Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/4182//14
Головуючий у 1 інстанції: Котляр
Суддя-доповідач: Бабак А.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справах
апеляційного суду Запорізької області
у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів
Бабак А.М.

Полякова
О.З.

При секретарі: Бабенко
Т.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на рішення Хортицького
районного суду м. Запоріжжя від 04
вересня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Запорізької міської ради, треті особи:
міське комунальне підприємство
«Основаніє», ОСОБА_4 про спонукання до
укладення договору найму жилого
приміщення, виключення жилого
приміщення з числа службових, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом Запорізької міської
ради, треті особи: МКП «Основаніє»,
ОСОБА_4 про спонукання до укладення
договору найму жилого приміщення,
виключення жилого приміщення з числа
службових.

В обґрунтування позовних вимог
зазначала, що 31 березня 1982 року на
підставі службового ордеру № 117 серії
«С» її батьку ОСОБА_5 була надана у
користування квартира АДРЕСА_1 на сім'ю
із чотирьох осіб, а саме ОСОБА_5, дружину
ОСОБА_6, сина ОСОБА_4, доньки ОСОБА_7
(ОСОБА_3).

ОСОБА_5 працював в ЖКВ-2
житлово-комунального об'єднання
Ленінського району м. Запоріжжя, тому
мав право на користування службовим
житлом.

Договір найму квартири 02 березня 1984
року був укладений із ОСОБА_6 Після
смерті батьків, позивач у справі
продовжує користуватись зазначеною
квартирою разом з братом ОСОБА_4, не
перебуваючи з МКП «Основаніє» у
трудових відносинах.

В 2014 році ОСОБА_3 зверталась до МКП
«Основаніє» з заявою, в якій просила
виключити квартиру із складу
службових, оскільки на даний вона час
не використовується, як службова, проте
їй було відмовлено.

Посилаючись на зазначені обставини,
просила зобов'язати Запорізьку міську
раду прийняти рішення про виключення
квартири АДРЕСА_1 із складу жилих
приміщень та зобов'язати Запорізьку
міську раду укласти з нею договір
найму.

Рішенням Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 04 вересня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду,
ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на те, що рішення суду є
незаконним та необґрунтованим,
висновки суду не відповідають
обставинам справи і наданим доказам,
рішення ухвалено з порушенням судом
норм матеріального та процесуального
права, оскільки судом не взято до уваги,
що відповідно до вимог ст.ст. 61, 62, 63, 64,
ЖК України вона має право, як член сім'ї
наймача жилого приміщення
користуватись всіма правами та нести
всі обов'язки наймача. Окрім того, суд
не надав належної оцінки усім доказам у
справі, зокрема довідки № 56/2 від 31
лютого 1982 року та не взяв до уваги те, що
відповідачем у справі не доведений той
факт, що потреба у використанні спірної
квартири в якості службового
приміщення не відпала. Просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні. Оскаржуване
судове рішення зазначеним вимогам не
відповідає.

Відповідно ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Відповідно ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є: неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 суд виходив з того, що
квартира АДРЕСА_1 включена до складу
службових жилих приміщень на підставі
розпорядження районної адміністрації
№ 56/2 від 31.03.1982 року та потреба у
використанні її як службового
приміщення не відпала. Оскільки,
робітники, яким надавалась квартира в
користування померли, їх діти не набули
права користування квартирою.

Судова колегія частково погоджується з
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно ст.118 Житлового Кодексу
України, службові жилі приміщення
призначаються для заселення
громадянами, які у зв'язку з характером
їх трудових відносин повинні проживати
за місцем роботи або поблизу від нього.
Жиле приміщення включається до числа
службових рішенням виконавчого
комітету районної, міської, районної в
місті Ради народних депутатів. Під
службові жилі приміщення виділяються,
як правило, окремі квартири.

Судом першої інстанції встановлено, що
квартира АДРЕСА_1 включена до складу
службових жилих приміщень на підставі
розпорядження районної адміністрації
№ 56/2 від 31.03.1982 року. На підставі цього
рішення 31.03.1982 року ОСОБА_5 був наданий
службовий ордер № 117 «С» на зайняття
вказаної квартири, в яку вселені його
дружина ОСОБА_6 та донька ОСОБА_7 З 06.01.1998
року в квартирі зареєстрований син
ОСОБА_4

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були працівниками
ЖЕД-18, правонаступником якого є КП
«Основаніє».

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_3 про виключення квартири зі
складу службових жилих приміщень, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те,
виключення жилого приміщення з числа
службових провадиться на підставі
клопотання підприємства, установи,
організації рішенням виконавчого
комітету відповідної районної, міської
ради, якщо відпала потреба в такому
його використанні. Правом на
виключення жилого приміщення з числа
службових позивач не наділена.

Разом з цим, висновок суду першої
інстанції відносно того, що ОСОБА_3 не
набула права користування вказаним
жилим приміщенням не ґрунтується на
законі.

Згідно ст. 124 ЖК України робітники і
службовці, що припинили трудові
відносини з підприємством, установою,
організацією, а також громадяни, які
виключені з членів колгоспу або вийшли
з колгоспу за власним бажанням,
підлягають виселенню з службового
жилого приміщення з усіма особами, які
з ними проживають, без надання іншого
жилого приміщення.

Згідно ст. 123 ЖК України до користування
службовими жилими приміщеннями
застосовуються правила про договір
найму жилого приміщення, крім правил,
передбачених статтями 73 - 76, 79 - 83, 85, 90,
частиною шостою статті 101, статтями 103 -
106 цього Кодексу. Зокрема, ст. ст. 103-106 ЖК
України, які не застосовуються у
правовідносинах з найму службового
житла, регулюють питання зміни умов
договору найму.

Відповідно до ст. 125 ЖК України, без
надання іншого житлового приміщення у
випадках, зазначених у статті 124 цього
Кодексу, не може бути виселено в тому
числі, членів сім'ї померлого
працівника, якому було надано службове
жиле приміщення.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_3 була
вселена в квартиру АДРЕСА_1 як член
сім'ї ОСОБА_5, з матір'ю ОСОБА_6 02.03.10984
року по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 був
укладений договір найму, судова
колегія вважає, що є підстави для
укладення договору найму з позивачем
ОСОБА_3

Оскільки, в досудовому порядку дане
питання не врегульовано, судова
колегія дійшла висновку про скасування
рішення суду першої інстанції в
частині відмови у задоволенні позову
ОСОБА_3 про спонукання до укладення
договору найму та в цій частині
ухвалити нове рішення про задоволення
позову та зобов'язання Запорізької
міської ради в особі уповноваженого
нею органу укласти з ОСОБА_3 договір
найму житлового приміщення квартири
АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК
України колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 04 вересня 2014 року
скасувати в частині відмови у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про
спонукання про укладення договору
найму житлового приміщення.

В цій частині ухвалити нове рішення
наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Запорізької
міської ради, треті особи: міське
комунальне підприємство «Основаніє»,
ОСОБА_4 про спонукання до укладення
договору найму жилого приміщення
задовольнити.

Зобов'язати Запорізьку міську раду в
особі уповноваженого нею органу
укласти з ОСОБА_3 договір найму
житлового приміщення квартири АДРЕСА_1.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: