0802/6895/2012 19.11.2014
Справа № 6/311/156/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року

м. Василівка

Василівський районний суд
Запорізької області у складі:

головуючого –
судді:
Сидоренко Ю.В.

при
секретарі:
Дьоміній Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Василівка
подання головного державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Василівського
районного управління юстиції
Запорізької області ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України, -

В С Т А Н О В И В :

11.11.2014 року Головний державний
виконавець відділу Державної
виконавчої служби Василівського
районного управління юстиції
Запорізької області ОСОБА_1 звернулася
до Василівського районного суду
Запорізької області з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України боржника ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою:
АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України
до виконання нею своїх обов’язків. На
обґрунтування пред’явленого до суду
подання державний виконавець зазначає,
що на виконанні відділу державної
виконавчої служби знаходиться судовий
наказ № 2н/802/589/2012, виданий 04.12.2012 року
Василівським районним судом
Запорізької області про стягнення з
ОСОБА_2 на користь КП «Добробут»
Балківської сільської ради суми боргу
в розмірі 1537,06 гривень. За вищевказаним
судовим наказам боржником борг не
сплачується, заборгованість по
виконавчому провадженню становить 1537,06
грн. Згідно повідомлень реєструючих
установ у ОСОБА_2 відсутнє рухоме або
нерухоме майно, на яке можливо звернути
стягнення, за місцем реєстрації не
проживає, її фактичне місце
перебування невідоме, а тому відділ
Державної виконавчої служби
Василівського районного управління
юстиції Запорізької області вимушений
звернутися до суду з даним поданням, в
якому просить винести ухвалу про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України боржника ОСОБА_2, яка
мешкає за адресою: АДРЕСА_2.

В судове засідання учасники судового
провадження не з»явилися, про день та
час розгляду подання були повідомлені
судом своєчасно та належним чином, про
причини неявки суду не повідомили,
документів на підтвердження
поважності причин неявки суду не
надали.

Суд, дослідивши матеріали подання та
матеріали цивільної справи № 2н/802/589/2012,
приходить до висновку, що подання
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

В обґрунтування подання державний
виконавець посилається на те, що
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України, громадянина ОСОБА_2 слід
встановити, оскільки таке передбачене
п.3 ч.18 ст.11 Закону України "Про
виконавче провадження". Зазначеною
нормою передбачено, що державний
виконавець у разі ухилення боржника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього рішенням, має право звертатися
до суду за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи за межі України - до
виконання зобов'язань за рішенням.

Законом України від 21 січня 1994 року "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" (зі змінами
та доповненнями) врегульовано порядок
здійснення права громадян України на
виїзд з України і в'їзд в Україну,
порядок оформлення документів для
зарубіжних поїздок, яким визначено
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України та
встановлено порядок розв'язання спорів
у цій сфері. Зазначеним Законом не
передбачено тимчасове обмеження
виїзду за кордон боржника у
виконавчому провадженні до виконання
рішення суду. Положеннями ст.6 цього
Закону встановлено, що громадянинові
України може бути тимчасово відмовлено
у видачі паспорта, або громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, зокрема, у таких випадках:

- якщо діють неврегульовані аліментні,
договірні чи інші невиконані
зобов'язання - до виконання зобов'язань
або розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках,або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України (п.2);

- якщо він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань (п.5);

- якщо щодо нього подано цивільний
позов до суду - до закінчення
провадження у справі (п.8).

Стаття 313 Цивільного кодексу України
регламентує, що фізична особа має право
на свободу пересування. Фізична особа,
яка досягла шістнадцяти років, має
право на вільний самостійний виїзд за
межі України. Фізична особа може бути
обмежена у здійсненні права на
пересування лише у випадках,
встановлених законом.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Згідно положень статті 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»підставами
для тимчасового обмеження у праві
виїзду громадян України за кордон є
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи) - до виконання
зобов'язань.

Відповідно до вимог п.5 ст.6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України»,
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, в тому числі якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
тобто за вказаною нормою необхідно
довести винні дії особи про ухилення
від виконання покладеного на нього
судовим рішенням обов'язку, однак
подання не містить доказів про те, що
боржник ОСОБА_2 на даний час належним
чином не сплачує борг та саме з вини
ОСОБА_2 не виконується виконавче
провадження по примусовому виконанню
виконавчого листа № 2н/802/859/2012, виданого
04.12.2012 року Василівським районним судом
Запорізької області про стягнення з
ОСОБА_2 на користь КП «Добробут»
Балківської сільської ради суми боргу
в розмірі 1537,06 гривень.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
ухилення боржника від виконання
зобов’язань, покладених на нього
рішенням, державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право звернутися до
суду за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника –
фізичної особи або керівника боржника
– юридичної особи за межі України – до
виконання зобов’язань за рішенням

Відповідно до положень ст.ст.19,20 Закону
України «Про Державну прикордонну
службу України» передбачено у яких
саме випадках за мотивованим письмовим
рішенням суду може бути тимчасово
обмежено право виїзду з України
громадянина.

Відповідно до ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом. Громадянин України не може
бути позбавлений права в будь-який час
повернутися в Україну. Згідно ст.22
Конституції України права і свободи
людини і громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Право державного виконавця на
звернення з поданням до суду про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон виникає лише у разі ухилення
боржника від виконання, покладених на
нього рішенням суду, зобов'язань, тобто
наявність лише самого зобов'язання не
наділяє державного виконавця правом на
звернення до суду з поданням про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за кордон. Окрім того, факт
ухилення має підтверджуватись
сукупністю доказів, які державний
виконавець повинен зазначити у
поданні.

Судом встановлено, що 19.05.2014 року
державним виконавцем ВДВС
Василівського РУЮ Запорізької області
Куроєд О.О. відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
документу — судового наказу №
2н/802/859/2012, виданого 04.12.2012 року
Василівським районним судом
Запорізької області про стягнення з
ОСОБА_2 на користь КП «Добробут»
Балківської сільської ради суми боргу
в розмірі 1537,06 гривень.

Даних про вручення цієї постанови
боржнику ОСОБА_2 суду не надано, як
немає і даних про отримання боржником
виклику до відділу ДВС та відомостей
про його неявку без поважних причин,
які могли б свідчити про його ухилення
від виконання судового рішення.

Посилання державного виконавця на те,
що у божника ОСОБА_2 немає жодного майна
не можуть свідчити про його ухилення
від виконання обов'язків за судовим
рішенням, а тому судом до уваги не
приймаються.

Відповідно до Узагальнення Судової
практики Верховного суду України від
01.02.2013 року щодо вирішення питання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України особа, яка має
невиконані зобов'язання, не може
вважатися винною в ухиленні, поки не
буде доведено протилежне.

Як вбачається з матеріалів подання,
державний виконавець жодним чином не
довів факту ухилення боржника ОСОБА_2
від виконання зобов'язання, пославшись
лише що вказаний факт підтверджується
тим, що боржником не вчиняються дії,
спрямовані на виконання рішення суду
та перелічив в поданні правові норми.

Крім того, в матеріалах справи відсутні
будь-які дані, які б вказували на те, що
боржник має намір та може ухилитися від
виконання рішення суду шляхом виїзду
за межі України.

Державний виконавець, звертаючись до
суду з поданням про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України, не надав доказів того, що ним
вчинено всі дії передбачені Законом
України «Про виконавче провадження»
спрямовані на погашення боргу. Також не
надано доказів того, що боржник вчиняє
дії, які унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення суду, що боржник за
час виконання рішення виїжджав за межі
України, що призвело до виникнення
заборгованості, або боржник
безпідставно не з'являвся на виклики
державного виконавця тощо.

У поданні є лише посилання на акти
державного виконавця ВДВС
Василівського РУЮ про здійснення за
місцем реєстрації боржника адресом
виїзду, яким встановлена відсутність
боржника за адресою реєстрації, що не є

достатньою підставою для висновку про
ухилення боржника від виконання своїх
зобов'язань.

Також державним виконавцем не надано
суду доказів, які б достовірно
підтверджували, що боржник ОСОБА_2
переховується від органів дізнання,
слідства та суду, ухиляється від
відбуття кримінальних покарань, як
зазначено у ст.19 цього Закону і які є
підставою для постановлення
мотивованого письмового рішення суду
про обмеження у праві виїзду за межі
України громадянина, про що вказано в
ст.20 цього Закону. Також, державним
виконавцем суду не надано доказів того,
що ОСОБА_2 має намір виїхати за межі
України на тимчасове чи постійне
проживання, тим самим ухилитися від
виконання боргових зобов’язань.

Таким чином, в судовому засіданні не
добуто доказів, що ОСОБА_2 ухиляється
від виконання виконавчого документу,
який перебуває у провадженні
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Василівського районного управління
юстиції Запорізької області, що є
обов’язковою умовою застосування до
особи тимчасового обмеження права
виїзду з України, а тому подання
державного виконавця державної
виконавчої служби Василівського
районного управління юстиції
Запорізької області про встановлення
тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст.22,33 Конституції
України, ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження», ст.6 Закону
України «Про порядок виїзду з України
та в'їзду в Україну громадян України»,
ст.ст. 19, 20 Закону України «Про Державну
прикордонну службу України», ст.ст.
209-210, ст.377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Василівського районного управління
юстиції Запорізької області ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 –
відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до
апеляційного суду Запорізької області
через Василівський районний суд
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької
області

ОСОБА_3