ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1489/14-ц
Провадження № 2/210/1141/14
У Х В А Л А

іменем України

"20" листопада 2014
р.

Дзержинський районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області у
складі:

головуючого судді – Чайкіної О.В.,

за участю секретаря – Куксенко О.В.,

сторони: не з’явилися,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК
України заяву про забезпечення позову
по цивільній справі за позовною заявою
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу
кредитором спадкодавця,-

в с т а н о в и в:

Позивач, звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу
кредитором спадкодавця.

З метою забезпечення
позовних вимог, 20 листопада 2014 року
позивач звернувся до суду із заявою у
якій просив накласти арешт на квартиру
АДРЕСА_1 та на автомобіль НОМЕР_1.
Сторони в судове засідання не
з’явилися, про час та місце розгляду
справи повідомлялися належним чином,
про причини неявки суду не повідомили.

Вивчивши матеріали справи,
суд приходить до висновку про відмову у
задоволенні заяви про забезпечення
позову виходячи з наступного.

Ухвалою Дзержинського
районного суду м. Кривого Рогу від 21
березня 2014 відкрито провадження у
зазначеній справі та призначено судове
засідання.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК
України,заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Згідно зі ст.151 ЦПК України у
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено: причини, у зв'язку з
якими потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; інші відомості, потрібні
для забезпечення позову.

Відповідно до постанови
Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року “Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову” суд, розглядаючи
заяву про забезпечення позову, має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вирішуючи питання про
забезпечення позову, згідно з
роз’ясненнями, викладеними у вказаній
постанові, суд має брати до уваги
інтереси не тільки позивача, а й інших
осіб, права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів.

Так позивачем та/або його
представником не надано суду доказів
щодо кола осіб, які проживають або
зареєстровані у ІНФОРМАЦІЯ_1, права
яких можуть бути порушені у зв’язку з
застосуванням відповідних заходів
забезпечення позову визначених
представником позивача.

Крім того, як вбачається з
матеріалів справи, відповідно до
договору № 2 про внесення змін та
доповнень до іпотечного договору №
13/11-І-1 від 30.06.2011 року квартира АДРЕСА_2
перебуває в іпотеці і не може бути
реалізована без згоди банку.

Як вбачається з відомостей, наданих
нотаріальною конторою свідоцтво про
право на спадщину після померлого
ОСОБА_4 не видавалось, спадщина не
прийнята (а.с.59).

Крім того, правилами ст.152
ЦПК України визначений перелік видів
забезпечення позову, які мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами та, виходячи з якого, за
позовами майнового характеру арешт
може бути накладений лише на
індивідуально визначене майно або
грошові кошти, що належить
відповідачеві та знаходяться у нього
або в інших осіб. Однак позивачем не
викладені обставини та не надано
доказів щодо належності квартири
АДРЕСА_2 саме відповідачу, або її дітям
(оскільки вони є спадкоємцями за
заповітом) та підтвердження ймовірного
розпорядження відповідачем вказаним
домоволодінням.

Законом передбачено, що
забезпечення позову можливе лише у
разі достатньо обґрунтованого
припущення про те, що невжиття заходів
забезпечення позову може у майбутньому
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Враховуючи вищезазначене,
суд вважає вид забезпечення позову та
доводи представника позивача про
забезпечення позову необґрунтованими
та такими, що не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст.151-153, 208-210 ЦПК
України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту по цивільній справі за позовною
заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу кредитором спадкодавця –
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
Апеляційний суд Дніпропетровської
області шляхом подання скарги через
суд першої інстанції протягом п’яти
днів з моменту оголошення ухвали.

У разі, якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя:
О. В. Чайкіна