Справа № 203/2224/14-ц
УХВАЛА

12 вересня 2014 року суддя Кіровського
районного суду м.Дніпропетровська
Казак С.Ю. розглянувши заяву позивачки
ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного
суду м.Дніпропетровська перебуває
цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про встановлення факту
проживання однією сім’єю без
реєстрації шлюбу, визнання майна
спільною сумісною власністю,
визначення часток та визнання права
власності.

В поданій заяві позивачка
просила вжити заходів забезпечення
позову шляхом накладення заборони на
відчуження спірної квартири АДРЕСА_1. В
обґрунтування посилалась на те, що
зазначена квартира була придбана
частково за кошти, отримані в кредит за
договором з ПАТ «УкрСиббанк», яким на
теперішній час заявляються вимоги про
її виселення із спірної квартири.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.151 ЦПК
України забезпечення позову за заявою
осіб, які беруть участь у справі,
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Відповідно до п2 ч.1 ст.152 ЦПК
України позов може бути забезпечено
шляхом заборони вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК
України заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Відповідно до п.4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №9 від
22.12.2006 року «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

При вирішенні питання про
забезпечення позову суд здійснює
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням:
розумності, обґрунтованості та
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову; забезпечення
збалансованості інтересів сторін, а
також інших учасників судового
процесу; наявності зв’язку між
конкретним заходом забезпечення
позову і предметом позовної вимоги,
зокрема, чи спроможний такій захід
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову; ймовірність утруднення
виконання або невиконання рішення суду
в разі невжиття таких заходів;
запобігання порушенню у зв’язку із
вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу.

В обґрунтування необхідності
забезпечення позову позивачка
посилалась на те, що спірна квартира
АДРЕСА_1 була придбана частково за
кошти, отримані в кредит за договором з
ПАТ «УкрСиббанк», яким на теперішній
час заявляються вимоги про її
виселення із спірної квартири. В
зв’язку з чим, заходи забезпечення
позову необхідно вжити за недопущення
порушення її прав і забезпечення
виконання судового рішення.

Разом з тим, позивачкою не надано
жодних доказів на підтвердження
викладених в заяві обставин, а також
щодо намірів та можливості відчуження
спірної квартири на користь третіх
осіб, які б давали достатні підстави
вважати про можливість утруднення
виконання рішення суду по справі.

Зокрема позивачкою не надано доказів
щодо пред’явлення ПАТ «УкрСиббанк» до
неї вимоги про виселення. Крім того,
вказане питання вирішується виключно в
судовому порядку.

Враховуючи зазначені вище обставини,
суд приходить до висновку, що в
задоволенні заяви позивачки про
забезпечення позову слід відмовити за
необгрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.151,152,153,208-210 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
забезпечення позову про забезпечення
позову – відмовити.

Ухвала суду набирає законної
сили після закінчення строку на подачу
апеляційної скарги.

Ухвала суду може бути оскаржена
до Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Кіровський районний суд
м.Дніпропетровська шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п’яти
днів з дня проголошення ухвали. Якщо
ухвалу було постановлено у письмовому
провадженні або без виклику особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя

С.Ю.Казак