Справа № 240/721/14-ц р.
Номер провадження № 2/240/310/14 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року
Олександрівський районний суд
Донецької області у складі :

головуючого - судді Щербак Ю.В.,

при секретарі - Осадчій Л.В.,

за участі :

представників позивача -
ОСОБА_1,ОСОБА_2.,

відповідача - ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду
с.м.т. Олександрівка цивільну
справу за позовом Приватного
підприємства «Козацький хутір ОСОБА_2»
до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Директор ПП «Козацький хутір
ОСОБА_2» звернувся до суду, вказуючи, що
з 2010 року підприємство обробляло
земельну ділянку ОСОБА_3, площею 4,96 га,
передану власником в оренду, строком
на 5 років.

Відповідач наперед за час оренди
отримав орендну плату в розмірі 5000 грн.

Навесні 2012 року приватне
підприємство на земельних ділянках,
що знаходились в оренді, в тому числі і
ділянки ОСОБА_3, засіяло соняшник, а в
липні 2012 року відповідач звернувся до
суду з позовом про звільнення його
земельної ділянки .

Не дочекавшись рішення суду, ОСОБА_3
жовтні 2012 року самовільно скосив
засіяний підприємством соняшник зі
своєї ділянки та частково - з
орендованої ділянки іншого
орендодавця, загальною площею 5,98 га,
завдавши орендарю матеріальної шкоди в
сумі 39889,5 грн.

На підставі викладеного позивач
просить стягнути з відповідача у
відшкодування завданої матеріальної
шкоди 39889,5 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні
представники позивача заявлений
позов підтримали повністю, пояснюючи,
що 1 серпня 2010 року ОСОБА_3, як власник
земельної ділянки, звернувся до
позивача з письмовою заявою про
передачу ділянки в оренду строком на 5
років. В цей же день він отримав орендну
плату за весь строк оренди в сумі 5000
грн., про що надав розписку.

Протягом 2011 року спірна земельна
ділянка була підприємством звільнена
від бур`янів, а навесні 2012 року - засіяна
соняшником разом з іншими земельними
ділянками орендодавців.

12 липня 2012 року ОСОБА_3, посилаючись на
укладення договору оренди з порушенням
закону, звернувся до суду з позовом про
звільнення його земельної ділянки. Не
дочекавшись рішення суду від 23 жовтня
2012 року, ОСОБА_3 2 жовтня 2012 року
комбайном скосив соняшник з земельної
ділянки, площею5,98 га, заявивши, що він
пересівав соняшник навесні.

За даним фактом було звернення
позивача до міліції. Під час розгляду
заяви була встановлена площа скошеного
поля, яке не пересівалося і
врожайність, що дає можливість зробити
висновок про завдану шкоду.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав,
пояснивши, що є власником земельної
ділянки . Ще до 2010 році до нього
звернувся ОСОБА_2, наполягаючи на
передачі земельної ділянки в оренду, бо
він вже орендує розташовані поряд
земельні ділянки. ОСОБА_3 погодився з
пропозицією позивача, але отримавши у
2011 році державний акт на землю,
звернувся до ОСОБА_2. з вимогою
повернення йому земельної ділянки,бо
мав намір сам обробляти землю. Навесні
2012 року ОСОБА_2 посіяв соняшник,
незважаючи на попередження. ОСОБА_3, в
свою чергу, пересіяв соняшник, а в
жовтні 2010 року - зібрав врожай. Місце
розташування земельної ділянки в
натурі не виділено, тому він
орієнтувався приблизно.

Рішенням Олександрівського районного
суду від 23 жовтня 2012 року ОСОБА_2. було
зобов'язано звільнити належну
відповідачеві земельну ділянку .

На підставі викладеного позивач
просить відмовити в задоволенні позову
.

Проаналізувавши зібрані докази, суд
встановив наступне.

ОСОБА_3 є власником земельної ділянки
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
площею 4,9625 га, що розташована в с.Зелене
Олександрівського району Донецької
області, кадастровий № :01:000:0278.

Зазначене підтверджується державним
актом на право приватної власності на
землю серії ЯЛ № 575867, виданим головою
Олександрівської
райдержадміністрації 23 листопада 2011
року на підставі розпорядження голови
Олександрівської
райдержадміністрації від 19 липня 2011
року № 247 та зареєстрованого в книзі
записів державних актів за № 00169.

а.с.39

1 серпня 2010 року ОСОБА_3 звернувся до
директора ПП « Козацький хутір ОСОБА_2»
з письмовою заявою про надання в
оренду земельної ділянки, площею 4,96 га
строком на 10 років, починаючи з 1 серпня
2010 року.

а.с.68

В судовому засіданні сторони не
заперечують зазначені обставини,
пояснюючи, що дійсно ПП «Козацький
хутір ОСОБА_2» на підставі заяви ОСОБА_3
використовував спірну земельну
ділянку до 2012 року, коли посіяв насіння
соняшника .

Зазначені обставини підтверджуються
також рішенням Олександрівського
районного суду від 23 жовтня 2012 року, що
набрало законної сили 5 листопада 2012
року, за яким ОСОБА_2 був зобов`язаний
припинити проведення сільгоспробіт на
земельній ділянці ОСОБА_3, прибрати
техніку та звільнити ділянку.

а.с. 8-9

Не дочекавшись судового рішення, 2
жовтня 2012 року, ОСОБА_3 скосив соняшник
із земельної ділянки, яку вважав своєю
власністю та використав зібраний
врожай за власним розсудом.

Дані обставини були встановлені під
час кримінального провадження, яке
було порушено 16 жовтня 2012 року за
заявою ОСОБА_2.

Відповідно до постанови про закриття
провадження від 8 квітня 2013 року,
опитаний ОСОБА_3 пояснив, що в кінці
квітня 2012 року він звернувся до ОСОБА_2.
з вимогою припинити проводити польові
роботи на його земельній ділянці., але
ОСОБА_2 нагадав йому про їх
домовленість щодо оренди та засіяв
спірну ділянку соняшником. Тоді ОСОБА_3
пересіяв соняшник та 2 жовтня 2012 року
зібрав комбайном отриманий врожай.

а.с. 4-5

В судовому засіданні відповідач дав
аналогічні пояснення.

Представники позивача наполягали, що
ОСОБА_3 не пересівав поле взагалі, а
лише 2 жовтня 2012 року самовільно скосив
врожай не лише на належній йому
ділянці, а ще й на частині ділянки, що
належить ОСОБА_4, та передана власницею
в оренду ПП «Козацький Хутір ОСОБА_2».

На підтвердження своїх доводів
представники позивача посилаються на
матеріали закритого кримінального
провадження, що було вивчене під час
судового розгляду по справі.

Відповідно до акту обстеження
земельних ділянок біля с. Карпівка від
10 жовтня 2012 року зазначено, що земельні
ділянки, зокрема, лот 151( що належить
ОСОБА_3 та лот 152 ( що належить ОСОБА_4 )
засіяні соняшником одним масивом, в
одному напрямку і без пересівів.

а.с. 6

Опитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_5 - співробітник управління
агропромислового розвитку
Олександрівської
райдержадміністрації, підтвердив, що
він виїздив на огляд полів,які
оброблялись ПП «Козацький хутір
ОСОБА_2», та засвідчив, що поле не
пересівалося.

Відповідно до протоколу огляду від 13
жовтня 2012 року, під час огляду
земельних ділянок, що розташовані біля
с. Карпівка Олександрівського району
Донецької області, встановлено, що на
полі (лот № 151 ) , площею 5,98 га скошений
соняшник.

Розмір скошеної ОСОБА_3 ділянки
підтверджено складеним
інженером-землевпорядником ПП
«Землевпорядник» ОСОБА_6, за яким
спірна площа скошеного поля складає
5,98 га.

а.с.
53

З урахуванням площі земельної ділянки,
що належить ОСОБА_3- 4,9625 га, решта
скошеного поля знаходиться на
земельній ділянці ОСОБА_4.( лот №152), що
визначено за матеріалами
кримінального провадження та не
оспорюється сторонами.

За довідкою відділу Держкомагенства в
Олександрівському районі від 4
листопада 2014 року № 1334-02/846, земельна
ділянка за номером 152 ( згідно схеми
паювання земель колишнього КСП ім.
«Б.Хмельницького») належить ОСОБА_4
згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯГ
№ 363141.

На зазначену земельну ділянку між
ОСОБА_4 та ПП «Козацький хутір ОСОБА_2»
зареєстрований договір оренди від 7
грудня 2012 року за № 003558 відділом
Держкомзему в Олександрівському
районі.

а.с. 56

Суду надана реєстраційна справа , що
посвідчує право оренди земельної
ділянки, яка є власністю ОСОБА_4 Так, за
договором оренди землі № 3558 від 7
грудня 2012 року, ОСОБА_4 передала ПП
«Козацький хутір ОСОБА_2» належну їй
земельну ділянку в оренду строком на 10
років. Договір оренди зареєстрований у
відділі Держкомзему в
Олександрівському районі 7 грудня 2012
року за № 03558.

а.с. 44-45, 42-43, 46-55

Опитана в судовому засіданні ОСОБА_4
пояснила, що передала належну їй
земельну ділянку в оренду ПП
«Козацький хутір ОСОБА_2» ще в 2010 році
за домовленістю сторін. Договір уклали
та зареєстрували в грудні 2012 року.
Влітку 2012 року її земельною ділянкою
фактично користувалося приватне
підприємство,тому вона не
цікавилась,чи дійсно ОСОБА_3 скосив з її
земельної ділянки частку врожаю
соняшника.

Таким чином встановлено, що ПП в період
з весни по осінь 2012 року фактично
користувався земельними ділянками
власників без укладання договорів
оренди.

В той же час, представники позивача
посилаються, що ПП «Козацькій хутір
ОСОБА_2» , будучи орендарем спірних
ділянок , що належать ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
на підставі заяв власників правомірно
володів земельними ділянками як
орендар.

Суд вважає,що зазначене твердження не
відповідає вимогам закону, бо
відповідно до ст.. 5 Закону України «Про
оренду землі», орендарями земельних
ділянок є юридичні або фізичні особи,
яким на підставі договору оренди
належить право володіння і
користування земельною ділянкою.

За ст. 14 цього ж Закону, договір оренди
землі укладається в письмовій формі і
за бажанням однієї із сторін може бути
посвідчений нотаріально.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу
України, право оренди земельної
ділянки виникає з моменту державної
реєстрації цих прав.

За загальним правилом, згідно ст.. 407 ЦК
України , право користування чужою
земельною ділянкою встановлюється
договором між власником земельної
ділянки і особою, яка виявила бажання
користуватися цією земельною ділянкою
для сільськогосподарських потреб .

Тому ,для отримання права користування
земельною ділянкою не може бути
достатнім лише заяви власника про
згоду передачі землі в оренду .

На підставі викладеного, суд вважає, що
ПП в період з весни по осінь 2012 року
користувалося земельними ділянками
власників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без
достатніх правових підстав.

Що стосується відшкодування
позивачеві завданої шкоди зібранням
ОСОБА_7 врожаю соняшника, суд виходив з
того, що відповідно до ст. 152 Земельного
Кодексу України, землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Позивач, який не є належним
землекористувачем, не має підстав
вимагати відшкодування збитків,
пов'язаних з використанням спірних
земельних ділянок.

Представники позивача, вимагаючи
відшкодування ПП майнової шкоди , що
дорівнює вартості скошеного ОСОБА_3
соняшника, посилались на ч. 1 ст. 1166 ЦК
України, за якою майнова шкода ,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 60 ЦК України кожна
сторона повинна довести в суді ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно постанови про закриття
кримінального провадження від 5
листопада 2013 року, що була прийнята за
викладеними обставинами цивільної
справи та надана представниками
позивача як доказ, в діях ОСОБА_3
відсутні ознаки кримінального
правопорушення, в зв'язку з чим
кримінальне правопорушення закрите.

Таким чином, позовні вимоги щодо
відшкодування матеріальної шкоди ,
завданої неправомірними діями ОСОБА_3
не знайшли свого підтвердження та не
підлягають задоволенню .

Керуючись ст.ст. 60, 407, 1166 ЦК України,
ст..ст.125, 152 ЗК України, ст.ст. 5, 14 Закону
України «Про оренду землі», ст. ст. 10,
212, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні
позову Приватного підприємства
«Козацький хутір ОСОБА_2» до ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди.

Рішення суду набирає
чинності після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо скаргу не було подано.

Апеляційна скарга може бути
подана до апеляційного суду
Запорізької області через
Олександрівський районний суд
Донецької області протягом десяти днів
з дня його проголошення.

. Повний текст рішення
виготовлено 17 листопада 2014 року.

Суддя Щербак Ю.В.