Справа № 648/4858/14-ц
Провадження № 2/648/1274/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року
смт.
Білозерка

Білозерський районний суд
Херсонської області в складі:

головуючого - судді:
Кусік І.В.,

при секретарі:
Думітраш О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на ? частину
спільного майна подружжя, -

ВИРІШИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним
позовом, в якому вказала, що вона
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_2 з 22.09.1979 року по 24.02.2000 рік. В
період шлюбу, в липні 1990 року за спільні
кошти з позивачем останній придбав за
остаточною продажною вартістю
нерухоме майно - житловий будинок з
надвірними господарськими будівлями
та спорудами, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 Білозерського р-ну,
Херсонської області. Однак, ОСОБА_2
відмовився оформити договір з
продавцем будинку - Станіславським РТП
в нотаріальній конторі, оскільки
вважав таке посвідчення недоцільним.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер колишній
чоловік позивача - ОСОБА_2 і
спадкоємцем майна померлого став його
син ОСОБА_2 - відповідач у справі, за
яким рішенням Білозерського районного
суду Херсонської області від 03.06.2014
року було визнано право власності на ?
частину спірного житлового будинку.
Позивач, вважаючи себе співвласницею
спільного майна подружжя, не може
зареєструвати право власності та
отримати свідоцтво про право
власності на ? частину спільного майна
подружжя - у зв'язку з тим, що
правовстановлюючий документ на
будинок колишньому чоловікові не
видавався, а подані позивачкою
документи для реєстрації права
власності не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав наявним
документам. Позивач просила суд
визнати за нею право власності на ?
частину житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами, що знаходиться
по АДРЕСА_1 в с. Станіслав,
Білозерського р-ну, Херсонської
області.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача ОСОБА_3 позов
підтримали, надали суду пояснення, що
відповідають викладеному в позові.

Відповідач надав суду заяву, якою
просив суд проводити розгляд справи
без його участі, не заперечував проти
задоволення позовних вимог.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні ним правовідносини:

Згідно витягу з Державного реєстру
актів цивільного стану громадян про
шлюб №2, свідоцтва про розірвання
шлюбу серії АДРЕСА_2, свідоцтва про
смерть серії АДРЕСА_3 позивач в період
з 22.09.1979 року по 24.02.2000 рік перебувала у
зареєстрованому шлюбі з померлим
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4.

Згідно рішення державного реєстратора
прав на нерухоме майно від 11.08.2014 року
ОСОБА_1 було відмовлено у державній
реєстрації права власності на ?
частину спірного житлового будинку у
зв'язку з тим, що подані документи не
відповідають вимогам та не дають змоги
встановити відповідність заявлених
прав документам.

Згідно довідки-характеристики
Обласного БТІ та реєстраційного
посвідчення, домоволодіння АДРЕСА_1
Білозерського району, Херсонської
області зареєстровано за
Станіславським ремонтно-транспортним
підприємством.

Згідно ст. ст. 22, 28, 29 КпШС України, майно,
нажите подружжям за час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю, кожен з
подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження майном.
Якщо між подружжям не досягнуто згоди
про спосіб поділу спільного майна, то
за позовом подружжя або одного з них
суд може постановити рішення про
поділ майна в натурі, при цьому, для
вимоги про поділ майна, яке є спільною
сумісною власністю розведеного
подружжя, встановлюється трирічний
строк позовної давності.

Вислухавши позивача та його
представника, вивчивши матеріали
справи, суд дійшов висновку про те, що
суду не надано належних доказів того,
що спірне майно було нажите в період
шлюбу, також не надано належних доказів
виникнення у одного з подружжя права
власності на спірне майно, натомість,
було надано докази, які свідчать, що
власником спірного будинку є
Станіславське ремонтно-транспортне
підприємство. З огляду на
вищевикладене суд відмовляє у
задоволенні даного позову.

Крім того суд звертає увагу на те, що
позивачем пропущено строк звернення до
суду з даним позовом, що, згідно
положень ст. 10 КпШС України та ст. 75 ЦК
України (в ред. 1963 року) є підставою для
відмови у задоволенні позову незалежно
від заяви сторін.

Керуючись ст. ст. 15, 57-64, 212-215 ЦПК України,
на підставі ст. ст. 10, 22, 28, 29 КпШС
України та ст. 75 ЦК України (в ред. 1963
року), суд,-

ВРІШИВ:

ОСОБА_1 відмовити повністю у
задоволенні її позову до ОСОБА_2 про
визнання права власності на ? частину
спільного майна подружжя.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Головуючий суддя:

Кусік І.В.