Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1573/14-ц

19 листопада 2014 року
Богородчанський районний суд
Івано-Франківської області

в складі
головуючого судді Битківського
Л.М.,

з участю секретаря Дякун
М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Богородчани, цивільну
справу за позовом моторного
(транспортного) страхового бюро
України до ОСОБА_1 про відшкодування в
порядку регресу витрат, пов"язаних з
виплатою страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в:

Моторне (транспортне) страхове
бюро України звернулося в суд з позовом
до ОСОБА_1 про
відшкодування в порядку регресу 26268,93
грн. майнової шкоди, тобто фактичних
витрат понесених позивачем у зв'язку із
виплатою страхового відшкодування.

Свої вимоги позивач мотивує тим,
що 03.03.2011 року ОСОБА_1, керуючи
транспортним засобом марки ВАЗ-2103,
д.н.з. НОМЕР_1, порушив вимоги правил
дорожнього руху та здійснив наїзд на
припаркований автомобіль марки Опель,
д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, що
призвело до пошкодження транспортних
засобів. Постановою Богородчанського
районного суду від 25.03.2011 року ОСОБА_1
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі 360 гривень.

На час скоєння ДТП відповідач не
мав чинного договору обов"язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів.

Внаслідок протиправних дій
відповідача автомобіль Опель, д.н.з.
НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження і
потерпіла особа звернулась до
Моторного (транспортного) страхового
бюро України із заявою про виплату
страхового відшкодування за Полісом
ОСЦПВВНТЗ №ВЕ49662994. Виконуючи свої
зобов'язання позивач виплатив
потерпілій особі страхове
відшкодування у розмірі 26268,93 грн.

Посилаючись на ст.38 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" позивач просить стягнути
вказану суму, 262,68 грн судових витрат та
2000 грн за правову допомогу з
відповідача в порядку регресу, що в
загальному складає 28531,61 грн.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, подав письмове
клопотання про розгляд справи без його
участі, позовні вимоги підтримав з
викладених в заяві підстав, просив
позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з"явився. До початку розгляду справи
подав суду заперечення в якому
заявлений позов не визнав та клопотав
про відмову в задоволенні позову,
оскільки позивач пропустив
встановлений загальний трьохрічний
строк позовної давності.
Дослідивши
письмові докази, які подані у
розпорядження суду, з'ясувавши
фактичні обставини справи, суд прийшов
до висновку, що позов задоволенню не
підлягає.

Судом встановлено, що постановою
Богородчанського районного суду у
справі про адміністративне
правопорушення від 25 березня 2011 року
встановлено, що відповідач, керуючи
транспортним засобом марки ВАЗ-2103,
д.н.з. НОМЕР_1, порушив вимоги правил
дорожнього руху, та здійснив наїзд на
припаркований автомобіль марки Опель,
д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, що
призвело до пошкодження транспортних
засобів. Даною постановою ОСОБА_1
притягнено до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі 360 гривень. Таким
чином, вина відповідача у заподіяння
шкоди встановлена. МТСБУ через
відсутність у ввідповідача договору
обовязкового страхування виплатила
потерпілій особі відшкодування у
розмірі 26268,93 грн., і має право регресної
вимоги до відповідача. Проте заявлені
вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 257 ЦК України
встановлено, що загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Початок перебігу позовної
давності визначається за правилами ст.
261 ЦК України, де зазначено, що строк
позовної давності починає спливати з
моменту, коли особа дізналася або могла
дізнатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Дорожньо-транспортна подія мала
місце 03.03.2011 року, платіжним дорученням
від 20.06.2011 року позивач оплатив
потерпілому вартість заподіяного
мтеріального збитку, а до суду позивач
звернувся із позовом до ОСОБА_1 тільки
13.10.2014 року, пропустивши таким чином
встановлений статтею 257 ЦК України
загальний трьохрічний строк позовної
давності. Доказів поважності пропуску
строку звернення до суду не надав,
клопотання про поновлення пропущеного
строку не заявляв.

Відповідач заявив клопотання про
застосування строку позовної давності,
що відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 267 ЦК України
є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.257, 267 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову Моторного
(транспортного) страхового бюро
України до ОСОБА_1 про відшкодування в
порядку регресу витрат, пов"язаних з
виплатою страхового відшкодування -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Івано-Франківської області через
суд першої інстанції шляхом подання в
10-ти денний строк з дня отримання
рішення апеляційної скарги.

Головуючий
Битківський Л.М.