Провадження №2/761/7260/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 листопада 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді
Сіромашенко Н.В.,

при секретарі
Бульбі І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«БГ Банк» про розірвання договору та
стягнення депозитного вкладу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою про розірвання договору
банківського вкладу та стягнення
депозитного вкладу.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 29
листопада 2013 року між сторонами було
укладено Договір № ДФ-056768 Банківського
вкладу (депозиту) (Вклад "Великі
можливості"), відповідно до умов якого
позивач розмістив у Банку належні йому
грошові кошти в розмірі 12123 доларів США,
на строк до 02.12.2014 року.

15.08.2014 року позивач зверталася до
відповідача із відповідною заявою про
дострокове повернення йому суми вкладу
та нарахованих відсотків в строк не
пізніше 27.08.2014 року, як то передбачено
умова депозитного договору, однак
відповідач не повернув позивачу суму
вкладу.

02.09.2014 року та 18.09.2014 року позивач
повторно звертався до відповідача із
аналогічним заяви про повернення суми
вкладу та нарахованих відсотків, однак
належні позивачу грошові кошти не були
йому повернуті.

У зв'язку із вказаними обставинами,
позивач просив розірвати Договір №
ДФ-056768 Банківського вкладу (депозиту)
(Вклад "Великі можливості") від 29.11.2013
року та стягнути з відповідача суму
депозитного вкладу в розмірі 12123
доларів США.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2 позовні вимоги
підтримав та просив їх задовольнити у
повному обсязі.

Представник ПАТ "БГ Банк" в судове
засідання не з'явився повторно, про час
та місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, про причини неявки на
час розгляду справи не повідомив, а
тому суд вважає за можливе слухати
справу у його відсутність за наявними у
справі доказами.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача та дослідивши матеріали
справи, вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Судом встановлено, що 29 листопада 2013
року між ПАТ "Банк Перший", який змінив
своє найменування на ПАТ "БГ Банк" та
ОСОБА_1 було укладено Договір № ДФ-056768
Банківського вкладу (депозиту) (Вклад
"Великі можливості").

Відповідно до п.1.1., 1.2. Договору позивач
розмістив у Банку належні йому грошові
кошти в розмірі 12123 доларів США на
депозитному рахунку № 4722, на
строк 368 днів, з 29.11.2013 р до 02.12.2014 р., та
сплатою відсотків в розмірі 9,50 % річних.

Факт внесення відповідної суми
грошових коштів позивачем на
депозитний рахунок Банку
підтверджується копією квитанції №
377271 від 29.11.2013 р., який знаходиться в
матеріалах справи (а.с. ).

Відповідно до п. 3.4.4. Договору вкладник
має право вимагати повернення вкладу в
повному розмірі до закінчення строку
дії Договору (до 02.12.2014 р.).

Пунктом 3.3.3. Договору визначено, що
вкладник зобов'язаний повідомити Банк
про своє бажання достроково отримати
свій вклад за 7 робочих днів до бажаної
дати отримання вкладу.

Відповідно до п. 3.1.1. Договору Банк
зобов'язаний на першу вимогу вкладника
повернути вклад вкладнику у повному
розмірі, в порядку визначеному цим
Договором та законодавством України,
та виплатити відсотки.

15 серпня 2014 року позивач звернувся до
відповідача із відповідною заявою щодо
дострокового повернення суми
депозитного вкладу в розмірі 12123
доларів США не пізніше 27 серпня 2014 року,
тобто через сім робочих днів, як це
передбачено п. 3.3.3. Договору.

Однак, після закінчення семиденного
строку (після якого відповідач мав
повернути кошти) відповідна сума
грошових коштів не була перерахована
відповідачем на відповідний рахунок
позивача № НОМЕР_1, а також не була
повернута позивачу через касу Банку.

02 вересня 2014 року та 18 вересня 2014 року
позивач повторно звертався із заявою
до відповідача щодо повернення
належних йому грошових коштів (суми
депозиту), однак депозитний вклад
позивачу повернуто не було.

Згідно із ч.1 ст. 1058 ЦК України з
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1060 ЦК України
договір банківського вкладу
укладається на умовах видачі вкладу на
першу вимогу (вклад на вимогу) або на
умовах повернення вкладу зі спливом
встановленого договором строку
(строковий вклад).

Згідно із ч.2 ст. 1060 ЦК України за
договором банківського вкладу
незалежно від його виду банк
зобов'язаний видати вклад або його
частину на першу вимогу вкладника.

Таким чином, відповідач порушив свої
зобов'язання по Договору № ДФ-056768
Банківського вкладу (депозиту) (Вклад
"Великі можливості") від 29.11.2013 р.,
оскільки на вимогу позивача не
повернув позивачу належні йому грошові
кошти в розмірі 12123 доларів США.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином,
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню в
цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України ).

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушення зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання (
неналежне виконання ).

Згідно із ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема,
розірвання договору.

Пункт 14 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 18 грудня 2009 року N 14
«Про судове рішення у цивільній
справі», який має рекомендаційний
характер, роз'яснює, що суд має право
ухвалити рішення про стягнення
грошової суми в іноземній валюті з
правовідносин, які виникли при
здійсненні валютних операцій, у
випадках і в порядку, встановлених
законом (частина друга статті 192 ЦК,
частина третя статті 533 ЦК; Декрет
Кабінету Міністрів України від 19
лютого 1993 року N 15-93 "Про систему
валютного регулювання і валютного
контролю").

Таким чином, оскільки відповідач
належним чином не виконав свої
зобов'язання за Договором № ДФ-056768
Банківського вкладу (депозиту) (Вклад
"Великі можливості") від 29.11.2013 р. та
відповідно не повернув позивачу
належні йому грошові кошти в розмірі
12123 доларів США, відповідний Договір
має бути розірваний, а сума коштів в
розмірі 12123 доларів США має бути
примусово стягнута із відповідача на
користь позивача.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «БГ Банк» про
розірвання договору та стягнення
депозитного вкладу задовольнити.

Розірвати договір №ДФ-056768
Банківського вкладу (депозиту) (Вклад
«Великі можливості»), укладений 29
листопада 2013 року між Публічним
акціонерним товариством «Банк Перший»
(ПАТ «БГ Банк») та ОСОБА_1.

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «БГ Банк» на
користь ОСОБА_1 суму банківського
вкладу в розмірі 12123 доларів США.

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «БГ Банк» на
користь держави судовий збір в сумі 1859
гривень 14 копійок.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду м. Києва протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: