Справа № 219/446/2014-ц
У Х В А Л А

19 листопада 2014 року Артемівський
міськрайонний суд Донецької області у
складі :

головуючого судді -
Радченко Л.А.,

при секретарі -
Лосинської І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Артемівську подання
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Артемівського міськрайонного
управління юстиції в Донецькій області
ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України,

в с т а н о в и в:

Головний державний виконавець
відділу державної виконавчої служби
Артемівського міськрайонного
управління юстиції в Донецькій області
ОСОБА_1 звернулась до суду з поданням,
погодженим начальником ВДВС
Артемівського МРУЮ в Донецькій
області, про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України.

Подання обґрунтовано тим, що у ВДВС
Артемівського МРУЮ в Донецькій області
знаходиться виконавчий лист №2/219/893/2014
від 30.05.2014 року, виданий Артемівським
міськрайонним судом, про стягнення з
ОСОБА_2 заборгованості у розмірі
22842,34грн. на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк».

Головним виконавцем ОСОБА_1 у
відповідності до вимог ст.ст.17,19,20,25 ЗУ
«Про виконавче провадження» винесена
постанова «Про відкриття виконавчого
провадження» з наданням боржнику
строку для самостійного виконання
виконавчих документів, копію постанови
направлено боржнику для виконання
рекомендованим листом з повідомленням.

На підставі п.1 ст.31 ЗУ «Про
виконавче провадження» копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження,
які надсилаються рекомендованим
листом з повідомленням для вручення.
Боржник вважається повідомленим про
відкриття виконавчого провадження,
якщо йому надіслано постанову про
відкриття виконавчого провадження за
адресою, зазначеною у виконавчому
документі.

Однак, боржником самостійно у
наданий державним виконавцем строк
вимоги виконавчих документів не
виконані, державному виконавцеві не
надано жодних підтверджуючих
документів про сплату заборгованості,
тому у відповідності ст.28 ЗУ «Про
виконавче провадження» державним
виконавцем винесена постанова «Про
стягнення з боржника виконавчого
збору» на суму 243,60грн., копію постанови
направлено боржнику для виконання.

Всього сума заборгованості за
виконавчим провадженням складає
22842,34грн. Відповідно до ст.27 ЗУ «Про
виконавче провадження» державним
виконавцем розпочато примусове
виконання рішення.

Державним виконавцем було вжито
наступні заходи примусового виконання
рішень, що підтверджують повну
вчинення виконавчих дій, а саме:
направлено запити до установ з метою
з,ясування матеріального стану
боржника, згідно отриманих відповідей
було встановлено, що за боржником не
зареєстроване будь-яке рухоме та
нерухоме майно, на обліку як отримувач
пенсії не значиться,
сільськогосподарська техніка та
земельна ділянка відсутня.

06.10.2014р. при виході держвиконавця за
адресою у виконавчому документі до
ОСОБА_2 було встановлено, що перевірити
майновий стан боржника не має
можливості, оскільки, боржниця дома
відсутня, залишено виклик до відділу
державної виконавчої служби на 08.10.2014р.

Враховуючи викладене, вимоги
держвиконавця не виконано, не
дивлячись на те, що державним
виконавцем вжито усіх, передбачених
чинним законодавством заходів
примусового виконання рішень, боржник
ухиляється від виконання зобов,язань,
покладених на нього рішенням, що
підтверджується непогашеною сумою
заборгованості та не вчинення
боржником зусиль хоча б частково
сплачувати борг, а також заявою
боржника про ознайомлення з виконавчим
провадженням.

Відповідно до п.7 ст.52 ЗУ «Про
виконавче провадження» у разі якщо
сума, що підлягає стягненню за
виконавчим провадженням, не перевищує
десяти розмірів мінімальної
заробітної плати, звернення стягнення
на єдине житло боржника та земельну
ділянку, на якій розташоване це житло,
не здійснюється. У такому разі
державним виконавець зобов,язаний
вжити всіх заходів для виконання
рішення за рахунок іншого майна
боржника, яке у ОСОБА_2 на теперішній
час відсутнє.

Згідно ч.3 п. 18 ст. 11 ЗУ «Про виконавче
провадження» у разі ухилення боржника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього рішенням, державний
виконавець має право звертатися до
суду за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника -
фізичної особи.

Відповідно до ст. 337-1 Цивільного
Процесуального Кодексу України
«питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця".

З цих підстав в поданні ставиться
питання про встановлення тимчасового
обмеження у праві виїзду за межі
України боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
без вилучення паспорту громадянина
України шляхом заборони перетинати
державний кордон України до виконання
своїх зобов,язань, покладених на нього
рішенням посадової особи УПФУ в
м.Артемівську та Артемівському районі
про стягнення з нього заборгованості.
Виконання ухвали покласти на Державну
прикордонну службу України.

У судове засідання держаний
виконавець ОСОБА_1 не з,явилась, в
поданні зазначила, що просить справу
розглянути у відсутність державного
виконавця, тому, суд вважає можливим
розглянути справу у відсутність
державного виконавця.

Боржник та стягувач у судове
засідання не з'явилися, відповідно до
ч.2 ст.377-1 ЦПК України суд розглядає
подання державного виконавця про
тимчасове обмеження фізичної особи у
праві виїзду за межі України без
виклику чи повідомлення боржника та
стягувача.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що подання не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
у ВДВС Артемівського МРУЮ в Донецькій
області знаходиться виконавчий лист
№2/219/893/2014 від 30.05.2014 року, виданий
Артемівським міськрайонним судом про
стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у
розмірі 22842,34грн. на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» (а.с.43).

Відповідно до листа від 19.06.2014р.
ОСОБА_2 було направлено постанову про
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим листом №2/219/893/2014 від 30.05.2014р.
(а.с.42), що не є належним доказом
отримання боржником постанови про
відкриття виконавчого провадження,
оскільки, відсутні відомості щодо
направлення зазначеної постанови
рекомендованим листом з повідомленням
для вручення.

Згідно Інформації з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
Реєстру прав власності на нерухоме
майно, Державного реєстру іпотек,
Єдиного реєстру заборон відчуження
об,єктів нерухомого майна від 26.06.2014р.,
відомості щодо ОСОБА_2 відсутні (а.с.41).

Відповідно до єдиного акту
державного виконавця від 06.10.2014р. під
час виходу державного виконавця за
адресою боржника: м.Соледар Донецька
область вул.Носова, 1, було встановлено,
що боржниця дома відсутня, залишено
виклик до відділу державної виконавчої
служби на 08.10.2014р. (а.с.39), між тим, до
суду надійшло подання 19.11.2014р., тобто, з
часу складання акту пройшов значний
проміжок часу, тому, і такий акт не
може бути достатнім доказом про
відсутність боржника на час звернення
до суду.

У відповідності до ст.377-1 ЦПК
України питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Ст.33 Конституції України кожному,
хто на законних підставах перебуває на
території України, гарантовано свободу
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України.

ч.2 ст.6 Закону України "Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України" від 21.01.1994
року №3857-XII передбачено, що
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених п.п.1-9 ч.1 цієї
статті.

Законом передбачено юридичні
санкції у вигляді тимчасового
обмеження у праві виїзду не за
наявності факту невиконання
зобов'язань, а за ухилення від їх
виконання. У зв'язку з цим, з метою
всебічного і повного з'ясування всіх
обставин справи, встановлення дійсних
прав та обов'язків учасників спірних
правовідносин, суду належить з'ясувати,
чи дійсно особа свідомо не виконувала
належні до виконання зобов'язання в
повному обсязі або частково.

Невиконання боржником своїх
зобов'язань може зумовлюватися
об'єктивними причинами, наприклад,
внаслідок відсутності майна, роботи,
незадовільного фінансового стану,
тривалого відрядженя, важкої хвороби.
Однак, воно може мати і суб'єктивне,
коли боржник свідомо ухиляється від
виконання - має змогу виконати
зобов'язання у повному обсязі або
частково, але не робить цього з причин,
які не є поважними.

Саме самостійне невиконання
боржником зобов'язань протягом строку,
вказаного державним виконавцем в
постанові про відкриття виконавчого
провадження, не може свідчити про
ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків. На момент звернення до суду
з поданням, факт ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, повинен вже відбутися і
бути об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження.

Проте суб'єктом подання не надано
належних та допустимих доказів на
підтвердження того, що ним вжито всіх
можливих заходів для виконання рішення
суду, передбачених Законом України "Про
виконавче провадження", в матеріалах
справи відсутні посилання на докази на
підтвердження факту саме ухилення
боржника від виконання своїх боргових
зобов'язань та відомості щодо
обізнаності боржника про наявність
відкритого виконавчого провадження та
строки його добровільного виконання.
Також суб'єктом подання не надано
доказів на підтвердження наявності у
боржника закордонного паспорта та
наміру виїхати за межі України з метою
уникнення цивільно-правової
відповідальності. В поданні відсутні
достатні відомості про те, що боржник
має можливість виконати свої
зобов,язання за виконавчим листом, але
ухиляється без поважних причин.
Більше того, подання не може
ґрунтуватися на припущеннях
державного виконавця про те, що боржник
може перетинати межі України з метою
ухилення від виконання боргових
зобов,язань.

Таким чином, відповідно до ст.11
Закону України "Про виконавче
провадження", ст.6 Закону України "Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України" та, керуючись
ст.377-1 Цивільного процесуального
кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні подання головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Артемівського міськрайонного
управління юстиції в Донецькій області
ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України - відмовити.

На ухвалу може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Запорізької області через
Артемівський міськрайонний суд
Донецької області протягом п*яти днів з
дня отримання копії ухвали. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п,яти днів
з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя

Л.А.Рад
ченко