Справа № 1311/114/12
Головуючий у 1 інстанції: Костюк У.І.
Провадження № 22-ц/783/5096/14
Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючої судді -
Копняк С.М.

суддів -
Кабаля І.І., Монастирецького Д.І.

секретар -
Матяш С.І.

з участю представника апелянта -
ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

представника ОСОБА_5, ОСОБА_6 - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційними скаргами відповідача
Державно територіально-галузеве
об»єднання «Львівська залізниця»,
третьої особи ОСОБА_3 на рішення
Кам»янка-Бузького районного суду
Львівської області від 08 квітня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_9 до Державно
територіально-галузевого об»єднання
«Львівська залізниця», приватного
акціонерного товариства «Гарантія»,
третьої особи ОСОБА_3 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваним рішенням позов
задоволено частково.

Стягнуто з приватного акціонерного
товариства «Страхове товариство
«Гарантія» на користь ОСОБА_5
матеріальну шкоду в сумі 9102,03 грн. та
2550,00 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з державного
територіально-галузевого об'єднання
«Львівська залізниця» на користь
ОСОБА_5 30 000, 00 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з приватного
акціонерного товариства «Страхове
товариство «Гарантія» на користь
ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 382,84
грн. та 2550, 00 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з державного
територіально-галузевого об'єднання
«Львівська залізниця» на користь
ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 5000, 00 грн.

Стягнуто з приватного
акціонерного товариства «Страхове
товариство «Гарантія» на користь
ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 172,98
грн. та 2550,00 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з державного
територіально-галузевого об'єднання
«Львівська залізниця» на користь
ОСОБА_9 моральну шкоду в сумі 1000, 00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено за безпідстаністю.

Вирішено питання судового
збору.

Рішення суду оскаржили
відповідач ДТГО «Львівська залізниця»
та третя особа ОСОБА_3

Апелянт ДТГО «Львівська залізниця» в
обґрунтування апеляційної скарги
посилається на те, що оскаржуване
рішення в частині стягнення з апелянта
на користь позивачів моральної шкоди
на загальну суму 36 000 грн. є незаконним
та необґрунтованим, а висновки суду в
ньому є такими, що не відповідають
дійсним обставинам справи, які суд
вважав встановленими, суд неповно
з»ясував усі обставини, що мають
значення для справи, розглянув справу з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Зазначає, що суд не з»ясував та не
перевірив матеріали ДТП, складені
працівниками дорожньої патрульної
служби на місці події, не дослідив
обставин дотримання Правил дорожнього
руху ОСОБА_5 під час руху його
автомобіля і скоєння ДТП. Матеріали
справи не містять жодного доказу
причинно-наслідкового зв»язку між ДТП
та захворюванням ОСОБА_5, на що суд не
звернув увагу під час розгляду справи.
Відсутні в матеріалах справи також
докази втрати працездатності, на що
покликається ОСОБА_9 в позовній заяві
та в уточненнях до позовної заяви від 10
січня 2014 року, оцінюючи розмір завданої
йому моральної шкоди, однак суд не взяв
це до уваги.

Просить рішення Кам»янка -Бузького
районного суду Львівської області від
08 квітня 2014 року скасувати та ухвалити
нове рішення, яким в задоволенні
позовних вимог до ДТГО «Львівська
залізниця» відмовити у задоволенні
позову у повному обсязі. Стягнути з
позивачів на користь апелянта судові
витрати за подання апеляційної скарги.

В свою чергу, апелянт ОСОБА_3 в
обґрунтування апеляційної скарги
посилається на те, що оскаржуване
рішення суду є необґрунтованим в
частині стягнення з ДТГО «Львівська
залізниця» в користь ОСОБА_5 моральної
шкоди, крім того, ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Зазначає, що сума 30 000 грн. не враховує
характер та обсяги заподіяних позивачу
моральних та фізичних страждань,
відсутні дані про стан здоров»я, а саме
щодо характеру та тривалості
страждань, а також відсутнє
обґрунтування наслідків, істотності
вимушених змін у життєвих чи
виробничих стосунках.

Просить рішення Кам»янка -Бузького
районного суду Львівської області від
08 квітня 2014 року змінити в частині
стягнення з ДТГО «Львівська залізниця»
в користь ОСОБА_5 моральної шкоди в
розмірі 30 000 грн., стягнувши 5000 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника апелянта ОСОБА_2 та
представника третьої особи ОСОБА_4 в
підтримання мотивів, викладених в
апеляційній скарзі, пояснення
представника позивачів ОСОБА_7 в
заперечення мотивів, викладених в
апеляційній скарзі, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів прийшла до
висновку про відхилення таких з
наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом своїх порушених прав, а суд,
здійснюючи правосуддя, захищає
порушені права цих осіб у спосіб,
визначений законами України.

Перелік можливих способів захисту
міститься в ст.16 ЦК України.

За приписами ч.1 ст.303 ЦПК України,
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Пленум Верховного Суд України у п. 11
Постанови «Про судове рішення у
цивільній справі» від 18 грудня 2009 року
№11 роз»яснив, що у мотивувальній
частині рішення слід наводити дані про
встановлені судом обставини, що мають
значення для справи, їх юридичну оцінку
та визначені відповідно до них
правовідносини, а також оцінку всіх
доказів.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване
рішення в повній мірі відповідає
зазначеним вимогам.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовуються вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження; 3)
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Зі змісту постанови Жовківського
районного суду Львівської області від
14.06.2011 року вбачається, що 30.01.2008 року
ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Шкода
Октавія», р.н. НОМЕР_1, знаходячись в с.
Малі Підліски Жовківського району
Львівської області, порушив Правила
дорожнього руху, внаслідок чого вчинив
зіткнення з автомобілем марки
«Мазда-626», р.н. НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_5 Внаслідок ДТП пасажир
автомобіля «Мазда-626» ОСОБА_6 та водій
автомобіля ОСОБА_5 отримали середньої
тяжкості тілесні ушкодження.
Кримінальна справа про обвинувачення
ОСОБА_3 за ч.1 ст. 286 КК України закрита в
зв'язку з закінченням строків давності
притягнення до кримінальної
відповідальності. Цивільні позови
залишені без розгляду.

Як вбачається з копії полісу №
ВА/9092897 на момент дорожньо-транспортної
пригоди, яка мала місце 30.01.2008 року за
участю автомобіля Залізниці марки
«Шкода Октавія», під керуванням ОСОБА_3,
цивільно-правова відповідальність
Залізниці була застрахована у
Львівській регіональній дирекції ВАТ
«Страхова компанія «Гарантія». Термін
дії полісу з 14.12.2007 р. до 13.12.2008 р.
Страхова сума за полісом: 25000,00 грн. за
шкоду, заподіяну майну третіх осіб та
51000,00 грн. за шкоду, заподіяну життю і
здоров'ю.

Відповідно до п. 22. 1 ст. 22
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до страхових сум
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транснортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Рішення суду першої інстанції в
частині позовних вимог про стягнення
страхового відшкодування ніким із
сторін не оскаржується, тому судом
апеляційної інстанції не
перевіряється.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України
юридична або фізична особа відшкодовує
шкоду, завдану їхнім працівником під
час виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Згідно з копією трудової книжки
винуватець ДТП ОСОБА_3 перебував у
трудових відносинах з Державним
територіально-галузевим об'єднанням
«Львівська залізниця», 11.01.2007 року був
переведений на автомобіль
«Шкода-Октавія». На 28-31 січня 2008 року
ОСОБА_3 було видано подорожній лист
службового легкового автомобіля
«Шкода-Октавія» р.н. НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Згідно з п. 22.3 ст. 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» в редакції від 16.11.2008 року,
чинній час виникнення даних
правовідносин, потерпілому
відшкодовується також моральна
шкода, передбачена п.п.1,2 ч.2 ст. 23 ЦК
України. Така шкода
відшкодовується у встановленому
судом розмірі відповідно до вимог
статті 23 ЦК України. При цьому
страховик відшкодовує не більше ніж 5
відсотків ліміту, визначеного у п. 9.3 ст.
9 цього Закону. Різницю між сумою
відшкодування, визначеною судом, та
сумою, яка має бути відшкодована
страховиком, сплачує особа, яку
визнано винною у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи характер та
ступінь тяжкості отриманих позивачами
тілесних ушкоджень, що завдали їм
сильного фізичного болю, душевних та
емоційних переживань, страждань, те,
що потерпілі потребували тривалого
лікування, внаслідок чого були
позбавлені можливості повноцінно
спілкуватись із членами родини,
друзями, що призвело до порушення
звиклого способу життя, а відтак
виходячи з вимог розумності і
справедливості, суд першої інстанції,
оцінюючи моральні страждання кожного з
позивачів зокрема, прийшов до вірного
висновку, що з відповідача ПрАТ
«Страхове товариство «Гарантія» в
користь позивачів необхідно стягнути
завдану їм моральну шкоду в розмірі 2550
грн. кожному; з відповідача ДТГО
«Львівська залізниця» стягнути
моральну шкоду в користь ОСОБА_5 30000,00
грн., ОСОБА_6- 5000.00 грн., ОСОБА_9 - 1000,00 грн.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому підстав
для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні
обставини справи, вірно застосовано
матеріальний закон та дотримана
процедура розгляду, передбачена ЦПК
України, а тому колегія суддів не
вбачає підстав для скасування рішення
суду.

Керуючись ст. ст. 209 ч.3, 303, 304, 307 ч.1 п.1, 314,
315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги відповідача
Державного територіально-галузевого
об»єднання «Львівська залізниця» та
третьої особи: ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Кам»янка-Бузького районного
суду Львівської області від 08 квітня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом 20-ти днів безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ з дня набрання ухвалою
апеляційного суду законної сили.

Головуюча
Копняк С.М.

Судді:
Кабаль І.І.

Монастирецький Д.І.