Провадження 6/127/2395/14
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2014
року
м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

при секретарі Загурській Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання головного
державного виконавця Замостянського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
у праві виїзду за межі України боржника
ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

25.11.2014 року головний державний
виконавець Замостянського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції ОСОБА_1 звернулась до суду із
поданням, погодженим начальником
відділу ОСОБА_3, про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України. Мотивувала тим,
що на виконанні у відділі знаходиться
виконавче провадження з виконання
вимоги ПФУ №ф-3379 від 15.04.2013 р. та №ф-465/25
від 03.04.2014 року про стягнення з ОСОБА_2
на користь держави заборгованості на
загальну суму 13998,32 грн. Оскільки станом
на день звернення до суду із даним
поданням заборгованість по
виконавчому провадженню не погашена,
просила тимчасово обмежити ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України до
виконання своїх зобов’язань.

В судове засідання державний
виконавець Ільчик О.Г. не з’явилась,
надала письмове клопотання про розгляд
справи без її участі.

Дослідивши матеріали подання, оцінивши
докази в їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що в задоволенні подання слід
відмовити.

Судом встановлено, що з 12.06.2014 року на
виконанні у Замостянському відділі ДВС
Вінницького МУЮ знаходиться виконавче
провадження №43600624 з виконання вимоги
ПФУ № ф-465/25 від 03.04.2014 року про
стягнення з ОСОБА_2 на користь
Вінницької об’єднаної ДПІ ГУ
Міндоходів (сума боргу у виконавчому
документі не вказана).

Згідно бази даних «Автомобіль» УДАІ у
Вінницькій області станом на 26.05.2014
року за ОСОБА_2 транспортних засобів не
зареєстровано.

Із повідомлень ПФУ від 10.09.2014 року
інформації щодо ОСОБА_2, як про особу,
яка отримує пенсію, особу, яка працює за
трудовим та цивільно-правовим
договором, про його останнє місце
роботи, не знайдено.

Згідно повідомлення ДПС України від
11.09.2014 року інформація щодо ОСОБА_2 про
джерела отримання ним доходів
відсутня.

З акту державного виконавця від 23.09.2014
року вбачається, що при примусовому
виконанні про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ПФУ боргу в сумі 5742,10 грн.
встановлено, що майна, на яке можливо
звернути стягнення в рахунок погашення
боргу, не виявлено, однак, адреси, за
якою перевірявся стан боржника,
присутність чи відсутність при цьому
самого боржника, не вказано.

Інших документів до подання не надано.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника –
фізичної особи або керівника боржника
– юридичної особи у праві виїзду за
межі України при виконанні судових
рішень вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Згідно ст. 11 п. 18 Закону України «Про
виконавче провадження» правом
державного виконавця є зокрема у разі
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Отже, аналізуючи вказані норми Закону,
словосполучення «ухилення від
виконання зобов`язань, покладених
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи), вжите у п. 5 ч. 1
ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з
України і в`їзду в Україну громадян
України та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження», позначає
з об`єктивної сторони такі діяння (дії
чи бездіяльність) особи боржника, які
полягають у навмисному чи іншому
свідомому невиконанні нею зазначених
обов`язків. У зв’язку з цим і
здійснюється примусове виконання.
Особа, яка має невиконані
зобов’язання, не може вважатись винною
в ухиленні, поки не буде доведено
протилежне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 10 ЦПК
України наявність умислу та обставини,
які є предметом посилання суб`єкта
подання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України як на
підставу його вимог, підлягають
доведенню. Зокрема, задоволення такого
подання можливе лише за умови
«доведення факту ухилення боржника від
виконання зобов`язання».

Саме невиконання боржником самостійно
зобов`язань протягом строку, про що
вказує державний виконавець, не може
свідчити про ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
суду обов`язків.

Із оглянутих в судовому засіданні
матеріалів суд з`ясував відсутність
доказів на підтвердження факту
ухилення боржника від виконання своїх
боргових зобов`язань і відомостей про
обізнаність боржника щодо наявності
відкритого виконавчого провадження та
строків його добровільного виконання.

Державним виконавцем не було вжито
заходів щодо встановлення місця
реєстрації проживання боржника,
наявності у боржника нерухомого майна,
опису і арешту рухомого майна, щодо
витребування відомостей про доходи та
майно, яким володіє боржник,
повідомлення і викликів боржника до
відділу ДВС тощо.

Державним виконавцем не перевірено
майнового стану боржника за адресою
місця проживання – вул. Київська, 38/2 в
м. Вінниці, не встановлено іншого майна
боржника, на яке може бути звернуто
стягнення і не складено належний акт.

Суд враховує, що невиконання може бути
зумовлене об`єктивними причинами,
наприклад, внаслідок відсутності
майна, але державним виконавцем не
доведено, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється
від виконання, хоча має змогу виконати
зобов`язання у повному обсязі або
частково, але не робить цього без
поважних причин.

Також суду не доведено, що саме такий
захід як обмеження у праві виїзду буде
належним для забезпечення сплати боргу
і не надано доказів належного
повідомлення боржника про направлення
відповідного подання до суду.

Враховуючи вимоги ст. 33 Конституції
України про те, що кожному гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання і право залишити
територію України, Конвенцію про
захист прав і основоположних свобод,
суд прийшов до висновку, що в
задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 11 Закону України „Про
виконавче провадження”, ст. 11, 293, 377-1
ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

В задоволенні подання головного
державного виконавця Замостянського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
у праві виїзду за межі України боржника
ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Вінницької області
через Вінницький міський суд
Вінницької області протягом п’яти
днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: