Номер справи137/1961/14-ц
"24" вересня 2014 р.
Літинський районний суд
судді: Білик Н. В.,
з участю секретаря :
розглянув у відкритому судовому
засіданні в смт Літині цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Журавненської
сільської ради про визнання права
До суду звернувся ОСОБА_1 із
позовом до Журавненської сільської
ради про визнання права власності на
спадкове майно. В позові зазначає, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Олександрівка
Вінницької області помер його батько
ОСОБА_2. Після смерті якого відкрилась
спадщина на житловий будинок що
розташований в АДРЕСА_1. Позивач є
єдиним спадкоємцем за заповітом але не
може оформити спадщину, так як у нього
відсутні правовстановлюючі документи
на будинковолодіння. Після звернення
до Літинської державної нотаріальної
контори із заявою про видачу свідоцтва
про право на спадщину, нотаріусом було
відмовлено у вчинені даної дії,
оскільки на майно, яке підлягає
державній реєстрації відсутні
правовстановлюючі документи. За таких
обставин, позивач не може реалізувати
своє право на спадщину, тому змушений
звернутися до суду за захистом свого
Позивач,ОСОБА_1, в судове засідання
не з'явився. Представник позивача,
ОСОБА_3,надав суду заяву у якій просить
справу розглянути за їх відсутності,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі та просить задовільнити
Представник Журавненської
сільської ради в судове засідання не
з'явився, надали суду заяву про розгляд
справи за їх відсутності. Позов
визнають в повному обсязі.
Дослідивши матеріали, які є у
справі, взявши до уваги думку сторін,
суд вважає, що позов обгрунтований та
підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що між сторонами
існують цивільні правовідносини,
пов'язані із спадкуванням.
Свідоцтво про смерть (а.с.6)
свідчить, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року. Із копії свідоцтва про народження
(а.с.8) вбачається, що ОСОБА_1 народився
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, батьками значаться:
ОСОБА_2, ОСОБА_4. Копія заповіту (а.с.10)
свідчить, що ОСОБА_2 заповів усе майно
своєму синові - ОСОБА_1. Із копії
технічного паспорта на садибний
(індивідуальний) житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12-16) встановлено,
що у даному документі право
користування на житловий будинок
зареєстровано за ОСОБА_2.
Відповідь нотаріуса (а.с.9) свідчить,
що ОСОБА_1 позбавлений можливості
отримати свідоцтво про право на
спадщину у нотаріуса, через
відсутність правовстановлюючих
документів на спадкове майно. Із
довідки (а.с.11) встановлено,що ОСОБА_2,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року володів
житловим будинком в АДРЕСА_1 згідно
записів погосподарських книг. Лист
відділу містободування та архітектури
(а.с.17) свідчить, що житловий будинок з
погосподарськими спорудами, що
розташований в АДРЕСА_1 відповідають
вимогам ДБН360-92**.
Згідно ст.328 ЦК України, право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше не випливає із
закону або незаконність набуття права
власності не встановлена судом.
Відповідно до ч.1 ст.1299 ЦК
України, якщо у складі спадщини, яку
прийняв спадкоємець, є нерухоме майно,
спадкоємець зобов'язаний
зареєструвати право на спадщину в
органах, які здійснюють державну
реєстрацію нерухомого майна.
Згідно ст.392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право не оспорюється або не визнається
Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" від 1 липня 2004 року N 1952-ІУ,
права на нерухоме майно, що виникли до
набрання чинності цим Законом,
визнаються дійсними у разі відсутності
їх державної реєстрації, передбаченої
цим Законом, за таких умов: якщо
реєстрація прав була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.
На час виникнення спірних
правовідносин діяла Інструкція про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР,
затверджена Міністерством
комунального господарства Української
РСР від 31 січня 1966 року, згідно із ст. 1,
ст. 6 якої встановлено, що реєстрацію
будинків з обслуговуючими їх будівлями
і спорудами та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР
проводять бюро технічної
інвентаризації виконкомів місцевих
Рад депутатів трудящих. Не підлягають
реєстрації будинки і домоволодіння, що
розташовані в сільських населених
пунктах, які адміністративно
підпорядковані містам або селищам
міського типу, але до них не приєднані.
Згідно ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).
Стаття 1218 ЦК України передбачає,
що до складу спадщини входять усі права
та обов'язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.
Враховуючи вищевикладене, а також
те, що спірний будинок було побудовано
у 1960 році, довідка із Журавненської
сільської ради підтверджує, що ОСОБА_2
являвся власником житлового будинку
за адресою: АДРЕСА_1, а позивач є
спадкоємцем за заповітом після смерті
ОСОБА_2, тому суд дійшов висновку, що
позов слід задовільнити.
Керуючись ст..213-215 , 256 ЦПК
України, ст. 1216-1218, 392 ЦК України -
Визнати за ОСОБА_1 право
приватної власності на
житловий будинок, що розташований
в АДРЕСА_1, загальною площею 62,4 кв.м.,
житловою площею 37,5 кв.м. літ. "А", веранда
літ."а", ганок, сарай літ."Б", погріб
літ."п/Б", сарай літ."б", убиральня літ."Б1",
літня кухня літ."В", гараж літ."В1", літня
кухня літ."В2", веранда літ."в", срай
літ."Г", гараж літ."Д", огорожа №1, хвіртка
№2, ворота №3, криниця №4, після смерті
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Апеляційну скаргу на рішення
суду сторони можуть подати до
апеляційного суду Вінницькї області
через райсуд протягом 10 днів після
проголошення рішення.
Суддя :