Номер провадження 2/243/2623/2014
Номер справи 243/5961/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 17» листопада 2014 року Слов'янський
міськрайонний суд Донецької області
в складі:

головуючого - судді Хаустової Т.А.,

при секретарі - Нікіфоровій В.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні у залі №19 Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Слов'янського
міськрайонного суду з позовною заявою
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 31
серпня 1995 року вона зареєструвала шлюб
з відповідачем ОСОБА_2. Шлюб було
зареєстровано Слов'янським
міськвідділом реєстрації актів
цивільного стану Донецької області,
актовий запис № 584.

Від цього шлюбу у них є дитина - донька
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Їх сім'я фактично розпалася в квітні 2014
року, її збереження стало неможливим,
так як між ними немає
взаємопорозуміння і по цій причині
сімейні відносини припинені і на
теперішній час однією сім'єю вони не
проживають.

Спільне господарство не ведеться.

Спору з приводу майна немає, так як дане
питання вони вирішили в добровільному
порядку.

Після розірвання шлюбу вона не буде
перешкоджати відповідачу, ОСОБА_2,
приймати участь у вихованні дитини.

Просить суд розірвати шлюб між нею та
відповідачем, ОСОБА_2, зареєстрований
Слов'янським міськвідділом реєстрації
актів цивільного стану Донецької
області, актовий запис № 584. Після
розірвання шлюбу залишити їй прізвище
«»ОСОБА_1».

Також, просить суд доньку, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити на її вихованні
та стягнути з відповідача витрати по
сплаті судового збору.

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася,
але надала до суду Заяву в якій просила
розглядати справу без її участі,
позовні вимоги підтримала повністю,
посилаючись на обставини, викладені у
позовній заяві, просила їх
задовольнити (а.с.14).

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився,
але надав до суду Заяву про розгляд
справи за його відсутністю, позовні
вимоги визнав в повному обсязі, не
заперечував проти їх задоволення
(а.с.15).

Суд, розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення справи по суті,
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу підлягають задоволенню з огляду
на їх законність та обгрунтованість.

Судом встановлено, що сторони уклали
шлюб 31 серпня 1995 року, який було
зареєстровано Слов'янським
міськвідділом реєстрації актів
цивільного стану Донецької області,
актовий запис № 584 (а.с.3).

Від шлюбу сторони мають дитину, доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про
народження серії НОМЕР_3 (а.с.8).

Їх сім'я фактично розпалася в квітні 2014
року, її збереження стало неможливим,
так як між ними зникло
взаємопорозуміння і по цій причині
сімейні відносини припинені.

На теперішній час однією сім'єю вони не
проживають.

Спільне господарство не ведеться.

Спору з приводу майна немає, так як дане
питання сторони вирішили в
добровільному порядку.

Після розірвання шлюбу вона не буде
перешкоджати відповідачу, ОСОБА_2,
приймати участь у вихованні дитини, та
просить залишити доньку на її
вихованні.

Згідно Довідки про склад сім'ї, виданої
Товариством з обмеженою
відповідальність «Цидило і К» за вих. №
796 від 03 листопада 2014 року донька,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з
матір'ю.

Згідно Довідки про доходи, виданої КЛПУ
«Міський наркологічний диспансер м.
Слов'янська» ОСОБА_1, загальна сума її
доходу за період з 01 травня 2014 року по 31
жовтня 2014 року склала 13080,21 грн. (а.с.9).

В Постанові Пленуму Верховного суду
України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя»
зазначається, що при розгляді справ,
які виникають у зв'язку з укладенням,
припиненням шлюбу, а також з інших
сімейних відносин, необхідно виходити
з положень Конституції України, норм
Сімейного кодексу України, Цивільного
процесуального кодексу України, Закону
України «Про міжнародне приватне
право» від 23 червня 2005 року, а також
інших нормативно - правових актів, що
регулюють сімейні відносини.

Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу
України, сім'я є первинним та основним
осередком суспільства.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається. Таке
положення національного законодавства
України відповідає ст.16 Загальної
декларації прав людини, прийнятої
Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948
року, згідно з якою чоловіки і жінки,
які досягли повноліття, мають право без
будь-яких обмежень за ознакою раси,
національності або релігії
одружуватися і засновувати сім'ю. Вони
користуються однаковими правами щодо
одруження під час шлюбу та під час його
розірвання.

Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України,
кожна особа має право припинити свої
шлюбні відносини.

Позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК
України). Оскільки позивач наполягає на
розірванні шлюбу, то відповідно
відмова в розірванні шлюбу буде
примушенням до шлюбу та шлюбним
відносинам, що є неприпустимим.

Проголошена Конституцією України
охорона сім'ї державою полягає,
зокрема, в тому, що шлюб може бути
розірвано в судовому порядку лише за
умови, якщо встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечитиме інтересам одного з
них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 160 СК України, місце
проживання дитини, визначається за
спільною згодою батьків.

З огляду на те, що сторони досягли
домовленості з приводу виховання
дитини, суд приходить до висновку, що
доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 слід
залишити на вихованні матері, ОСОБА_1.

Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного Кодексу
України особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити
прізвище «ОСОБА_1».

Таким чином у суду є усі підстави для
задоволення позовних вимог та
розірвання шлюбу між сторонами, так як
подальше спільне життя подружжя та
збереження сім'ї неможливе.

Відповідно до ст.79 ЦПК України судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи.

Відповідно до пункту 35 Постанови № 10
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року
«Про застосування судами
законодавства про судові витрати у
цивільних справах»: «вирішуючи питання
про розподіл судових витрат, суд має
враховувати положення статті 88 ЦПК та
керуватися тим, що стороні, на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати».

У відповідності до п/п 1 пункту 3 статті 2
Закону України «Про судовий збір» за
подання позовної заяви про розірвання
шлюбу сплачується судовий збір в
розмірі 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати.

Згідно Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік» від
16 січня 2014 року № 719-V11 мінімальна
заробітна плата станом на 01 січня 2014
року складала 1 218 грн.

При зверненні до суду позивачем
сплачено судовий збір у 243 грн. 60 коп.
(а.с.1).

З огляду на те, що суд дійшов до
висновку про задоволення позовних
вимог ОСОБА_1, з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню сума
судового збору, сплачена при подачі
позовної заяви до суду у розмірі 243,60
грн.

На підставі викладеного, керуючись
Конституцією України, Постановою
Пленуму Верховного суду України № 11
від 21 грудня 2007 року, ст.ст. 5-8, 10-15, 82, 88,
107, 130, 174, 208-209, 212-215, 218, ЦПК України, ст.ст.
3, 24, 56, 110, 112, 113,160 Сімейного Кодексу
України, пункту 35 Постанови № 10 Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 жовтня 2014 року «Про
застосування судами законодавства про
судові витрати у цивільних
справах»суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 31 серпня 1995 року
Слов'янським міськвідділом реєстрації
актів цивільного стану Донецької
області, актовий запис № 584 між ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 -
розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити
прізвище «ОСОБА_1».

Доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити
на вихованні матері, ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН
НОМЕР_1, уродженця міста Слов’янськ
Донецької області, українця,
громадянина України, який
зареєстрований та проживає за адресою:
АДРЕСА_1, інші дані суду невідомі, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН
НОМЕР_2, уродженки міста Слов’янськ
Донецької області, українки,
громадянки України, яка зареєстрована
та проживає за адресою: АДРЕСА_1, судові
витрати в розмірі 243,60 грн. (двісті сорок
три гривні 60 копійок).

Рішення може бути оскаржено до судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду Запорізької області
через Слов'янський міськрайонний суд
Донецької області шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення постановлено та підписано в
нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Головуючий:

суддя Слов'янського

міськрайонного суду

Т.А.Хаустова