РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2014

Хмельницький міськрайонний суд в
складі :

головуючої - судді Порозової І.Ю.

секретаря Гарячої Д.А.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, з участю третьої особи
служби у справах дітей Хмельницької
міської ради про усунення перешкод
щодо участі у виховані та вільному
спілкуванні з дитиною,

В С Т А Н О
В И В :

В вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення
перешкод в спілкуванні з дитиною -
сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
визначення способу участі у його
вихованні, посилаючись на те, що шлюб
між сторонами розірвано в 2009 році, з
того часу син проживає з матір'ю, яка
перешкоджає будь-якій участі батька у
виховані сина, а тому просить усунути
перешкоди в спілкуванні з сином та
визначити зустрічі з ним щотижня в один
з вихідних днів, проведення спільного
відпочинку протягом п'ятнадцяти днів
під час літніх канікул та протягом
інших канікул не менше половини їх
тривалості, вільне відвідування та
спілкування з сином на свята,
необмежене спілкування за допомогою
засобів зв'язку, також просить
зобов'язати відповідача надати
інформацію про місце навчання,
проживання з сином та повідомляти про
зміни в цих обставинах.

В судовому засіданні позивач та його
представник наполягають на
задоволенні заявлених позовних вимог.

Відповідач проти позову заперечила,
пояснивши, що з врахуванням стану
здоров'я дитини та відсутності
психологічного контакту з батьком,
який протягом п'яти років взагалі не
цікавився життям сина є необхідність
розпочати ці зустрічі в присутності
матері, згодом після того, як син звикне
до батька, вона не заперечуватиме проти
їх особистого спілкування. При цьому
зауважила, що жодних перешкод для
спілкування з сином у позивача немає.

Представник органу опіки та
піклування вважає позов
необгрунтованим.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі з
08.09.2005року. Рішенням суду від 23.11.2009 року
шлюб розірвано. 23.03.2011 року складено
актовий запис про розірвання шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у сторін народився
син ОСОБА_3.

З вересня 2009 року сторони проживають
окремо, син проживає разом з матір'ю,
виховується та утримується виключно
нею. Позивач ОСОБА_1 протягом п'яти
років не займався вихованням сина, не
брав участі в його житті, не надавав
матеріальної допомоги, не сплачував
аліменти, не допомагав в лікуванні
сина, який є інвалідом, переніс
оперативне втручання на серці,
потребує постійного лікування та
спостереження. В зв'язку з відсутністю
будь-якої ініціативи батька щодо
зустрічей з сином та участі у його
виховані та утриманні, мати
хлопчика-відповідач по справі не
перешкоджала таким обставинам та не
заперечує проти такої участі в
майбутньому з врахуванням
особливостей здоров'я дитини.

Дані факти підтверджуються копіями
таких документів: свідоцтвом про шлюб,
рішенням суду про розірвання шлюбу,
свідоцтвом про народження, медичними
документами про стан здоров'я ОСОБА_3,
довідкою про розмір заборгованості по
аліментах в сумі 20 500 грн., довідкою
дошкільного навчального закладу,
довідкою ЗОШ №1, поясненнями сторін та
показами свідка ОСОБА_5, який пояснив,
що батько протягом п'яти років не
звертав увагу на сина і ніхто йому не
перешкоджав спілкуватися з сином,
матеріальну допомогу на лікування
дитини не надавав.

Відповідно до ст. 141 СК України - мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того чи
перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 157 СК України-питання
виховання дитини вирішується батьками
спільно.

Той із батьків, хто проживає окремо
від дитини, зобов'язаний брати участь у
її вихованні і має право на особисте
спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина,
не має права перешкоджати тому з
батьків, хто проживає окремо,
спілкуватися з дитиною та брати участь
в її вихованні, якщо таке спілкування
не перешкоджатиме нормальному
розвитку дитини.

Відповідно до ст.159 СК України - якщо
той із батьків з ким проживає дитина,
чинить перешкоди тому з батьків, хто
проживає окремо, у спілкуванні з
дитиною та у її вихованні, зокрема якщо
він ухиляється від виконання рішення
органу опіки та піклування, другий із
батьків має право звернутися до суду з
позовом про усунення цих перешкод. Суд
визначає способи участі одного з
батьків у вихованні дитини (періодичні,
систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання, тощо),
місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано
інтересами дитини, суд може обумовити
побачення з дитиною присутністю іншої
особи.

Під час вирішення спору щодо участі
одного з батьків у вихованні дитини
береться до уваги ставлення батьків до
виконання своїх обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення, в
тому числі стан психічного здоров'я
одного з батьків, зловживання ними
алкогольними напоями або наркотичними
засобами.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

В судовому засіданні 15.10.2014 року
позивач пояснив, що в 2014 році сина ще не
бачив і не звертався до відповідачки
про такі зустрічі. В судовому засіданні
17.11.2014 року представник позивача
пояснила, що даний позов подано в
зв'язку з ініціюванням позову про
позбавлення її довірителя
батьківських прав. З огляду на
досліджені судом матеріали справи
вбачається, що відповідачка проживає
за однією і тією ж адресою з 2003 року,
хлопчик відвідував один дошкільний
навчальний заклад ще з вересня 2009 року,
навчається у школі, куди батько жодного
разу не навідувався. Позивач бажає
отримати рішення суду про визначення
його участі у вихованні сина, при цьому
будь-яких доказів того, що йому
чиняться перешкоди такої участі суду
не надав, а всі його твердження
спростовані відповідачем, як шляхом
пояснень в судовому засіданані так і
наданими документами. При цьому
пояснення відповідача про
необхідність налагодження контакту
між батьком та сином та встановлення
впевненості в належному догляді за
здоров'ям хлопчика, а в зв'язку з цим
згода на протязі певного періоду на
зустрічі з сином у її присутності,
оцінюється судом, як об'єктивно
обумовлені здоров'ям дитини обставини,
а не перешкоди у спілкуванні.

Суд наголошує на тому, що обов'язок
батьків щодо участі у вихованні та
утриманні дитини пов'язаний з
народженням дитини, а не відповідним
рішенням суду.

Враховуючи всі вищевикладені
обставини, висновок органу опіки і
піклування про недоцільність
прийняття рішення за відсутності спору
між сторонами, а також того, що в період
перерви в судовому засіданні, яка
тривала один місяць, батько лише один
раз зустрівся з сином з власної
ініціативи в зв'язку з днем народження
хлопчика і ця зустріч була єдиною в 2014
році, суд вважає, що право позивача не
порушено, між сторонами відсутній спір
щодо виховання та утримання дитини в
зв'язку з відсутністю бажання такої
участі у позивача, а тому в позові слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215, 88 ЦПК України,
ст.ст. 141, 150, 151, 153, 157, 159 СК України, суд

В И Р І Ш И
В :

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 про
усунення перешкод щодо участі у
виховані та вільному спілкуванні з
дитиною відмовити.

На рішення може бути подано
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

копія вірна

суддя підпис