Золотоніський міськрайонний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/4014/14-ц

номер провадження 2/695/1379/14

28 листопада 2014 року
м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд
Черкаської області в складі:
головуючого судді
Матвієнко М.В.,

при секретарях Овдієнко Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Золотоноша
справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ
«Золотоніський цегельний завод» про
стягнення заборгованості по
заробітній платі та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 згідно наказу від 23.05.2014р. був
прийнятий на посаду водія на персу ТОВ
«Золотоніський цегельний завод» та
звільнений з роботи за згодою сторін,
відповідно до наказу № 4 від 21.07.2014р.

ОСОБА_1 вважаючи, що йому неповно
виплачена заробітна плата, звернувся
до суду із позовом до ТОВ
«Золотоніський цегельний завод» про
стягнення заборгованості по
заробітній платі, середнього заробітку
за затримання розрахунку та моральної
шкоди.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник адвокат ОСОБА_2
підтримали позов повністю та
наполягали на його задоволенні,
обґрунтовуючи свої вимоги тими
обставинами, що відповідачем не
здійснена йому при звільненні в
повному обсязі виплата заробітної
плати, яка на його думку на момент
звернення до суду складає 1 500 грн., а
також середній заробіток за час
затримки виплати заробітної плати за
період із 21.07.2014р. по 24.09.2014р. становить 2
436 грн., а тому загальна сума
заборгованості складає 3 936 грн.

Позивач також просить стягнути
моральну шкоду в сумі 2 000 грн., яку
обґрунтовує моральними переживаннями
та вимушеністю шукати додаткові доходи
для забезпечення своєї сім'ї. Він також
пояснив, що після звільнення із 23.07.2014р.
був працевлаштований на ТОВ ПЗДГ
«Золотоніський» трактористом. Крім
того, він також визнав факт його
відсутності на роботі один день.
Відсутність його на роботі в інші дні
він заперечує, як заперечує працю на
підприємстві по 4 год. на добу. Просить
позов задовольнити повністю.

Представник відповідача ТОВ
«Золотоніський цегельний завод»
Коковіна Ю.С. в судовому засіданні
позов не визнала та пояснила, що завод
не має заборгованості по заробітній
платі перед ОСОБА_1, оскільки
розрахунки відповідно до фактично
відпрацьованого часу із позивачем по
заробітній платі проведені на час його
звільнення. Вона також пояснила, що
відповідно до штатного розпису, який
був чинним на травень-липень 2014р.
тарифні розцінки були встановлені з
розрахунку на 1 тис. цегли для водія на
пресу 2,80 грн. Так як завод працював не
на повну потужність, норми виробітку не
було, а тому оплата проводилася за
фактично відпрацьований час
відповідно до табелю, який складався
завідуючим виробництвом ОСОБА_4 У
задоволенні позову просить суд
відмовити.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_4 пояснив, що він є завідуючим
виробництвом на ТОВ «Золотоніський
цегельний завод» та в його посадові
обов'язки також входить ведення
табелів робочого часу працівників,
пов'язаних безпосередньо із виробничим
процесом, в тім числі ОСОБА_1 Робочий
час та явку на роботу працівників він
спочатку фіксував у робочому зошиті, а
в кінці робочого дня переносив ці дані
в табель робочого часу. В дні коли завод
фактично не працював, тобто не
виготовлялася цегла ОСОБА_1 за усною
домовленістю із ним був відсутній на
робочому місці, а також були випадки, що
він відпрошувався з роботи в особистих
справах.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_5, яка є головним бухгалтером ТОВ
«Золотоніський цегельний завод»,
пояснила, що заробітна плата
працівникам нараховувалася за
фактично відпрацьований час, згідно
наданих завідуючим виробництвом
ОСОБА_4 табелів із розрахунку 1 250 грн.
за місяць, оскільки завод в період
травень-липень майже не працюють, а
тому не було виробітку норми, згідно
штатного розпису. Вона також пояснила,
що якщо в табелі відсутні дані про
відпрацьований час в робочі дні тижня,
то це означає, що фактично працівник на
роботі був відсутній. Це також
стосується позивача ОСОБА_1 Заяви
працівники в ці дні за свій рахунок не
писали, так як заробітна плата
нараховувалася за фактично
відпрацьований час.

Суд, вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення та доводи сторін,
докази надані стороною відповідача та
досліджені в судовому засіданні,
пояснення свідків, приходить до
висновку, що позов ОСОБА_1 до
задоволення не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 90 КЗпП України при
відрядній оплаті праці розцінки
визначаються виходячи з установлених
розрядів роботи, тарифних ставок
(окладів) і норм виробітку (норм часу).
Відрядна розцінка визначається шляхом
ділення погодинної (денної) тарифної
ставки, яка відповідає розряду роботи,
що виконується, на погодинну (денну)
норму виробітку. Відрядна розцінка
може бути визначена також шляхом
множення погодинної (денної) тарифної
ставки, яка відповідає розряду роботи,
що виконується, на встановлену норму
часу в годинах або днях.

Відповідно до ст. 89 КЗпП України заміна
і перегляд єдиних і типових
(міжгалузевих, галузевих, відомчих)
норм здійснюється органами, які їх
затвердили.

Згідно ст. 111 КЗпП України при
невиконанні норм виробітку не з вини
працівника оплата проводиться за
фактично виконану роботу. Місячна
заробітна плата в цьому разі не може
бути нижчою від двох третин тарифної
ставки встановленого йому розряду
(окладу). При невиконанні норм
виробітку з вини працівника оплата
проводиться відповідно до виконаної
роботи.

Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України в
разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Ст. 60 ЦПК України передбачає, що кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Як встановлено судом, під час огляду в
судовому засіданні оригіналу робочого
зошита завідуючого виробництвом
ОСОБА_4, в ньому має місце фіксування
явки працівників та робочого часу, що в
послідуючому перенесено до табелю
обліку робочого часу за відповідний
місяць. Зазначені дані стверджуються
даними табелю обліку використаного
робочого часу за травень, червень,
липень 2014р. та відомостями за цей же
період на виплату грошей.

На думку суду, позивачем ОСОБА_1.є не
доведеною в судовому засіданні
наявність заборгованості по
заробітній платі в сумі 1 500 грн. ТОВ
«Золотоніський цегельний завод» та не
спростовані позивачем доводи
відповідача про відсутність такої
заборгованості.

За цих обставин, суд відмовляє
позивачеві ОСОБА_1 у задоволенні позову
повністю внаслідок його недоведеності.

Керуючись ст.ст. 60, 88, 212-215 ЦПК України,
ст.ст. 85-92 КЗпП України, Постановою
Пленуму ВСУ № 13 від 24.12.1999р. з
подальшими змінами та доповненнями
«Про практику застосування судами
законодавства про оплату праці», суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ
«Золотоніський цегельний завод» про
стягнення заборгованості по
заробітній платі та моральної шкоди -
відмовити внаслідок його
недоведеності.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Черкаської області
через Золотоніський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
М. В. Матвієнко

Повний текст рішення виготовлено
03.12.2014 року.