УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 25
липня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Івано-Франківської області від 23
вересня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа -
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
Івано-Франківській області про
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою шляхом знесення
самовільно побудованих будівель і
споруд,

в с т а н о в и в:

Рішенням Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 25
липня 2014 року в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 23
вересня 2014 року апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 25 липня
2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення
судами норм процесуального права,
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій і ухвалити
нове рішення про задоволення позовних
вимог.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог, правильно встановили
характер правовідносин сторін у справі
та застосували до цих правовідносин
норми матеріального права, які їх
регулюють, вирішили спір з урахуванням
меж заявлених позовних вимог та
конкретних обставин справи на підставі
наданих сторонами доказів з
дотриманням норм процесуального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку, що судами при розгляді
справи були допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судових рішень.

Крім того вважаю за необхідне
зазначити, що долучений до касаційної
скарги лист заступника прокурора м.
Івано-Франківська від 04 листопада
2014 року № 445-14 не може бути предметом
дослідження судом касаційної
інстанції, оскільки не був предметом
дослідження попередніми судами.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 25 липня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Івано-Франківської області від 23
вересня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа -
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
Івано-Франківській області про
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою шляхом знесення
самовільно побудованих будівель і
споруд, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і
кримінальних справ
Л.М. Мазур