Справа № 212/9420/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 року
м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1 у
складі:

Головуючого судді - Шум Л.І.

секретар – Борух Ю.К.

представник позивача – ОСОБА_2

представник відповідача – ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста ОСОБА_1
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат»
про відшкодування моральної шкоди -

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2014 року позивач ОСОБА_4
звернувся до суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат»
про відшкодування моральної шкоди, в
обґрунтування своїх позовних вимог
послалася на те, що працював у
відповідача в шахті «Більшовик» та
«Октябрська» в період з 17 квітня 2000
року по професії - гірничим робітником
очисного вибою по 05 листопада 2013 року,
звільнений з підприємства в зв'язку з
виходом на пенсію. 02.08.2005 року працюючи
в шахті «Октябрська» ВАТ «Криворізький
залізорудний комбінат», виконуючи
обов'язки гірничого робітника очисного
вибою, він був тяжко травмований, про що
був складений Акт № 20 про нещасний
випадок пов'язаний виробництвом. В
результаті, був направлений в
травматологічне відділення 2 - ї
міської лікарні м. Кривого Рогу, де був
поставлений діагноз: відкрита черепно
- мозкова травма, струс головного мозку,
забійна рана голови, забійна рана лівої
щоки, відкритий перелов 2 - ї п'ясної
кістки лівої кістки без зміщення, забій
правого плечового суглобу.За висновком
медико - соціально експертної комісії
йому первинно 14 червня 2006 року
встановлено 10% втрати професійної
працездатності в зв'язку з трудовим
каліцтвом, при наступних оглядах в
червні 2007, в вересні 2008, в жовтні 2009, в
серпні 2010 року, в вересні 2011 року, в
липні 2012 та червні 2014 р.. підтверджено 10%
втрати професійної працездатності в
зв'язку з трудовим каліцтвом. В момент
нещасного випадку його вдарило куском
породи, він відчув сильну біль в голові.
Він не відчував ліву року, оскільки
лікарі в наступному повідомили, що в
момент нещасного випадку внаслідок
травми відбулося порушення функції
лівої кінцівки. В лікарні йому була
проведена гіпсова імобілізація на ліву
руку, зшивання ран голови, приймав
постійно обезболюючі препарати, так як
головна біль була постійно, відчував
запаморочення. На теперішній час
приймає медикаменти, оскільки наслідки
черепно - мозкової травми відчуває по
теперешній час.

Працюючи у Відповідача в умовах
виробництва з перевищень показників
шкідливих факторів за вищевказаною
професією, яка внаступному стала
основною та відповідальною за розвиток
у нього професійних захворювань, а саме
21.01.2014 року Рішенням лікувальної -
експертної комісії Українського
науково - дослідного інститу
промислової медицини (протокол № 085)
йому було встановлено діагноз:
І.радикулолатїя попереково - крижова та
шийна переважно зліва білатерально з
вираженими статико - динамічними
порушеннями стїйким больовим і
периферичним нейросудинним синдромами
з вазомоторно - трофічними порушеннями
на кистях нейродистрофією у вигляді
двостороннього плечолопаткового
періартрозу остеоартрозу в поєднанні з
періартрозами ліктьових та колінних
суглобів; .нейросенсорна
приглухуватість першого ступеню з
легким зниженням слуху. Винним в
отриманні ним профзахворювань та
втраті працездатності являється
Відповідач - ОСОБА_5 акціонерне
товариство «Криворізький залізорудний
комбінат», оскільки відповідно
статті 153 Кодексу Законів про Працю
України, «забезпечення безпечних
нешкідливих умов праці покладається на
власника або уповноважена ним орган»
та згідно статті 13 Закону України «Про
охорону праці» «обов'язок створити
безпечні умови праці покладено на
роботодавця», підприємство не
притримувалося та не виконує вказані
норми, ігноруючи свої обов'язки, що й
призвело до ушкодження його
здоров'я. Він щоденно змушений
переносити хронічні фізичні
страждання, його постійно непокоїть
ниючий біль в поперековому та шийному
відділах хребта з іррадіацією по
задньо - боковій поверхні переважно
лівої ноги, який збільшується при
нахилах та поворотах тулуба,
підіймання незначних вантажів та ході,
оніміння задньо - бокової поверхні
лівої гомілки та стопи, виникають часті
судоми в м’язах лівого стегна, має
порушення ходи, непокоїть оніміння і
слабкість в руках, обмеження рухів у
великих суглобах, переважно ліктьовому
та плечовому зліва, виникають судоми в
пальцях рук, виникають болі та шуми у
вухах, знизився слух, виникають часті
головні болі. Він не має змоги
нормально ходити, сидіти, рухатися,
оскільки кожен рух характеризується
гострими болями в спині, в суглобах, цей
постійний дискомфорт змушує його
повністю припинити активну діяльність
в усіх сферах свого життя. В зв'язку з
болями в попереку не має змоги ходити,
сидіти, відчуває гострі болі в тазовому
відділі. Має проблеми з ходою, не має
змоги фізично підійматися по сходам. В
зв'язку з погіршенням слуху не має
змоги нормально спілкуватися з
оточуючими, відчуває свою
неповноцінність. Це вимагає від нього
додаткових зусиль для продовження
активного життя та підтримання в
належному стані здоров'я. Суму
спричиненої моральної шкоди оцінює в
розмірі 243000 гривень, яка якимось чином
зможе компенсувати перенесені ним
страждання та переживання, дасть
можливість пройти хороший курс
лікування, що в свою чергу дасть
можливість підтримувати стан здоров'я
і покращить моральний стан.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2 який діє на підставі
довіреності, зазначив, що підтримує
позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача представника -
ОСОБА_5 акціонерне товариство
«Криворізький залізорудний комбінат»
в особі ОСОБА_6 позовні вимоги не визнав
і пояснив, що підприємство вважає, що
позивачем не доведено факт
заподіяння йому моральної шкоди, не
надано доказів які підтверджують
глибину фізичних та моральних
страждань, погіршення його
здібностей, не надано доказів про
перенесення позивачем моральних
страждань та переживань, позивач не
обґрунтував розмір моральних
страждань та переживань. Позивач є
застрахованою особою і всі виплати
повинен проводити Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві… включаючи і моральну
шкоду, що передбачено рішенням
Конституційного Суду України від
2004р. Таким чином, ОСОБА_5 акціонерне
товариство «Криварізький залізорудний
комбінат» не повинно виплачувати
позивачеві моральну шкоду.

Вислухавши представників сторін,
вивчивши письмові матеріали справи,
суд вважає позов обґрунтованим і таким,
що підлягає частковому задоволенню,
за таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач працював у відповідача на
шахті «Більшовик» та «Октябрська» в
період з 17 квітня 2000 року по 05 листопада
2013 року по професії - гірничим
робітником очисного вибою, звільнений
з підприємства в зв'язку з виходом на
пенсію.

02.08.2005 року працюючи в шахті
«Октябрська» ВАТ «Криворізький
залізорудний комбінат», виконуючи
обов'язки гірничого робітника очисного
вибою, він був тяжко травмований, про що
був складений Акт № 20 про нещасний
випадок пов'язаний виробництвом. В
результаті, був направлений в
травматологічне відділення 2 - ї
міської лікарні м. Кривого Рогу, де був
поставлений діагноз: відкрита черепно
- мозкова травма, струс головного мозку,
забійна рана голови, забійна рана лівої
щоки, відкритий перелов 2 - ї п'ясної
кістки лівої кістки без зміщення, забій
правого плечового суглобу.

За висновком медико - соціально
експертної комісії йому первинно 14
червня 2006 року встановлено 10% втрати
професійної працездатності в зв'язку з
трудовим каліцтвом, при наступних
оглядах в червні 2007, в вересні 2008, в
жовтні 2009, в серпні 2010 року, в вересні 2011
року, в липні 2012 та червні 2014 р.р.
підтверджено 10% втрати професійної
працездатності в зв'язку з трудовим
каліцтвом.

Позивач працював у Відповідача в
умовах виробництва з перевищенням
показників шкідливих факторів за
професією гірничий робітник очисного
вибою, яка в наступному стала основною
та відповідальною за розвиток у нього
професійних захворювань.

21.01.2014 року Рішенням лікувальної -
експертної комісії Українського
науково - дослідного інститу
промислової медицини (протокол № 085)
йому було встановлено діагноз:
І.радикулолатїя попереково - крижова та
шийна переважно зліва білатерально з
вираженими статико - динамічними
порушеннями стїйким больовим і
периферичним нейросудинним синдромами
з вазомоторно - трофічними порушеннями
на кистях нейродистрофією у вигляді
двостороннього плечолопаткового
періартрозу остеоартрозу в поєднанні з
періартрозами ліктьових та колінних
суглобів; .нейросенсорна
приглухуватість першого ступеню (з
легким зниженням слуху).

Висновком медико - соціально
експертною комісією від 29.07.2014 року
(серія 12 ААА № 000538) йому первинно
встановлено 40% втрати професійної
працездатності, 25% по радикулопатії та
5% по туговухості, 10% по трудовому
каліцтву (повторно 2006 рік). Наступне
переосвідчення 01.07.2015 року.
Противопоказання: переохолодження,
важка праця, вимушена поза, шум

Отже, в судовому засіданні встановлено,
що при виконанні трудових обов'язків
здоров'ю позивача ОСОБА_4. заподіяна
шкода, внаслідок отримання
професійного захворювання, втрати
професійної працездатності, винним в
цьому являється підприємство -
Відповідач ОСОБА_5 акціонерне
товариство «Криворізький залізорудний
комбінат», що підтверджується Актом
розслідування професійного
захворювання за формою П - 4. від 14
березня 2014 року, санітарно- гігієнічною
характеристикою умов праці позивача,
затвердженою Головним державним
санітарним лікарем м. Кривого Рогу
13.05.2013 р.

В пункті 16 Акту розслідування
професійного захворювання за формою П -
4 від 14 березня 2014 року комісією
встановлено, що отримані позивачем
професійні захворювання виникли
внаслідок не застосування
підприємством - Відповідачем засобів
малої механізації для переміщення
вантажів з причин технологічного
обмеження робочого простору
перешкоджаючого їх застосування,
внаслідок чого умови праці
характеризувалися фізичним
перевантаженням, підпадав під вплив
підвищених параметрів виробничого
шуму.

В пункті 17 вищезазначеного Акту
встановлено, що причиною отримання
профзахворювань явилась, робота в
умовах перевищення гранично -
допустимого рівня небезпечних та
шкідливих факторів виробничого
середовища та трудового процесу, а саме
фізичного перевантаження та шуму:
вимушені нахили корпусу 396 разів при
нормі до 100 разів; підіймання та
переміщення вантажів 45 кг при нормі 30
кг; робоча поза у похилому положенні до
30% - 51,5% при нормі 25%; рівень шуму 102 дБА
при нормі 80.

В результаті отримання професійного
захворювання позивач змушений
переносити хронічні фізичні
страждання, його постійно непокоїть
ниючий біль в поперековому та шийному
відділах хребта з іррадіацією по
задньо - боковій поверхні переважно
лівої ноги, який збільшується при
нахилах та поворотах тулуба,
підіймання незначних вантажів та ході,
оніміння задньо - бокової поверхні
лівої гомілки та стопи, виникають часті
судоми в м’язах лівого стегна, має
порушення ходи, непокоїть оніміння і
слабкість в руках, обмеження рухів у
великих суглобах, переважно ліктьовому
та плечовому зліва, виникають судоми в
пальцях рук, виникають болі та шуми у
вухах, знизився слух, виникають часті
головні болі. Він не має змоги
нормально ходити, сидіти, рухатися,
оскільки кожен рух характеризується
гострими болями в спині, в суглобах, цей
постійний дискомфорт змушує його
повністю припинити активну діяльність
в усіх сферах свого життя. Має проблеми
з ходою, не має змоги фізично
підійматися по сходам. В зв'язку з
погіршенням слуху не має змоги
нормально спілкуватися з оточуючими,
відчуває свою неповноцінність. Це
вимагає від нього додаткових зусиль
для продовження активного життя та
підтримання в належному стані здоров'я.

Суд вважає, що в даному випадку
відповідач ОСОБА_5 акціонерне
товариство «Криворізький залізорудний
комбінат»повинен виплатити позивачеві
моральну шкоду. Суд не може погодитися
із запереченнями представника
відповідача, що позивач був
ознайомлений із шкідливими умовами
праці, через що відсутня вина
підприємства у заподіянні шкоди,
оскільки той факт, що роботодавець
ознайомив свого працівника з умовами
праці, в тому числі її шкідливими
факторами, не позбавляє підприємства
від законодавчо встановленого
обов'язку забезпечити якісні та
безпечні умови праці, а в даному
випадку показники фізичного
перевантаження та шуму, як одних із
шкідливих факторів, що стали причиною
профзахворювань позивача,
перевищували гранично - допустимі
норми і причиною цього було саме
недосконалість робочих місць, як
визначено висновками комісії при
розслідуванні профзахворювань, і які
не оскаржило підприємство-відповідач.

На підставі досліджених доказів, суд
вважає, що належним Відповідачем по
справі є ПАТ «Криворізький
залізорудний комбінат», оскільки
правовідносини сторін щодо
відшкодування моральної шкоди виникли
в 2014році (встановлення професійного
захворювання) та при визначенні МСЕК
позивачеві стійкої втрати професійної
працездатності, тобто в період, коли
було скасовано ст. 28 та 34 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, що спричинили втрату
працездатності», відповідно яких
обов'язок по відшкодуванню моральної
шкоди покладено було на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України.

Що стосується доводів представників
ПАТ «Криворізький залізорудний
комбінат» про те, що Позивачем не
надано жодного доказу, яким би
підтверджувався факт спричинення йому
моральної шкоди в зв'язку з втратою
працездатності, то вони не можуть бути
прийняті судом до уваги, оскільки уже
самим фактом втрати позивачем
професійної працездатності в
результаті трудової діяльності на
підприємстві відповідача йому
спричинена моральна шкода. При цьому,
суд враховує, що відповідно до вимог ч.1
ст.6, ст.13 Закону України «Про охорону
праці» обов'язок створити безпечні
умови праці покладено на роботодавця.
Не може бути підставою для відмови у
задоволенні позову відсутність
висновку МСЕК про встановлення факту
спричинення моральної шкоди позивачу,
оскільки відповідно до вимог ст. 237-1
КЗпП України суд може самостійно
визначати наявність чи відсутність
факту спричинення моральної шкоди, а
також визначати розмір відшкодування.

Відповідно ст.43 Конституції України,
ст.13 Закону України «Про охорону
праці», ст.153 КЗпП України
адміністрація роботодавця зобов'язана
забезпечити здорові та безпечні умови
праці. Але адміністрація ПАТ
«Криворізький залізорудний комбінат»
не забезпечила здорових та безпечних
умов праці, що в свою чергу призвело до
нещасного випадку, на виробництві.

Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008
від 08.10.2008р. встановлено, що обов'язок по
відшкодуванню моральної шкоди
покладається на підприємства, які
заподіяли шкоду.

Ст. 153 кодексу законів про працю України
встановлено, що «Забезпечення
безпечних і нешкідливих умов праці
покладається на власника або
уповноважений ним орган».

Ст. 173 кодексу законів про працю України
закріплено за потерпілим право на
відшкодування шкоди, заподіяна
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я, пов'язаним з виконанням
трудових обов'язків.

Ст. 237-1 кодексу законів про працю
України передбачає відшкодування
власником або уповноваженим ним
органом моральної шкоди працівнику у
разі, якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають він нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму
Верховного суду України від 31 березня
1995 року (з відповідними змінами) «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної /немайнової/
шкоди» роз'яснено, що судам необхідно
враховувати те, що відповідно до ст.237-1
КЗпП України за наявності порушення
прав працівника у сфері трудових
відносин (у тому числі й виконання
робіт у небезпечних для життя і
здоров'я умовах), яке призвело до його
моральних страждань, втрати нормальних
життєвих зв'язків чи вимагає від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя, обов'язок по відшкодуванню
моральної/немайнової/шкоди
покладається на власника або
уповноважений ним орган незалежно від
форми власності, виду діяльності чи
галузевої належності.

У відповідності зі ст. 4 Закону України
"Про охорону праці" в редакції від 21
листопада 2002 року державна політика в
області охорони праці, базується,
зокрема, на принципах пріоритету життя
і здоров'я працівників, повної
відповідальності роботодавця за
створення належних, безпечних і
здорових умов праці, соціального
захисту працівників, повного
відшкодування шкоди особам, які
постраждали від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань

З врахуванням викладених обставин
справи, суд вбачає наявність
спричинення Позивачу моральної шкоди
незалежно від наявності з цього
приводу висновку МСЕК, яку повинен
відшкодувати Позивачу Відповідач, як
власник підприємства, який не створив
працівнику безпечні умови праці, що
підтверджується актом форми П-4 № 24 від
14 березня 2014 року, що призвело до
ушкодження його здоров'я на
виробництві та моральних страждань
потерпілого.

Обговорюючи розмір
відшкодування позивачу моральної
шкоди, суд виходить із суми, яку
визначив позивач, враховує стан
здоров'я потерпілого, втрату 40%
професійної працездатності, тяжкість
вимушених змін у його життєвих і
виробничих стосунках, час та зусилля,
необхідні для відновлення
попереднього стану. В ході судового
засідання безспірно встановлено, що
позивачеві заподіяна моральна шкода
протиправними діями Відповідача, в
результаті чого позивач був
позбавлений нормального життя, не
працює, це вимагає від неї додаткових
зусиль для продовження активного
громадського життя та підтримання в
належному стані здоров'я, змушений
постійно проходити лікування в
медичних закладах.

Зважаючи на вищевикладене, а також
ступінь втрати професійної
працездатності позивача - 40%, стан його
здоров'я, негативні наслідки, які
виникли та можуть наступити, тяжкість
вимушених змін в житті, в результаті
отримання захворювання, тривалість
страждань і переживань, суд вважає, що
компенсацію за заподіяні моральні
страждання позивачеві слід
призначити у розмірі 18000грн., без
утримання податку з доходу фізичних
осіб, що буде відповідати тим
стражданням і переживанням, які він
зазнає, а в задоволенні іншої частини
позову позивачу слід відмовити.

Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий
збір» позивача у справі звільнено від
сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 60, 213- 215 ЦПК
України, ст.ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України,
суд

В И Р І Ш
И В:

Позов ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства «Криварізький
залізорудний комбінат» про
відшкодування моральної шкоди -
задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Криварізький залізорудний
комбінат» на користь ОСОБА_4 моральну
шкоду у розмірі 18 000 (вісімнадцять
тисяч) гривень, без утримання податку з
доходу фізичних осіб.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Криварізький залізорудний
комбінат» на користь держави судовий
збір 243,60 грн.

В остальній частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Кривого Рогу протягом 10 днів з моменту
винесення, подачею апеляційної скарги.

Після закінчення строку подачі заяви
про апеляційне оскарження рішення суду
набирає законної чинності.

Суддя:

ОСОБА_7