Справа № 335/5378/14-ц 2/335/1482/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року
м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя у складі: головуючого судді
Кравченко Л.Ю. при секретарі Григоренко
Н.В. розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДЕВАЛ», ОСОБА_2 про
захист прав споживачів, відшкодування
матеріальних збитків та моральної
шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом, в якому зазначив, що в 2007 році
він придбав у ТОВ «ДЕВАЛ» газовий котел
для опалення свого житлового будинку,
який розташований за адресою :
м.Запоріжжя АДРЕСА_1. Для підігріву води
в 2011 році він придбав бойлер. Для
встановлення бойлеру він звернувся до
керівника товариства ОСОБА_3 з
проханням про проведення в будинку
монтажних робіт по встановленню
бойлера та введення в експлуатацію
системи гарячого водопостачання.
Останній погодився та надав вказівку
ОСОБА_2 на проведення робіт. 10 листопада
2011 року ОСОБА_2 по закінченню робіт, за
його відсутності здійснив запуск
системи гарячого водопостачання.
Оскільки у ванній кімнаті другого
поверху будинку залишився відкритий
кран гарячої води, це призвело до
затоплення спалень та коридору другого
поверху, кухні першого поверху,
будівельних матеріалів. Просить
стягнути з відповідачів у солідарному
порядку матеріальну шкоду в розмірі
25996,53 грн., 1000 грн. витрат на проведення
експертизи, 10000 грн. моральної шкоди та
2000 грн. витрат на правову допомогу.

Позивач та його представник в судовому
засіданні на задоволенні позову
наполягають. Позивач пояснив, що 7 років
він будував житловий двоповерховий
будинок. В 2007 році він придбав у ТОВ
«ДЕВАЛ», директором якого є ОСОБА_3,
газовий котел для опалення будинку. В
осені 2011 року він придбав бойлер для
підігріву води. Для монтування бойлеру
звернувся до ОСОБА_3 Останній дав
вказівку ОСОБА_2 змонтувати бойлер у
нього в будинку. ОСОБА_2 тричі приїздив
до нього додому та надавав
консультації щодо встановлення
бойлера. Він передав останньому гроші
на придбання необхідних матеріалів. 10
листопада 2011 року ОСОБА_2 із двома
помічниками був у нього в будинку та
встановлював бойлер, він із дружиною в
цей час забирав зі школи дитину. Йому на
мобільний телефон зателефонував
ОСОБА_2 та повідомив, що все готово для
запуску системи. Перед початком
запуску системи він хотів перевірити
всі крани, щоб були перекрити, оскільки
інші будівельники, які працювали в
будинку могли залишити не перекриті
крани. Тому попросив ОСОБА_2 зачекати
його і без нього не запускати систему.
Приблизно через 20-30 хвилин він з
дружиною підходив до будинку. ОСОБА_2
знов зателефонував та повідомив, що в
будинку тече вода. Коли він зайшов до
будинку, то побачив, що з другого
поверху стікає вода. Він побіг на
другий поверх та виявив, що вода тече з
крану у ванній кімнаті. При цьому сама
ванна не була підключена до
каналізації. Вода стікала на підлогу
та, розтікаючись, падала на перший
поверх. Тобто, ОСОБА_2, змонтувавши
систему гарячого водопостачання, не
переконався, що всі крани перекриті та
відкрив воду. Води було дуже багато. За
його вимірами, з урахуванням площі
затоплення, довжини та діаметру труби,
ОСОБА_2 відкрив кран за 25 хвилин до того
часу, як він перекрив кран.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
заперечує проти задоволення позову.
Пояснив, що з 2005 по 2008 роки він працював
у ТОВ «ДЕВАЛ». У 2008 році весь колектив
товариства був звільнений, але
формально виконували вказівки ОСОБА_3 В
листопаді 2011 року він був в магазині
«Гейзер». ОСОБА_3 попросив розібратися
із монтажем бойлеру в будинку позивача.
Він тричі приїздив в будинок позивача
та надавав консультації щодо
становлення бойлеру та придбання
необхідних інструментів. В день
затоплення будинку він із двома
помічниками знаходився у будинку
позивача при цьому останнього дома не
було. Помічники закінчили роботу по
монтажу і залишилося відкрити воду, щоб
перевірити роботу. Він зателефонував
позивачу, але той сказав, щоб він
дочекався його приходу. Він діждався
позивача і в його присутності відкрив
кран холодної води, яка почала
набиратися у 200 літровий бак бойлеру.
Приблизно через 10 хвилин вода почала
литися з другого поверху. Води було
дуже багато і він допомагав збирати
воду у відра, а його помічники швидко
покинули будинок. Прізвищ помічників
не знає, де останні мешкають також йому
не відомо. При цьому він не пам'ятає, щоб
бачив дружину позивача у будинку. Він
на другий поверх не піднімався,
гідравліку не робив. Його вини у
затопленні будинку не має.

Представник відповідача ТОВ «ДЕВАЛ» в
судові засідання не з'явився, причини
неявки суду не повідомив.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні
повідомив, що він разом із
компаньйоном ОСОБА_1 знаходився в
магазині «Гейзер». В його присутності
ОСОБА_3 надав вказівку ОСОБА_2 на
виконання робіт щодо встановлення
водонагрівача. В будинок позивача
приїздив ОСОБА_2 із двома помічниками.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5
пояснила, що вона є дружиною позивача.
Їх будинок будувався 7 років. В
листопаді 2011 року вони планували
вселитися із сім'єю. В день затоплення
будинку в денний час, вона із чоловіком
їздила за дитиною забирати зі школи. Її
чоловіку зателефонував ОСОБА_2 Під час
розмови з останнім її чоловік сказав,
щоб той без нього не запускав воду.
Через деякий час ОСОБА_2 знов
зателефонував чоловіку та повідомив,
що будинок затоплений. Коли вона з
чоловіком приїхали до дому, то першим
ввійшов чоловік, а потім вона. Вона
побачила як вода лилася водоспадом з
другого поверху. Помічники ОСОБА_2
швидко покинули будинок. На наступний
день вона із сусідами склала акт про
затоплення будинку. У зв'язку із
затопленням будинку їхнє вселення від
термінувалося та вони вселилися в
кінці грудня 2011 року.

Суд, заслухавши пояснення сторін та
свідків, вивчивши матеріали справи,
вважає що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що відповідно до
технічного паспорту на садибний
(індивідуальний) житловий будинок
АДРЕСА_2 в м.Запоріжжя за ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 зареєстровано по 13/50 частин
будинку.

11.11.2011 року ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 був
складений акт про те, що 1011.2011 року
приблизно в 16.30 годин представник фірми
«Гейзер» виконував дослідження
системи гарячого водопостачання
будинку, в результаті чого відбулося
затоплення спальної кімнати, коридору
(загальною площею 27.кв.м), стелі та
колони першого поверху ( загальною
площею 25 кв.м.).

Як вбачається з матеріалів цивільної
справи ОСОБА_1 повідомляв ОСОБА_3 про
проведення експертиз.

Згідно з висновком спеціалістів
«Науково-дослідницького центру
незалежних споживчих експертиз
«УКРТЕСТ» №83 від 07.12.2011 року загальна
вартість матеріальної шкоди, завданої
володільцю будинку АДРЕСА_3 складає
25996,53 грн. Відповідно до квитанції,
вартість проведення експертизи
складає 1000 грн.

Згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 01.04.2007
року ОСОБА_2 прийнятий на посаду
менеджера відділу оптових продаж ТОВ
«ДЕВАЛ». 28.11.2008 року ОСОБА_2 звільнений з
займаної посади за згодою сторін на
підставі п.1 ст.36 КЗпП.

Позивачем не надано жодного
доказу на підтвердження того, що ОСОБА_2
перебував у трудових відносинах із ТОВ
«ДЕВАЛ», тому позовні вимоги до
товариства не підлягають задоволенню.

У відповідності з ч.1 ст.1166 Цивільного
кодексу України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 ст.837 ЦК України передбачено,
що за договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали між собою усний
договір підряду щодо встановлення та
запуску системи водопостачання, умовою
якого було здійснення запуску у
присутності замовника, що не заперечує
відповідач та підтверджується
показами позивача та його дружини.

Отже в результаті порушення умов
договору відбулося затоплення будинку.

Згідно ч.2 ст.1192 ЦК України розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, наявний причинний зв'язок
між винними діями відповідача ОСОБА_2
та спричиненою позивачу матеріальною
шкодою в розмірі 25996,53 грн., розмір якої
підтверджується висновком експерта та
не заперечується відповідачем.

Вартість проведення експертизи 1000 грн.
підтверджується відповідною
квитанцією.

Обґрунтовуючи розмір моральної
шкоди, позивач вказав, що затоплення
будинку призвело до душевних страждань
через пошкодження житлового будинку.
Запланований переїзд у новий будинок
всією сім'єю напередодні зими 2011-2012
роки не відбувся, що призвело до
напружених стосунків у родині,
погіршився стан його здоров'я.

Вина відповідача ОСОБА_8 в заподіяні
моральної шкоди позивачу повністю
підтверджується матеріалами справи.

Розмір відшкодування моральної шкоди
суд визначає залежно від характеру
та обсягу страждань, яких зазнав
позивач та характеру немайнових втрат.
При цьому суд враховує вимушені зміни у
життєвих стосунках позивачів, важкість
морально-психологічних хвилювань,
тривалість цих змін.

Розмір відшкодування моральної шкоди у
сумі 10000 грн., на думку суду достатніми
доказами не обґрунтований та не
відповідає фактичним обставинам
справи.

Тому суд, виходячи з засад розумності,
виваженості та справедливості вважає,
що моральна шкода підлягає
відшкодуванню у розмірі 500 грн.

Згідно приписів ч.1,2 ст. 84 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги. Граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

Відповідно до ст..1 Закону
України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах» розмір
компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних справах, в яких
така компенсація виплачується
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, іншою стороною, а в
адміністративних справах - суб'єктом
владних повноважень, не може
перевищувати 40 відсотків
встановленої законом мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі
за годину участі особи, яка надавала
правову допомогу, у судовому
засіданні, під час вчинення окремих
процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Вказана позивачем сума 2000 грн. за
правову допомогу не обґрунтована,
позивачем не надано жодних належних
доказів, які б підтверджували час
витрачений для підготовки позовної
заяви, відповідний розрахунок
відсутній.

Тому вимоги позивача про стягнення з
відповідачів судових витрат на правову
допомогу у розмірі 2000 грн. суд вважає
необґрунтованим та не доведеним.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 212-215 ЦПК
України, ст..837, 1166, 1192 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ОСОБА_1 25996,53 гривень
матеріальної шкоди, 1000 грн. за
проведення експертизи, 500 гривень
моральної шкоди та 503,58 грн. сплачених
судових витрат.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд Запорізької області на
протязі десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Л.Ю.Кравченко