Справа № 307/2442/14-ц
Провадження № 2/307/1124/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2014 року
м. Тячів

Тячівський районний суд
Закарпатської області в особі
головуючого судді Розман М.М., при
секретарі Цех Г.М. , розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду міста Тячів цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства КБ « ПриватБанк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення
на майно ,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство КБ «
ПриватБанк» звернулось в суд з позовом
до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення
стягнення на майно. Свої вимоги мотивує
тим , що ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1
31.05.2007 року уклали кредитний договір №
MKTWGА00000012, відповідно до якого
відповідачка отримала кредит в сумі 10000
дол. США зі сплатою 11.04 % річних за
користування кредитними коштами з
кінцевим терміном повернення 30.05.2017
року.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором ПриватБанк і
відповідачі уклали договір іпотеки
від 31.05.2007 року за № MKTWGА00000012, згідно до
якого відповідачі надали в іпотеку
нерухоме майно, а саме: квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 59.80 кв.м.,
житловою площею 40.70 кв.м., яка їм
належить на праві власності.

Свої зобов'язання а кредитним
договором позивач виконав в повному
обсязі, надавши відповідачу кредит.

В порушення умов кредитного договору
та ст.ст. 509 , 526 , 1054 ЦК України
відповідачка свої зобов'язання
виконала частково і станом на 22.04.2014
року допустила заборгованість за
кредитним договором на суму 13384.21 дол.
США, що еквівалентно 150438.48 гривень.

Просить в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ MKTWGА00000012 від 31.05.2007 року на суму 13384.21
дол. США, що еквівалентно 150438.48 гривень
звернути стягнення на квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 59.80 кв.м.,
житловою площею 40.70 кв.м., шляхом
продажу вказаного предмету іпотеки
Публічним акціонерним товариством КБ
«ПриватБанк» з укладенням від імені
відповідача договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з можливістю
здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмета іпотеки., та виселити
відповідачів та інших осіб, які там
проживають, з вказаної квартири.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, так як згідно до
поданої письмової заяви просив
розглянути справу у його відсутності,
проти заочного розгляду справи не
заперечив і просить позов задоволити, а
тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України
розглянув справу у його відсутності на
підставі наявних у справі доказів.

Відповідач в судове засідання не
з'явився повторно, хоч про час та місце
розгляду справи був належним чином
повідомлений, а тому суд в порядку ст. 169
ЦПК України розглянув справу у його
відсутності на підставі наявних у
справі доказів.

На підставі ст. 197 ч.2 ЦПК України , у
зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі ,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписуючого технічного
засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини справи,
суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що у
відповідності до кредитного договору
№ MKTWGА00000012 від 31.05.2007 року відповідачка
отримала кредит в сумі 10000 дол. США зі
сплатою 11.04 % річних за користування
кредитними коштами з кінцевим терміном
повернення 30.05.2017 року.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором ПриватБанк і
відповідачі уклали договір іпотеки
від 31.05.2007 року за № MKTWGА00000012, згідно до
якого відповідачі надали в іпотеку
нерухоме майно, а саме: квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 59.80 кв.м.,
житловою площею 40.70 кв.м., яка їм
належить на праві власності.

Свої зобов'язання а кредитним
договором позивач виконав в повному
обсязі, надавши відповідачу кредит. А в
порушення умов кредитного договору та
ст.ст. 509 , 526 , 1054 ЦК України відповідачка
свої зобов'язання виконала частково і
станом на 22.04.2014 року допустила
заборгованість за кредитним договором
на суму 13384.21 дол. США, що еквівалентно
150438.48 гривень, що стверджується
письмовим розрахунком заборгованості.

Згідно до ст. 526, 530 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

За змістом ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором і згідно до ст.
1048 цього Кодексу позикодавець має
право на одержання від позичальника
процентів від суми позики, розмір і
порядок одержання яких встановлюються
договором.

А згідно до ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 ЦК України.

Згідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Разом з цим , згідно до ст. 1 п. 1 Закону
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», який набув чинності 7 червня 2014
року, не може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) нерухоме
житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із статтею 4
Закону України «Про заставу» та/або
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України «Про іпотеку», якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно
використовується як місце постійного
проживання позичальника/майнового
поручителя або є об'єктом
незавершеного будівництва нерухомого
житлового майна, яке перебуває в
іпотеці, за умови, що у позичальника або
майнового поручителя у власності не
знаходиться інше нерухоме житлове
майно;

загальна площа такого нерухомого
житлового майна (об'єкта незавершеного
будівництва нерухомого житлового
майна) не перевищує 140 кв. метрів для
квартири та 250 кв. метрів для житлового
будинку.

Враховуючи наведене, загальну площу
нерухомого майна, яке є предметом
іпотеки, місце проживання відповідачів
і відсутність даних про знаходження у
власності відповідачів іншого
нерухомого майна, суд вважає, що в
задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 4 , 10 , 11 , 60 , 169 , 209-213
ЦПК України , ст. 526, 530, 651, 1048-1050 ЦК
України, ст. 33 ч.1 Закону України « Про
іпотеку», ст. 1 п. 1 Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті», суд ,

Р І Ш И В:

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства КБ «
ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
про звернення стягнення на майно і
виселення відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Г о л о в у ю ч и й:
М.М.Розман