Номер провадження: 22-ц/785/8978/14
Головуючий у першій інстанції Кравчук
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Громіка Р.Д.

суддів - Панасенкова В.О.,
Драгомерецького М.М.

при секретарі - Фабіжевській Т.С.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2
на рішення Приморського районного суду
м. Одеси від 17 вересня 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інфокс» в особі
Одеської філії «Інфоксводоканал»,
Приватного підприємства «Сервісна
компанія «Комфорт» про спонукання
укласти договір про надання послуг з
водопостачання та водовідведення,

встановила:

15.09.2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом до Одеської філії
«Інфоксводоканал» Товариства з
обмеженою відповідальністю «Інфокс»
(далі по тексту - ОФ «Інфоксводоканал»)
про спонукання укласти договір
про надання послуг з водопостачання та
водовідведення, посилаючись на те, що
вона неодноразово намагалася укласти
прямий договір на поставку комунальних
послуг водопостачання та
водовідведення її, позивачки, квартири
АДРЕСА_1 що належить їй на праві
власності, проте відповідач
немотивовано їй відмовив, чим грубо
порушив норми Законів України «Про
захист прав споживачів», «Про
житлово-комунальні послуги».

У судовому засіданні представник
позивачки позов підтримав, просив суд
зобов'язати ТОВ «Інфокс» укласти
прямий договір надання комунальних
послуг по водопостачання та
водовідведенню квартири АДРЕСА_1
Позивачка зазначає, що вона вже уклала
прямий договір на надання послуг з
електропостачання квартири, незалежно
від того, що балансоутримувачем
будинку є ПП «Сервісна компанія
«Комфорт». При цьому вона посилається
на вимоги п.1 ч.3 ст.20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
відповідно до яких споживач
зобов'язаний укласти договір про
надання житлово-комунальних послуг,
який підготовлений виконавцем на
підставі типової форми, та на вимоги п.1
ч.2 ст.22 цього ж Закону, відповідно до
яких виробник зобов'язаний укласти зі
споживачем договір про надання
житлово-комунальних послуг. Крім того,
позивачка обґрунтовує свої позовні
вимоги положеннями ст.21 Закону України
«Про захист прав споживачів» та
статтями 16, 627, п.4 ст.633 та ст.901 ЦК
України.

Представник відповідача позов не
визнав, просить відмовити, надав суду
письмові заперечення проти позову.
Відповідач мотивував свої заперечення
тим, що у ОФ «Інфоксводоканал» відсутні
правові підстави для укладення з
позивачкою договору на надання послуг
з водопостачання, оскільки будинок
АДРЕСА_1, знаходиться на балансі ПП
«Сервісна компанія «Комфорт» і саме це
підприємство здійснює експлуатацію та
обслуговування будинку. Відповідач
зазначив, що ОФ «Інфоксводоканал» є
виробником житлово-комунальних послуг,
а ПП «Сервісна компанія «Комфорт»;
споживачем цих послуг від відповідача,
а по відношенню до позивачки ПП
«Сервісна компанія «Комфорт» є
виконавцем житлово-комунальних послуг.

На виконання ухвали Апеляційного суду
Одеської області від 21.07.2010 року до
участі у справі залучено у якості
співвідповідача Приватне підприємство
«Сервісна компанія «Комфорт» (далі по
тексту - ПП «Сервісна компанія
«Комфорт»), яке позов ОСОБА_2 не визнало
та просило у позові відмовити,
стверджуючи, що будинок АДРЕСА_1 та
водопровідні і каналізаційні мережі,
які прокладені від цього будинку до
точки підключення до місцевих
водопровідних мереж, знаходяться на
балансі ПП «Сервісна компанія
«Комфорт», з яким 01.07.2007 року укладений
договір на послуги водопостачання та
водовідведення, а відтак - договір на
водопостачання квартири позивачки
повинен укладатися з виконавцем
вказаних послуг, тобто з
балансоутримувачем ПП «Сервісна
компанія «Комфорт».

Рішенням суду у задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу в якій
просить скасувати це рішення та
постановити нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги в
повному обсязі, посилаючись при цьому
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
суддю-доповідача, доводи апеляційної
скарги та перевіривши законність і
обґрунтованість рішення в межах
позовних вимог і доводів апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає у зв'язку з тим, що районний
суд повно і всебічно дослідив і оцінив
обставини по справі, надані сторонами
докази згідно ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин, та вірно
послався на діюче законодавство.

Згідно ч. 1 статті 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних підстав.

Судом першої інстанції правильно були
встановлені наступні обставини.

ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 на
підставі свідоцтва про право
власності, виданого 10.04.2008 року
виконавчим комітетом Одеської міської
ради на підставі договору про сумісну
діяльність дольової участі у
будівництві від 22.10.2003 року №2660/299-2(р), з
додатковою угодою від 12.01.2006 року, акту
прийому - передачі.

Будинок АДРЕСА_1 перебуває на балансі
Приватного підприємства «Сервісна
компанія «Комфорт», яке 01.07. 2007 року
уклало з ТОВ «Інфокс» Договір № 93/1 на
послуги водопостачання та
водовідведення, зокрема житлового
будинку по АДРЕСА_1 (а.с.12-15).

Відповідно до ст.19 Закону України «Про
питну воду та питне водопостачання»
послуги з питного водопостачання
надаються споживачам підприємством
питного водопостачання на підставі
договору з:

· підприємствами, установами,
організаціями, що безпосередньо
користуються централізованим питним
водопостачанням;

· підприємствами, установами або
організаціями, у повному
господарському віданні або
оперативному управлінні яких
перебуває житловий фонд і до обов'язків
яких належить надання споживачам
послуг з питного водопостачання та
водовідведення;

· об'єднаннями співвласників
багатоквартирних будинків,
житлово-будівельними кооперативами та
іншими об'єднаннями власників житла,
яким передано право управління
багатоквартирними будинками та
забезпечення надання послуг з
водопостачання та водовідведення на
підставі укладених ними договорів;

· власниками будинків, що
перебувають у приватній власності.

Договір про надання послуг з питного
водопостачання укладається
безпосередньо між підприємством
питного водопостачання або
уповноваженою ним юридичною чи
фізичною особою і споживачем,
визначеним у частині першій цієї
статті.

Таким чином, договір про надання послуг
питного водопостачання укладається
безпосередньо між підприємством
питного водопостачання та споживачем,
визначеним ст.19 Закону України «Про
питну воду та питне водопостачання»,
якою передбачений вичерпний перелік
споживачів, серед яких визначені
підприємства, у повному господарському
віданні та оперативному управлінні
яких знаходиться житловий фонд.

Слід зазначити, що мешканці
багатоквартирних будинків у вказаному
переліку відсутні.

Статтею 19 Закону України «Про питну
воду та питне водопостачання»
встановлено, що учасниками відносин у
сфері житлово-комунальних послуг є:
власник, споживач, виконавець,
виробник, особливими учасниками
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг є балансоутримувач та
управитель, які залежно від
цивільно-правових угод можуть бути
споживачем, виконавцем або виробником.

Згідно ст.29 вказаного Закону договір на
надання житлово-комунальних послуг у
багатоквартирному будинку укладається
між власником квартири, орендарем чи
квартиронаймачем та
балансоутримувачем або уповноваженою
ним особою. У разі, якщо
балансоутримувач не є виконавцем, він
укладає договори на надання
житлово-комунальних послуг з іншим
виконавцем.

Отже, зі змісту даного Закону
вбачається, що виробник, тобто ОФ
«Інфоксводоканал», укладає договір про
надання послуг питного водопостачання
з балансоутримувачем, який у свою
чергу, укладає відповідні договори з
власниками квартир (орендарями,
квартиронаймачами).

Крім цього, відповідно п.4.1. Порядку
визначення виконавця
житлово-комунальних послуг у житловому
фонді, затвердженого наказом
Державного комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
25.04.2005 року №60, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 19.05. 2005
року №541/10821 (далі по тексту - Порядок),
виконавцем послуг з централізованого
опалення, централізованого постачання
холодної та гарячої води,
централізованого водовідведення може
бути: виробник зазначених послуг,
виконавець послуг з управління
будинком, спорудою або групою будинків,
інший суб'єкт господарювання, з яким
дійшли домовленості про надання таких
послуг, за умови що він відповідає
вимогам пункту 1.3 Порядку.

В свою чергу пунктом 1.3. Порядку
передбачено, що виконавцем
житлово-комунальних послуг, визначених
у пункті 1.1 Порядку, може бути суб'єкт
господарювання, предметом діяльності
якого є надання відповідних
житлово-комунальних послуг та який
може забезпечити виконання обов'язків,
визначених у частині другій статті 21
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги».

В той же час згідно ч.2 ст. 21 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги» до
обов'язків виконавця належить, зокрема,
здійснення контролю за технічним
станом інженерного обладнання
будинків, квартир, приміщень; утримання
в належному технічному стані,
здійснення технічного обслуговування
та ремонту внутрішньобудинкових мереж,
вжиття заходів щодо ліквідації
аварійних ситуацій, усунення порушень
якості послуг у терміни, встановлені
договором та/або законодавством, тощо.

Таким чином, вищенаведені вимоги до
виконавця знаходяться поза межами
компетенції відповідача ОФ
«Інфоксводоканал», а відносяться до
обов'язків балансоутримувача - ПП
«Сервісна компанія «Комфорт».

Крім того, згідно п.22 Типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення, який
просить укласти позивачка ОСОБА_2, що є
додатком до Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
№630 від 21.07.2005 року, в редакції
постанови Кабінету Міністрів України
№933 від 03.09.2009 року, точками розподілу, в
яких здійснюється передача послуг від
виконавця споживачеві, є: у
багатоквартирному будинку послуги з:
централізованого опалення -
відгалуження від стояків у межах
квартири; постачання холодної та
гарячої води - після першої
водозапірної арматури на відгалуженні
від стояка у квартирі споживача.

Виходячи з наведеного ОФ
«Інфоксводоканал» не є виконавцем у
квартирі позивачки ОСОБА_2 та не може
укладати договір і відповідати за
нього як виконавець.

На підставі вищевикладеного суд першої
інстанції дійшов правильного та
обґрунтованого висновку, що ТОВ
«Інфокс» в особі філії
«Інфоксводоканал» є виробником
зазначених послуг і не може ніяким
чином бути їх виконавцем по
відношенню до позивачки ОСОБА_2, а
відтак - її вимоги щодо укладання
безпосередньо з ТОВ «Інфокс» договору
про надання послуг з водопостачання та
водовідведення суперечить чинному
законодавству у сфері
житлово-комунальних послуг, тому не
можуть бути задоволені.

Суд першої інстанції, виконавши
всі вимоги цивільно-процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у
відповідності з діючими нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин,
та дійшов до вірного висновку, що
позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Апелянт не довела обставини, на
які посилалася як на підставу своєї
позовної заяви та апеляційної скарги.

Твердження апелянта в
апеляційній скарзі про те, що рішення
суду першої інстанції не відповідає
вимогам закону, є неспроможними.

Наведені в апеляційній скарзі
доводи не спростовують висновків суду
і не містять підстав для висновків про
порушення або неправильне
застосування судом норм права, які
привели до неправильного вирішення
справи.

Тому, на думку колегії суддів,
справа розглянута по суті правильно,
законних підстав для скасування чи
зміни рішення суду першої інстанції
немає.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315,
317, 319, 324-325 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити,
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 17 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції може
бути оскаржена в касаційному порядку
до касаційного суду протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвалою.

Головуючий
Р.Д. Громік

Судді

В.О. Панасенков

М.М. Драгомерецький