоволено клопотання позивача
про заміну неналежного відповідача
ОСОБА_5 на належного відповідача-
ОСОБА_2, відповідно до письмової заяви
позивача ( арк.сп.89);

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі,
вивчивши матеріали спадкової справи,
вважає, що позовні вимоги позивача є не
обґрунтовані, не доказані, тому
задоволенню не підлягають з таких
підстав.

Судом встановлено, про те, що 19 травня
1989 року Рішенням Виконавчого комітету
Суворовської районної ради народних
депутатів про прийняття в
експлуатацію домоволодіння АДРЕСА_3 у
м.Одесі встановлено про те, що ОСОБА_4 у
1958 році, самовільно побудував
домоволодіння АДРЕСА_3 у м.Одесі, за
зазначеною адресою він був прописаний
і проживав з 1955 року, просить виконком
прийняти житловий будинок в
експлуатацію. Рішенням Виконавчого
комітету Суворовської районної ради
народних депутатів вирішено:
затвердити акт комісії про прийняття в
експлуатацію домоволодіння №4 вул.1-й
Дунаєвський провулок у м.Одесі за
ОСОБА_4, з оформленням права особистої
власності.

21 липня 1989 року Рішенням Виконавчого
комітету Суворовської районної ради
народних депутатів про поділ
домоволодіння АДРЕСА_4 у м.Одесі на два
окремих домоволодіння вирішено
поділити домоволодіння АДРЕСА_4 у
м.Одесі на два самостійні
домоволодіння. Визнати право власності
на новостворені: а) домоволодіння
АДРЕСА_5 у м.Одесі, яке складається з
житлового будинку, з земельною
ділянкою площею 505 кв.м., за ОСОБА_7 ціле
домоволодіння; б) домоволодіння
АДРЕСА_6 у м.Одесі, яке складається з
житлового будинку з земельною ділянкою
площею 572 кв.м. за ОСОБА_8 ( арк.сп. 98);

07 вересня 1989 року ОСОБА_4 Виконавчим
комітетом Суворовської районної ради
народних депутатів видано свідоцтво
про право особистої власності на
житловий будинок АДРЕСА_7 у м.Одесі. На
підставі рішення Виконкому
Суворовської райради народних
депутатів за №434 від 21 липня 1989 року,
яке зареєстровано в КП ОМБТІ та РОН в
реєстровій книгі під № 21613 на стор.273 ,
книга 269.

04 грудня 2000 року ОСОБА_4 надав заповіт
серія АВН №457339 на ім'я своєї дочки
ОСОБА_5, на належний йому житловий
будинок під АДРЕСА_8 у м.Одесі, який був
посвідчений приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу Одеської області ОСОБА_9, та
зареєстрований в реєстрі за №4973;

Факт родинних стосунків між сторонами
підтверджений матеріалами справи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько
позивача ОСОБА_4, відповідно до
свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від
09.11.2004 року , яке видано Першим відділом
реєстрації актів цивільного стану
Суворовського районного управління
юстиції м.Одеси;

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина на належний йому житловий
будинок АДРЕСА_5 у м.Одесі.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України,
у першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України,
спадкоємцями померлого є його дружина
ОСОБА_3, син - ОСОБА_1, дочка - ОСОБА_5, що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст.1234 ЦК України
ОСОБА_5 є спадкоємцем за заповітом.

Як вбачається із матеріалів
справи, щодо майна померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ОСОБА_4, відкрита
спадкова справа № 163/2005 року ( арк.сп.34);

Відповідно до письмової довідки
за № 3355/01-16 від 01.09.2014 року, яка є в
матеріалах справи ( арк.сп.34), яка
надійшла до суду з Четвертої державної
нотаріальної контори, повідомлено про
те, що спадкова справа щодо майна
померлої,ІНФОРМАЦІЯ_4 року, ОСОБА_3
держнотконторою не заводилася.

Із матеріалів спадкової справи
вбачається, про те, що дочка померлого
ОСОБА_5 звернулася до Восьмої
державної нотаріальної контори з
письмовою заявою від 11 лютого 2005 року
про прийняття спадщини за заповітом,
після померлого її батька ОСОБА_4, і 28
березня 2005 року ОСОБА_5 звернулася до
Восьмої державної нотаріальної
контори з письмовою заявою про
прийняття спадщини за законом після
померлого її батька ОСОБА_4.

Спадкове майно, на яке видано
свідоцтво складається з права
власності на житловий будинок АДРЕСА_8
у м.Одесі.

27 вересня 2005 року Державним
нотаріусом Восьмої державної
нотаріальної контори видано ОСОБА_5
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом серія ВСМ № 690013, після
померлого її батька, зареєстровано в
реєстрі за № 1-3448, спадкова справа №
163/2005.

Судом встановлено, про те, що
тривалий час ніким не оскаржено, і
ніким не скасовано заповіт, який надав
ОСОБА_4 у 2000 році, а також - свідоцтво про
право на спадщину за заповітом, яке
видано у 2005 року ніким не оскаржено і не
скасовано.

Відповідно до договору дарування
частки житлового будинку від 18 червня
2014 року серія НАА 111779, який укладений
між ОСОБА_5 і ОСОБА_2, за цим договором
дарувальник ОСОБА_5, передала
безоплатно у власність, а
обдаровуваний ОСОБА_2, прийняла у
власність ? частки житлового будинку
під АДРЕСА_5 у м.Одесі, який посвідчений
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу,
зареєстровано в реєстрі за № 1375 (
арк.сп);

Відповідно до договору дарування
частки житлового будинку від 18 червня
2014 року серія НАА 111777, який укладений
між ОСОБА_5 і ОСОБА_2, за цим договором
дарувальник ОСОБА_5, передала
безоплатно у власність, а
обдаровуваний ОСОБА_2, прийняла у
власність (іншої) ? частки житлового
будинку під АДРЕСА_5 у м.Одесі,
зареєстровано в реєстрі за № 1372 (
арк.сп);

Ухвалою суду від 23 жовтня 2014 року
по справі задоволено клопотання
позивача про заміну належного
відповідача ОСОБА_5 на належного
відповідача- ОСОБА_2, відповідно до
письмової заяви позивача ( арк.сп.89);

Суд розглянув справу в межах
позовних вимог, створивши учасникам
процесу усі необхідні умови для
надання, витребування доказів,
користуючись принципом змагальності
сторін.

Відповідно до ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказуванню підлягають обставини,
які мають значення для ухвалення
рішення у справі і щодо яких у сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Із матеріалів справи вбачається,
про те, що позивач ОСОБА_1 не надав суду
письмові докази про його звернення до
державної нотаріальної контори із
письмовими заявами про прийняття
спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6
року, його матері ОСОБА_3, а також після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року його батька
ОСОБА_4.

Судом встановлено, про те, що ні
позивач ОСОБА_1, ні його мати - ОСОБА_3,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, в строки,
встановлені ст. 1270 ЦК України та в
порядку, передбаченому пунктом 220
«Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України»,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 03 березня 2004 року
за №20/5, до нотаріальної контори з
письмовими заявами про прийняття
спадщини не зверталися, що у
відповідності до положення ст.1272 ч.1
ЦК України, вважається такими, що вони
не прийняли спадщину.

Оскільки інші спадкоємці
за законом чи за заповітом до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_4, не
зверталися, ОСОБА_5, 27 вересня 2015 року,
Дердавним нотаріусом Восьмої одеської
державної нотаріальної контори,
правомірно було видано Свідоцтво про
право на спадщину за заповітом, на
зазначене вище спадкове майно, що
відповідає положенням ст. ст. 1261, 1268, 1296
ЦК України (арк.сп.43).

Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом,
пропустивши строк для прийняття
спадщини передбачений діючим
Цивільний кодексом України, та не
надав суду докази, які стали поважною
причиною для пропуску ним даного
строку.

З огляду на доведене, та
відповідно до матеріалів справи,
позивач з заявою про поновлення
процесуального строку до суду не
звертався, при таких обставинах суд не
знаходить підстав для визнання права
власності на 7/24 частини житлового
будинку АДРЕСА_5 у м.Одесі за позивачем,
в порядку спадкування за законом, після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року, його матері
ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України
за позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Правилами ст.1268 ЦК України
визначені підстави, щодо яких
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст.1270 ЦК України, він не
заявив про відмову від неї. Незалежно
від часу прийняття спадщини вона
належить спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

При таких обставинах позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, та
керуючись ст.ст.10,11,60,64, 209, 212-215,218,223 ЦПК
України, ст. ст. 1261,1268,1270,1272,1296 ЦК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа Одеська міська рада
про визнання права власності в порядку
спадкування за законом - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного суду через суд
Суворовського району міста Одеси
шляхом подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя:
Аліна С.С.