Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2883/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Хрусталенко І. П.
Доповідач Авраменко Т. М.
УХВАЛА

Іменем України

26.11.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючої судді:
Авраменко Т.М.

суддів: Суржика М.М., Суровицької Л.В.

при
секретарі: Кравченко Я.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Бобринецького районного
суду Кіровоградської області від 23
вересня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до селянського фермерського
господарства «Габорця Володимира
Андрійовича», третя особа: відділ
Держземагенства у Бобринецькому
районі Кіровоградської області, про
визнання правочину недійсним та
зобов'язання повернути земельну
ділянку в належному агротехнічному
стані.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів, -

В С Т А Н
О В И Л А:

В квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася в
суд з позовом до селянського
фермерського господарства «Габорця
Володимира Андрійовича» (далі-СФГ) про
визнання правочину недійсним та
зобов'язання повернути земельну
ділянку в належному агротехнічному
стані.

Зазначала, що їй на праві приватної
власності належить земельна ділянка
площею 6,36 га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташована на території Витязівської
сільської ради Бобринецького району
Кіровоградської області. Про існування
договору оренди земельної ділянки їй
не було відомо, договір оренди вона не
підписувала і не читала, на
неодноразові звернення до відповідача
про повернення земельної ділянки
відповіді не отримала.

Просила визнати недійсним договір
оренди землі з підстав відсутності її
волевиявлення на укладення договору і
не підписання нею договору та
зобов'язати відповідача повернути
належну їй земельну ділянку у
придатному для використання
агротехнічному стані.

Рішенням Бобринецького районного суду
Кіровоградської області від 23 вересня
2014 року в задоволенні позову
відмовлено. Судом встановлено, що 06
квітня 2005 року між позивачкою та
відповідачем укладений договір оренди
землі, підписаний позивачкою, що
підтверджується висновком
судово-почеркознавчої експертизи, тому
в межах заявлених позовних вимог
підстави для визнання правочину
недійсним та повернення земельної
ділянки відсутні.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати рішення суду, ухвалене з
порушенням норм права, та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі. Посилається на
те, що договір оренди вона не
підписувала, про його існування вона не
знала. Також суд не взяв до уваги
висновок почеркознавчої експертизи,
згідно якого рукописний текст договору
та підписи в графі «орендодавець»
виконані різними особами, що є
підставою для визнання договору оренди
землі недійсним.

Позивач та її представник,
відповідач, третя особа про час та
місце розгляду справи повідомлені під
розписку (а.с.213-216), в засідання
апеляційного суду не прибули, причини
неявки суду не повідомили, клопотання
про відкладення розгляду справи не
подавали.

Неявка сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи (ч.2 ст.305 ЦПК України).

Колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
оскільки ухвалене судом першої
інстанції рішення є законним і
обґрунтованим, вимоги матеріального і
процесуального права при розгляді
справи додержано, а доводи апеляційної
скарги не є істотними (стаття 308 ЦПК).

Відповідно до ст.93 Земельного
кодексу України право оренди земельної
ділянки - це засноване на договорі
строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.

Договір є укладеним, якщо сторони
в належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору (ч.1 ст.638 ЦК
України).

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
стороною (сторонами).

Волевиявлення учасника правочину
має бути вільним і відповідати його
внутрішній волі (ч.3 ст.203 ЦК України).
Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, в тому числі
встановлених ч.3 ст.203 ЦК України.

Як встановлено судом і
підтверджується матеріалами справи,
позивач на підставі державного акту на
право приватної власності на землю є
власником земельної ділянки НОМЕР_1
площею 6,36 га, розташованої на території
Витязівської сільської ради
Бобринецького району (а.с.10).

Між сторонами 06 квітня 2005 року
укладено договір оренди зазначеної
земельної ділянки строком на 20 років,
договір зареєстровано у встановленому
законом порядку 18 жовтня 2005 року
(а.с.11-12). Договір підписано сторонами,
підпис позивача на договорі посвідчено
секретарем Витязівської сільської
ради. На підтвердження факту виплати
орендної плати відповідач надав
відомості за 2008-2013 рік (а.с.114-124).

Висновком № 1193
судово-почеркознавчої експертизи від 27
липня 2014 року, проведеною
Кіровоградським відділенням
Одеського науково-дослідного
інституту судових експертиз,
встановлено, що підпис від імені
орендодавця в договорі оренди
земельної ділянки від 06 квітня 2005 року
виконаний самою ОСОБА_2 (а.с.145-149).

Висновок експерта оцінено судом
за правилами, встановленими ст.212 ЦПК
України. Підпис позивача в оригіналі
зазначеного договору був предметом
дослідження експертизи. Як
порівняльний матеріал, експертом
досліджено також вільні зразки почерку
та підпису, а також експериментальні
зразки почерку та підпису позивача. При
дослідженні підписів позивача
встановлені збіжні ознаки, які є
стійкі, істотні, і створюють
індивідуальну сукупність, достатню для
категоричного висновку про те, що
підпис в графі «орендодавець» в
договорі оренди виконано позивачем.

Як вбачається із тексту
укладеного між сторонами договору це є
типовий договір, виконаний друкованим
способом, в якому певні відомості
заповнені рукописним текстом.
Висновком експертизи встановлено, що
рукописний текст договору виконувала
не позивач, а інша особа.

Суд дійшов правильного висновку,
що за умови підписання договору оренди
власником земельної ділянки
заповнення рукописного тексту
договору іншою особою не є підставою
для визнання його недійсним. Доводи
апеляційної скарги такого висновку
суду не спростовують.

Рішення суду відповідає
матеріалам справи та вимогам закону. В
межах заявлених позовних вимог та
доводів апеляційної скарги підстав
для його скасування або зміни не
встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1
ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В
А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити, а рішення Бобринецького
районного суду Кіровоградської
області від 23 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча суддя:

судді: