Справа № 314/5691/14-ц
Провадження № 2/314/1539/2014
Повне рішення суду, складено 12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Вільнянськ
07 листопада
2014 року

Вільнянський районний суд Запорізької
області у складі:

головуючий суддя - Кофанов А.В.,

при секретарі - Лазечна Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
права власності,

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися
до суду з позовом до ОСОБА_3, який
уточнили під час судового розгляду, і
згідно якого вимагають: визнати
житловий будинок АДРЕСА_1 об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя - позивача ОСОБА_2 та померлої
ОСОБА_4; визнати за ОСОБА_2 право
власності на 1/2 частину зазначеного
житлового будинку як на частку у
спільному майні подружжя; визнати за
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку спадкування
після померлої ОСОБА_4 право власності
на 1/6 частину житлового будинку за
кожним з них.

Під час судового розгляду справи
представник позивачів адвокат ОСОБА_5
підтримав заявлені вимоги, просить їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 заявив про визнання
позову, не заперечує проти вимог
позивачів, лише звернув увагу суду на
неналежну поведінку позивача ОСОБА_1 до
померлої матері.

Суд вважає, що позов підлягає
задоволенню частково.

Так, 15.02.1974 року позивач ОСОБА_2 уклав
шлюб з ОСОБА_6, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Під час
перебування у шлюбі 01.09.2001 року ОСОБА_4
придбала спірний житловий будинок
згідно договору купівлі-продажу (а.с.10),
зареєструвавши право власності на
себе; тобто житловий будинок був
придбаний подружжям під час
перебування у шлюбі.

Згідно ст.22 КпШС України в ред.1969 року,
що діяла на момент укладення угоди
купівлі-продажу, майно, нажите
подружжям за час шлюбу, є його спільною
сумісною власністю. Кожен з подружжя
має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном. Подружжя користується рівними
правами на майно і в тому разі, якщо
один з них був зайнятий веденням
домашнього господарства, доглядом за
дітьми або з інших поважних причин не
мав самостійного заробітку.

Згідно ст.60 СК України в ред.2002 року,
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

У зв'язку із наведеним суд вважає
обґрунтованими доводи позивача ОСОБА_2
про те, що спірний житловий будинок є
об'єктом права спільної сумісної
власності його та ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 померла (а.с.12),
заповіту вона не залишила.

Згідно ст.1226 ЦК України, частка у праві
спільної сумісної власності
спадкується на загальних підставах.
Суб'єкт права спільної сумісної
власності має право заповідати свою
частку у праві спільної сумісної
власності до її визначення та виділу в
натурі.

Згідно ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

Таким чином, щодо спірного житлового
будинку слід вважати, що до складу
спадкового майна ОСОБА_4 увійшла 1/2
частина житлового будинку як частка
померлої у спільному сумісному майні, а
інша 1/2 частина будинку належить
позивачу ОСОБА_2

Щодо вимог про визнання права
власності в порядку спадкування суд
виходить з наступного.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, діти
спадкодавця та той з подружжя, хто його
пережив, є спадкоємцями першої черги за
законом.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 своєчасно
подали до нотаріальної контори заяви
про прийняття спадщини, а саме - в межах
додаткового строку, що був їм
встановлений згідно рішення
Вільнянського районного суду
Запорізької області від 03.02.2011 року. На
момент розгляду справи це рішення
набрало законної сили та у
встановленому законом порядку не
скасовано.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України,
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1268 ЦК України,
незалежно від часу прийняття спадщини
воно належить спадкоємцю з часу
відкриття спадщини.

Враховуючи наведене, заявлені позовні
вимоги є обґрунтованими, і визнання
відповідачем позову не суперечить
закону і не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.10, 60, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання права власності -
задовольнити повністю.

Визнати житловий будинок АДРЕСА_1
об?єктом права спільної сумісної
власності подружжя - ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку виділу
частки майна, що є у спільній сумісній
власності, право власності на 1/2
частину житлового будинку АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_2 в порядку
спадкування після померлої ОСОБА_4
право власності на 1/6 частину житлового
будинку АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування після померлої ОСОБА_4
право власності на 1/6 частину житлового
будинку АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів шляхом подання апеляційної
скарги до Апеляційного суду
Запорізької області через
Вільнянський районний суд Запорізької
області.

Суддя
А.В.
Кофанов

07.11.2014 року

12.11.2014