АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7763/14
Головуючий 1 інст. -
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: -
Котелевець А.В.,

- Макарова
Г.О.,

за участю секретаря - Прийміч А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Московського районного суду м. Харкова
від 14 квітня 2014 року по справі за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

ВСТАНОВИВ:

19.12.2012 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«Приватбанк» (далі по тексту - ПАТ КБ
«Приватбанк») звернулось до суду з
позовом, яким просило стягнути з
ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 21 137
грн. 91 коп. та судові витрати.

В обґрунтування позову вказував, що
відповідно до укладеного 29.06.2004 року
договору № б/н ОСОБА_3 отримав кредит у
розмірі 4 400 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
кредитної картки.

Усупереч умов договору відповідач не
виконує взяті на себе зобов'язання,
внаслідок чого виникла заборгованість.

Відповідач проти позову заперечував,
вважаючи вимоги банку безпідставними,
а також просив відмовити у позові з
підстав пропущення строку позовної
давності, вказуючи, що з 2008 року
платіжною карткою не користується, а
банк звернувся з позовом після спливу
строку позовної давності (а.с.36, 37).

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 14 квітня 2014 року позов
ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Суд
вирішив стягнути з ОСОБА_3 на користь
ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 21 137 грн 91
коп. та судовий збір - 214 грн. 60 коп.
(а.с.107, 108-109).

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 16 червня 2014
року рішення Московського районного
суду м. Харкова від 14 квітня 2014 року
змінено. Судова колегія вирішила
стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитом у розмірі 7 341 грн 86 коп.,
заборгованість за процентами за
користування кредитом - 12 076 грн 58 коп., а
всього 19 418 грн 44 коп., а також судовий
збір у розмірі 194 грн 18 коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 08.10.2014р. рішення
апеляційного суду від 16.06.2014р.
скасовано, справу направлено на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

В суді апеляційної інстанції
представник ПАТ КБ «ПриватБанк» -
Левицька А.В. просила відхилити
апеляційну скаргу та залишити рішення
суду без змін, вказуючи, що у червні 2011
року на картковому рахунку ОСОБА_3.
зафіксовано платіж, а відтак перебіг
строку позовної давності має
відраховуватися спочатку, тобто з
червня 2011 року.

Відповідач ОСОБА_3 підтримав
апеляційну скаргу і просив її
задовольнити, а доводи представника
позивача про те, що він, начебто,
здійснював якісь платежі у червні 2011
року вважає надуманими та такими, що не
відповідають дійсності, вказуючи, що
після його звільнення з ПАТ КБ
«ПриватБанк» з 2009 року платіжною
карткою він не користується, що картка
взагалі позивачем була заблокована.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції колегія суддів
приходить до висновку, що скарга
підлягає задоволенню, а рішення суду
скасуванню з відмовою у задоволенні
позову за таких підстав.

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626
ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Судом встановлено, сторонами не
заперечується, що 29 червня 2004 року між
ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено
кредитний договір, згідно з умовами
якого банк надав відповідачу кредит у
розмірі 4 400 грн. встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку №
177476 зі сплатою за користування
кредитом 30% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії кредитної карти. Додатковою
угодою передбачено періодичність
погашення - 7% від суми заборгованості
по ліміту по закінченню кожного місяця.
Відповідач зобов'язувався щомісячно
погашати заборгованість. Термін
кредитного ліміту відповідає строку
дії картки, а саме до травня 2006 року (а.с.
13).

Суд правильно дійшов до висновку про
порушення відповідачем умов договору і
виникнення заборгованості, однак
припустився помилки при вирішенні
питання щодо строку звернення
позивачем до суду з позовом та
наслідків пропуску цього строку.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
строк погашення кредиту по платіжній
картці в повному обсязі проводиться не
пізніше останнього дня місяця,
зазначеного на платіжні картці, а строк
погашення процентів за кредитом
визначено щомісячними платежами.

Отже, строк виконання кожного
щомісячного зобов'язання, згідно з ч. 3
ст. 254 ЦК України, спливає у відповідне
число останнього місяця строку.

Згідно пояснень ОСОБА_3 в судовому
засіданні він перестав виконувати
щомісячні зобов'язання з погашення
кредиту з липня 2009 року, оскільки
остаточно розрахувався за
заборгованістю ПАТ КБ «ПриватБанк» і
звільнився з банку.

ПАТ КБ «ПриватБанк» з вимогами про
стягнення заборгованості за кредитом
звернулось 19 грудня 2012 року.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг позовної
давності починається заново (ч. 1, 3
ст. 264 ЦК України).

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних
правовідносин початок перебігу
позовної давності пов'язаний з певними
юридичними фактами та їх оцінкою
управомоченою особою.

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Оскільки за умовами договору погашення
кредиту повинно здійснюватись
позичальником частинами кожного
місяця, за попередній місяць, початок
позовної давності для стягнення цих
платежів необхідно обчислювати з
моменту (місяця, дня) невиконання
позичальником кожного із цих
зобов'язань.

Відповідно до постанови ВСУ по справі
№ 6-116цс13 від 6.11.2013 року, у випадку
неналежного виконання позичальником
зобов'язань за кредитним договором,
позовна давність за вимогами кредитора
про повернення кредитних коштів та
процентів за користування кредитом,
повернення яких відповідно до умов
договору визначено періодичними
щомісячними платежами, повинна
обчислюватися з моменту настання
строку погашення чергового платежу.

Посилання представника ПАТ КБ
«ПриватБанк» на те, що останній платіж
в погашення заборгованості за кредитом
ОСОБА_3 було здійснено 21.06.2011 року в сумі
79 грн. 52 коп., шляхом перерахування
даної суми з платіжної картки, не
знайшли свого підтвердження, оскільки
відповідно до виписки з внутрішнього
облікового документу позивача, який,
начебто, відображає стан руху коштів по
обліковому рахунку № 177476
відповідача, в колонках «термінал та
опис трансакції» від 21.06.2011 року
відсутні дані, які б свідчили про
здійснення саме відповідачем операції
з перерахунку з одного рахунку на інший
79 грн.52 коп.

Інших доказів, які б спростовували
доводи відповідача про звернення ПАТ
КБ «ПриватБанк» до суду з позовом після
сплину встановленого законом
трирічного строку позовної давності
позивачем не надано, а матеріали справи
таких не містять.

Згідно ч.4 ст.60 ЦПК України доказування
не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 1,
4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Московського районного
суду м. Харкова від 14 квітня 2014 року
скасувати.

Відмовити у задоволенні позову
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Рішення суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту його проголошення, в
касаційному порядку може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: