Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/3389/14
Головуючий у 1 інстанції: Галянчук Н.М.
Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.

суддів: Подліянової Г.С.

Дашковської А.В

при секретарі: Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
рішення Вільнянського районного суду
Запорізької області від 30 жовтня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Михайлівської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області, ОСОБА_4, третя особа: відділ
Держкомзему у Вільнянському районі
Запорізької області, про скасування
рішення та визнання державного акту на
право власності на земельну ділянку
недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з указаним позовом, посилаючись
на те, що з 2002 року вона є членом
садівничого товариства « ЗМІ-2» ( далі
-СТ « ЗМІ-22).

Рішенням Михайлівської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області від 28 лютого 2011 року їй надано
дозвіл на виготовлення технічної
документації щодо передачі у власність
земельної ділянки площею 0,0927 га для
ведення садівництва, після чого нею
укладена угода з ліцензованою
організацією на послуги з приватизації
земельної ділянки. Під час геодезичної
зйомки та визначення меж земельної
ділянки з'ясувалось, що частина її
земельної ділянки вже приватизована
громадянином ОСОБА_4

Зазначила, що рішенням Михайлівської
сільської ради Вільнянського району
Запорізької області від 25 грудня 2003
року № 6 ОСОБА_4 надано дозвіл на
приватизацію земельної ділянки №
НОМЕР_1. загальною площею 0, 098 га.
Рішенням сільської ради від 21 жовтня 2004
року № 16 затверджено технічну
документацію зі складання державних
актів на право приватної власності на
землю членам СТ «ЗМІ-2» для ведення
садівництва, у тому числі ОСОБА_4 була
затверджена площа земельної ділянки в
розмірі 0. 1125 га.

На підставі вказаного рішення 15
листопада 2005 року ОСОБА_4 отримав
державний акт на право приватної
власності на землю. 16 листопада 2011 року
вона звернулась до Михайлівської
сільської ради Вільнянського району
Запорізької області із заявою про
усунення порушень у приватизації
земельної ділянки, на підставі якої
комісія з питань вирішення земельних
спорів провела обстеження земельних
ділянок № НОМЕР_1 ( ОСОБА_4.) та № НОМЕР_2
її земельної ділянки) в СТ « ЗМІ-2».

За результатами обстеження комісією
встановлено, що ОСОБА_4 самовільно
захопив 0,0260 га, із них: 0,0110 га земельної
ділянки № НОМЕР_3, яку вона планувала
приватизувати, і 0.0150 га земель
загального користування.

У зв"язку з цим, позивачка, уточнивши
позовні вимоги, просила суд визнати
недійсним рішення Михайлівської
сільської ради Вільнянського району
Запорізької області від 21 жовтня 2004
року № 16 у частині затвердження
технічної документації із землеустрою
та передачі земельної ділянки у
власність ОСОБА_4; визнати недійсним
державний акт на право приватної
власності на земельну ділянку, площею 0,
1125 га, виданий ОСОБА_4 15 листопада 2005
року, розташовану на території
Михайлівської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області; зобов"язати управління
Держкомзему у Вільнянському районі
Запорізької області скасувати
реєстрацію вказаного державного акту.

Рішенням Вільнянського районного суду
Запорізької області від 30 жовтня 2013
року в задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим
рішенням, ОСОБА_3 подала апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, наданим
доказам, допущені порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення Вільнянського
районного суду Запорізької області від
30 жовтня 2013 року скасувати, ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 29 січня 2014 року
рішення Вільнянського районного суду
Запорізької області від 30 жовтня 2013
року змінено в частині мотивів відмови
у позові.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 28 травня 2014 року
касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено.
Рішення апеляційного суду Запорізької
області від 29 січня 2014 року скасовано,
справу направлено на новий розгляд до
апеляційного суду Запорізької області.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно з п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з"ясування судом обставин, що мають
значення для справи; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
при приватизації земельної ділянки
ОСОБА_4 не було допущено порушень
земельного законодавства; позивачкою
не доведено, що рішенням сільської ради
від 21 жовтня 2004 року порушені її права,
так як на момент прийняття цього
рішення вона не була членом
садівничого товариства та
користувачем ділянки суміжної з
ділянкою ОСОБА_4

Проте з таким висновком суду першої
інстанції не можна погодитись.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані ( пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення районного
суду не відповідає.

Судом встановлено, що СТ «ЗМІ-2»
створено у 1987 році, йому виділено у
користування 5 га землі у с. Андріївка
Вільнянського району Запорізької
області для організації колективного
саду та видано відповідний державний
акт. ( а.с. 35-37).

4 грудня 2003 року ОСОБА_4, як член СТ «
ЗМІ-2» звернувся до Михайлівської
сільської ради Вільнянського району
Запорізької області із заяво про
передачу йому у приватну власність
земельної ділянки, площею 0, 098 га.( а.с.
13).

Рішенням Михайлівської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області від 25 грудня 2003 року № 6 «Про
передачу земельних ділянок у
власність» було передано у власність
громадян, членів СТ « ЗМІ-2», земельні
ділянки згідно їх заяв та додатку № 1,
відповідно до якого площа земельної
ділянки ОСОБА_4 дорівнювала 0, 098 га. ( а.с.
14-15).

Рішенням Михайлівської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області від 21 жовтня 2004 року № 16 було
затверджено технічну документацію із
складання державних актів на право
приватної власності на землю членів СТ
« ЗМІ-2» на території Михайлівської
сільської ради у с. Андріївка, згідно
списку. При цьому у списку площа
земельної ділянки ОСОБА_4 визначена у
розмірі 0, 1125 га. ( а.с. 16-18).

На підставі вказаного рішення
Михайлівської сільської ради 15
листопада 2005 року ОСОБА_4 отримав
державний акт на право приватної
власності на земельну ділянку, площею 0,
1125 га. ( а.с. 12).

Комісією по вирішенню земельних спорів
Михайлівської сільської ради від 20.06.2012
року під час обстеження земельних
ділянок № НОМЕР_1 та № НОМЕР_3 було
встановлено, що межі земельної ділянки
№ НОМЕР_1 ( ОСОБА_4.) відповідають тим, що
вказані в державному акті, але не
відповідають схемам розподілу
земельних ділянок в СТ « ЗМІ-2» від 1991 та
2011 роки. З чого зроблений висновок, що
ОСОБА_4 самовільно захватив 0, 0150 га
земель загального користування та 0, 011
га земельної ділянки якою користується
ОСОБА_3

Із наданих документів було
встановлено: 04.12.2003 року ОСОБА_4 подав
заяву до Михайлівської сільської ради
на приватизацію земельної ділянки №
НОМЕР_1 загальною площею 0, 078 га, яка
знаходиться в СТ» ЗМІ-2». В заяві чітко
видно виправлення площі з 0, 078 на 0, 098 га.
Рішенням Михайлівської сільської ради
від 25.12.2003 року № 6 було надано дозвіл
ОСОБА_4 на приватизацію земельної
ділянки № НОМЕР_1 площею 0, 098 га.

Рішенням Михайлівської сільської ради
від 21.10.2004 року було затверджено
технічну документацію зі складання
державних актів на право власності на
землю членам садового товариства, в
тому числі для ведення садівництва
ОСОБА_4 була затверджена площа (1125 га.) В
протоколі сесії відсутня заява ОСОБА_4
про збільшення площі земельної ділянки
і за рахунок чого відбулося збільшення.
В наслідок чого було самовільно
захвачено 0, 0260 га із них 0, 011 га із
земельної ділянки № НОМЕР_1 ( якою
користується ОСОБА_3). і 0, 015 га із земель
загального користування ( дорога) між
земельними ділянками № НОМЕР_1 та №
НОМЕР_3 на яку ОСОБА_4 поставив ворота,
закрив їх на замок тим самим перекрив
в"їзд на території сусідньої ділянки №
НОМЕР_3. Комісією також було
встановлено, що при приватизації
земельної ділянки ОСОБА_4 акт
погодження меж з власниками сусідніх
земельних ділянок не узгоджувався.
Відповідно до журналу обліку сплати
членських внесків видно, що розрахунок
оплати членських внесків ОСОБА_4
проводиться за площу 0, 88 га, що також
підтверджує незаконність приватизації
площі розмірі 0, 1125 га.

Таким чином комісія зробила висновок,
що земельна ділянка ОСОБА_4
приватизовано з порушенням земельного
законодавства України та підлягає
скасуванню (а.с. 20).

Крім того, згідно листа Держкомзему у
Вільнянському районі Запорізької
області від 16.09.2011 року за № 1856
вбачається, що технічна документація
на земельну ділянку ОСОБА_4, яка повинна
містити акт погодження меж з сусідніми
земельними ділянками у відділі
Держкомзему не зареєстрована.

Відповідно до листа архівного відділу
Вільнянської районної адміністрації
за № 10.04.11/121 від 05.10.2011 року вбачається,
що в документах Михайлівської
сільської ради за 2004 рік заява ОСОБА_4
та технічна документація на земельну
ділянку до рішення від 21 жовтня 2004 року
№ 16 « Про затвердження технічної
документації щодо виготовлення
державного акту на право власності
земельної ділянки» не значиться ( а.с.
27-28).

Отже, виходячи з наведеного, слід дійти
висновку, що земельна ділянка ОСОБА_4
приватизована з грубим порушенням
земельного законодавства України.

Суд першої інстанції відмовляючи в
задоволенні позову прийшов до
висновку, що рішенням Михайлівської
сільської ради № 16 від 21 жовтня 2004 року
не порушені права позивачки, оскільки
на той час вона не була членом
товариства та користувачем земельної
ділянки, суміжної з ОСОБА_4

Проте, у порушення вимог ст. ст. 214 ЦПК
України районний суд не дав оцінки
тому, що ОСОБА_3 подала заяву
працівникам СТ « ЗМІ-2» у 2002 році про
прийняття її у члени товариства, у 2002
році їй видано членську книжку, вона
сплачувала членські внески, податки, і
користувалась земельною ділянкою №
НОМЕР_3 розміром 0,092 га (а.с. 192),
суміжною із земельною ділянкою ОСОБА_4

З довідки СТ « ЗМІ-2» від 08.11.2014 року
також вбачається, що ОСОБА_3 є
землекористувачем земельної ділянки №
НОМЕР_3, площею 0, 092 га в СТ « ЗМІ-2», с.
Андріївка Вільнянського району,
Запорізької області з 2002 року, членські
внески та інші обов"язкові послуги
сплачує регулярно, заборгованості не
має (т. 2 а.с. 51 ).

Рішенням Михайлівської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області від 28 лютого 2011 року ОСОБА_3
надано дозвіл на виготовлення
технічної документації щодо передачі у
власність земельної ділянки, площею 0,
0927 га, для ведення садівництва,
розташованої у с. Андріївка
Вільнянського району Запорізької
області ( а.с. 21).

Таким чином, вищезазначені обставини
свідчать про те, що ОСОБА_3 набула
членство в ОК « ЗМТІ-2» з 2002 року , є
землекористувачем земельної ділянки №
НОМЕР_3, а тому рішенням Михайлівської
сільської ради № 16 від 21 жовтня 2004 року,
яким було затверджено технічну
документацію із землеустрою та
передачі земельної ділянки у власність
ОСОБА_4, були порушенні права позивачки.

Згідно зі ст. 152 ЗК України держава
забезпечує громадянам та юридичним
особам рівні умови захисту прав
власності на землю. Власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов"язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 Земельного
Кодексу України у разі видання органом
виконавчої влади або органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 7 від 16.04.2004 року « Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» визначено, що
розглядаючи позови про захист прав
власників земельних ділянок і
землекористувачів ( про усунення
перешкод у користуванні ними тощо), суд
має перевірити законність рішення
органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування про передачу
земельної ділянки іншій особі без
вилучення ( викупу) її у позивача в
установленому порядку і за наявності
для цього підстав ухвалювати рішення
про його незаконність.

Враховуючи фактичні обставини справи,
вимоги закону, надані сторонами докази,
колегія суддів приходить до висновку,
що при приватизації вищезазначеної
земельної ділянки ОСОБА_4 було допущено
порушення земельного законодавства,
при цьому були порушенні права ОСОБА_3,
як користувача суміжною із земельною
ділянкою ОСОБА_4

На підставі наведеного, судова
колегія дійшла висновку про
обґрунтованість доводів апеляційної
скарги та про наявність передбачених
законом підстав для скасування рішення
суду першої інстанції з ухваленням
нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст.303, 307, 309, 313, 314, 316,
317, 319 ЦПК України колегія

суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Вільнянського районного суду
Запорізької області від 30 жовтня 2013
року у цій справі скасувати. Ухвалити
нове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_3 до Михайлівської
сільської ради Вільнянського району
Запорізької області, ОСОБА_4, третя
особа: відділ Держкомзему у
Вільнянському районі Запорізької
області, про скасування рішення та
визнання державного акту на право
власності на земельну ділянку
недійсним, - задовольнити.

Визнати недійсним рішення
Михайлівської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області від 21 жовтня 2004 року № 16 у
частині затвердження технічної
документації із землеустрою та
передачі земельної ділянки у власність
ОСОБА_4; визнати недійсним державний
акт на право приватної власності на
земельну ділянку, площею 0, 1125 га,
виданий ОСОБА_4 15 листопада 2005 року,
розташовану на території
Михайлівської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області; зобов"язати управління
Держкомзему у Вільнянському районі
Запорізької області скасувати
реєстрацію вказаного державного акту.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
судові витрати в розмірі 342 грн. 59 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: