Справа № 2-1956/12 Головуючий у І
інстанції Волочко А.Я.Провадження №
22-ц/780/6355/14 Доповідач у 2
інстанції КасьяненкоКатегорія 1
УХВАЛА

Іменем України

18 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Гуля В.В., Антоненко В.І.,

При секретарі: Ромашині І.В.,

Розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
06 жовтня 2014 року за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Інспекції з державного
архітектурно-будівельного контролю в
Київській області,
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області, треті особи:
комунальне підприємство "Бюро
технічної інвентаризації
Києво-Святошинської районної ради
Київської області" про виділ частки із
майна, що є у спільній частковій
власності та визначення порядку
користування земельною ділянкою, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2012 року позивач
звернувся до суду з вищевказаним
позовом, посилаючись на те, що
відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом від 22 вересня 2010
року, посвідченого приватним
нотаріусом Києво-Святошинського
районного округу Київської області
ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за
№1054, він набув право власності на 52/100
частки домоволодіння, що знаходиться
по АДРЕСА_1. Вказане домоволодіння
складається із: житлового будинку під
літерою «А» - цегла, житловою площею 69,0
кв.м., сараю - Б, вбиральні - Д, погребу
під В, вбиральні - Е, гаража - Ж, літнього
душу - З, сараю-прибудови - К,
сараю-прибудови - О, свердловини - 1,
огорожі - 1-5. Згідно із вищезазначеним
свідоцтвом про право на спадщину, 52/100
часток домоволодіння становить 97 513
(дев'яносто сім тисяч п'ятсот
тринадцять) грн. 00 коп. та за ним
зареєстроване, про що свідчить витяг
про реєстрацію права власності.

Оскільки не досягнуто з
відповідачем згоди про добровільний
виділ частки спадкового майна із
спільної часткової власності
домоволодіння, просив виділити у
натурі 52/100 частини домоволодіння, що
знаходиться по АДРЕСА_1, яке
складається з: житлового будинку під
літерою «А» - цегла, житловою площею 69,0
кв.м., сараю - Б, вбиральні - Д, погребу
під В, вбиральні - Е, гаража - Ж, літнього
душу - З, сараю-прибудови - К,
сараю-прибудови - О, свердловини - 1,
огорожі - 1-5 та визначити порядок
користування спільною земельною
ділянкою, на якій розміщено
домоволодіння, згідно з планом
земельної ділянки, яка міститься в
технічному паспорті від 03.03.1999 року,
пропорційно до часток осіб у праві
власності на житловий будинок.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
06 жовтня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
у повному обсязі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що ОСОБА_1
відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом від 22 вересня 2010
року, посвідченого приватним
нотаріусом Києво-Святошинського
районного нотаріального округу
Київської області ОСОБА_3,
зареєстрованого в реєстрі за №1054,
набув право власності на 52/100 частини
домоволодіння, що знаходиться по
АДРЕСА_1.

Вказане домоволодіння складається із:
житлового будинку під літерою «А» -
цегла, житловою площею 69,0 кв.м., сараю -
Б, вбиральні - Д, погребу під В,
вбиральні - Е, гаража - Ж, літнього душу -
З, сараю-прибудови - К, сараю-прибудови -
О, свердловини - 1, огорожі - 1-5. Позивач
зареєстрував своє право на
вищезазначене нерухоме майно, про що
свідчить витяг про реєстрацію права
власності за №27548157. Відповідач
звертався до Києво-Святошинського
районного суду Київської області з
позовом про визнання частково
недійсним вищезазначеного свідоцтва
про право власності на спадкове майно,
видане на ім'я ОСОБА_1

Після неодноразового судового
розгляду різними інстанціями, в
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
третя особа без самостійних вимог:
Комунальне підприємство «Бюро
технічної інвентаризації
Києво-Святошинської районної ради
Київської області» про визнання
свідоцтва про право на спадщину за
законом частково недійсним та визнання
права власності на прибудову було
відмовлено.

В силу ст. 61 ЦПК України суд першої
інстанції прийняв свідоцтво про право
на спадщину за законом від 22 вересня 2010
року, посвідчене приватним нотаріусом
Києво-Святошинського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_3 зареєстроване в реєстрі
за № 1054 як чинний правовстановлюючий
документ, на підставі якого ОСОБА_1 є
власником 52/100 частини домоволодіння,
що знаходиться по АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна, що є їхньою спільної частковою
власністю. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ч.4 ст.120 ЗК України при
переході права власності на будівлю та
споруду до кількох осіб право на
земельну ділянку визначається
пропорційно часткам осіб у вартості
будівлі та споруди, якщо інше не
передбачено у договорі відчуження
будівлі і споруди.

Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має
право на виділ у натурі частки із майна
що є у спільній частковій власності.
Якщо виділ у натурі частки із спільного
майна не допускається згідно із
законом або є неможливим
співвласником, який бажає виділу, має
право на одержання від інших
співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки.

Згідно п.7 постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 04.10.1991
року « Про практику застосування
судами законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок» в спорах про поділ будинку в
натурі учасникам спільної часткової
власності на будинок може бути
виділено відокремлену частину будинку,
що відповідає розміру їх часток у праві
власності. Якщо виділ технічно
можливий, але з відхиленням від розміру
часток кожного власника, суд з
врахуванням конкретних обставин може
провести його зі зміною у зв'язку з цим
стосовно до ст. 119 ЦК України ідеальних
часток і присудженням грошової
компенсації учаснику спільної
власності, частка якого зменшилась.

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що
належним є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

Виходячи з приписів ст. 59 ЦПК України,
суд не бере до уваги докази, які
одержані з порушенням порядку,
встановленого законом. Обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 143 ЦПК України для
з'ясування обставин, що мають значення
для справи і потребують спеціальних
знань у галузі науки, мистецтва,
техніки, ремесла тощо, суд призначає
експертизу за заявою осіб, які беруть
участь у справі. Якщо сторони
домовилися про залучення експертами
певних осіб, суд повинен призначити їх
відповідно до цієї домовленості. Особи,
які беруть участь у справі, мають право
подати суду питання, на які потрібна
відповідь експерта. Кількість і зміст
питань, за якими має бути проведена
експертиза, визначається судом. При
цьому суд має мотивувати відхилення
питань осіб, які беруть участь у справі.
Особи, які беруть участь у справі, мають
право просити суд провести експертизу
у відповідній судово-експертній
установі, доручити її конкретному
експерту, заявляти відвід експерту,
давати пояснення експерту, знайомитися
з висновком експерта, просити суд
призначити повторну, додаткову,
комісійну або комплексну експертизу.

Для прийняття законного рішення по
справі щодо виділу частки із майна, що є
у спільній частковій власності та
визначення порядку користування
земельною ділянкою, ухвалою суду від
14.05.2014 року за клопотанням позивача
була призначена по справі
будівельно-технічна експертиза.

Однак клопотання експерта про надання
технічної документації а саме:
технічного паспорта БТІ на
домоволодіння АДРЕСА_1 ,тахеометричної
зйомки на земельну ділянкупл.0,1682 га із
зазначенням у відповідності до вимог
інструкції « Про встановлення меж
земельних ділянок в натурі та їх
закріплення межовими знаками» від
18.05.2010 № 376, позивач проігнорував та
документів на вимогу експерта не
надав.

Згідно з вимогами ст. 146 ЦПК України - у
разі ухилення особи, яка бере участь у
справі, від подання експертам
необхідних матеріалів, документів або
від іншої участі в експертизі, якщо без
цього провести експертизу неможливо,
суд залежно від того, хто із цих осіб
ухиляється, а також яке для них ця
експертиза має значення, може визнати
факт, для з'ясування якого експертиза
була призначена, або відмовити у його
визнанні. У зв»язку з цим справа була
повернута без висновків експертизи до
суду.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги щодо порушення
судом норм матеріального та
процесуального права - є
безпідставними, оскільки суд
розглянув справу за наявними у справі
матеріалами.

З огляду на викладене, висновки суду
першої інстанції відповідають
фактичним обставинам справи та
ґрунтуються на наявних у справі
доказах, доводи апеляційної скарги
зазначених висновків не спростовують,
а відтак вимоги апеляційної скарги
задоволені бути не можуть.

Керуючись ст. ст. 308,315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
06 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: