Провадження № 2/161/4437/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

17 листопада 2014 року Луцький
міськрайонний суд Волинської області

у складі : головуючого - судді Філюк Т.М.

при секретарі Марчак Е.Є.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи Служби в
справах дітей Луцької міської ради
Шульгана Ф.П.

прокурора Бондарук О.О.

розглянувши у відритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, третя особа на стороні
позивача, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору - орган опіки
та піклування Луцької міської ради до
ОСОБА_2 про позбавлення батьківських
прав,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом
до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських
прав.

Свій позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла його сестра - ОСОБА_4. З 2000 по 2006
рік ОСОБА_4 проживала в цивільному
шлюбі з гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в них
народилася дочка - ОСОБА_5, однак шлюбні
відносини не склались і ОСОБА_4 разом із
дочкою повернулася на постійне місце
проживання до батьків.

Вказує, що з 2006 по 2008 роки ОСОБА_4
хворіла, відповідач не надавав
допомоги ні на лікування, ні на
утримання дитини, останній
самоусунувся від виховання та
матеріального утримання дитини.

Зазначає, що після смерті матері,
неповнолітня ОСОБА_5 залишилась
проживати разом з дідусем та бабусею,
батько не виявив бажання забрати дочку
до себе. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6,
яка опікувалась ОСОБА_5. Оскільки
ОСОБА_5 залишилась без батьківського
піклування, позивач переїхав зі своєю
сім'єю до ОСОБА_5 та став піклуватися
про племінницю. Вже більше двох років
вони проживають разом з сім'єю
позивача.

Враховуючи вищенаведене, просить суд
позбавити батьківських прав ОСОБА_2
щодо неповнолітньої ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав з підстав наведених в
позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов
визнав, не заперечував щодо його
задоволення.

Представник третьої особи в судовому
засіданні не заперечувала проти
задоволення позову.

Прокурор в судовому засіданні позов
підтримав, не заперечував щодо його
задоволення

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що позов
підставний і підлягає до задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Мати неповнолітньої ОСОБА_5 - ОСОБА_4
померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується
копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 (а.с.
8).

Відповідно до вимог частин 1 і 2 ст. 150 СК
України батьки зобов'язані виховувати
дитину в дусі поваги до прав та свобод
інших людей, любові до своєї сім'ї та
родини, свого народу, своєї
Батьківщини, піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток.

Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вона, він:
1) не забрали дитину з полового будинку
або з іншого закладу охорони здоров'я
без поважної причини і протягом шести
місяців не виявили щодо неї
батьківського піклування; 2) ухиляються
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини; 3) жорстоко
поводяться з дитиною; 4) є хронічними
алкоголіками або наркоманами; 5)
вдаються до будь - яких видів
експлуатації дитини, примушують її до
жебракування та бродяжництва; 6)
засуджені за вчинення умисного злочину
щодо дитини. Мати, батько можуть бути
позбавлені прав щодо усіх своїх дітей
або когось із них.

Судом встановлено, що відповідач
ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню та утриманню
неповнолітньої дитини.

Як вбачається з характеристики ОСОБА_5.
учениці 5В класу СЗОШ № 5 м. Луцька
виданої директором школи В.Б.
Півницьким, ОСОБА_5 навчається у СЗОШ №
5 з першого класу. В дошкільному віці
втратила маму, залишилась під опікою
бабусі. Батько не приділяє уваги
вихованню дочки. Протягом 4-х років
початкової школи жодного разу не
цікавився навчанням ОСОБА_5, не
відвідував батьківських зборів. Коли
ОСОБА_5 виповнилось 9 років бабуся
померла. Після смерті бабусі проживає у
сім'ї рідного дядька ОСОБА_1 (а.с. 13).

Із письмового висновку служби у
справах дітей Луцької міської ради від
08 серпня 2014 року, вбачається, що
позбавлення батьківських прав
відповідача щодо ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
є доцільним та в інтересах
неповнолітньої дитини.

Крім того, в судовому засіданні
відповідач не заперечував щодо
позбавлення його батьківських прав
відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказував, що дійсно не
приділяє донці належної уваги та
піклування.

Пленум Верховного Суду України в пп. 15,
16 постанови від 30 березня 2007 року № 3
"Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав"
роз'яснив, що позбавлення батьківських
прав (тобто прав на виховання дитини,
захист її інтересів, на відібрання
дитини в інших осіб, які незаконно їх
утримують, та інше), що надані батькам
до досягнення дитиною повноліття і
ґрунтуються на факті спорідненості з
нею, є крайнім заходом впливу на
осіб, які не виконують батьківських
обов'язків, а тому питання про його
застосування слід вирішувати лише
після повного, всебічного, об'єктивного
з'ясування обставин справи, зокрема
ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення, не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування своїми
обов'язками.

Крім того, вирішенні питання, що
торкаються дітей, згідно ст. 3 Конвенції
про права дитини від 20 листопада 1989
року, суд має виходити з принципу
максимального забезпечення інтересів
дитини, її захисту і забезпечення
турботою про нього. При вирішенні
такого спору суд повинен виходити не з
формальних міркувань, а з фактичних
інтересів дітей та умов їх нормального
виховання.

З врахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2 щодо його
неповнолітньої доньки буде
відповідати інтересам дитини, оскільки
ОСОБА_5 тривалий час проживає в сім'ї
свого дядька - ОСОБА_1, де почувається
комфортно, а останній виявив бажання
бути опікуном. Батько дитини не
проявляє належної уваги та турботи, не
цікавиться життям доньки.

З врахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що ОСОБА_2
свідомо нехтує своїми батьківськими
обов'язками, а тому позовні вимоги, щодо
позбавлення його батьківських прав є
підставними та підлягають до
задоволення.

Керуючись ст.ст.3, 10, 57, 60, 208, 209, 215, 218, 224, 226
ЦПК України, на підставі ст.ст. 164, 166, 180
Сімейного кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав
щодо неповнолітньої дочки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

Луцького міськрайонного суду
Філюк Т.М.