Справа № 535/985/14-ц
Провадження № 2/535/353/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року Котелевський районний
суд Полтавської області в складі:
головуючого судді – Якименко Т.О., при
секретарі – Балала Л.В., розглянувши у
попередньому судовому засіданні в смт
Котельва Полтавської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Котелевської селищної ради
Полтавської області про визнання права
власності на земельні ділянки, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача – Котелевська державна
нотаріальна контора,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
відповідача про визнання за нею права
власності в порядку спадкування за
заповітом на земельну ділянку площею
4,03 га, яка надана для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
та розташована на території
Котелевської селищної ради
Котелевського району Полтавської
області та належала на підставі
державного акту на право приватної
власності на землю серії Р1 №523491,
виданого Котелевською селищною радою
Полтавської області 20.06.2001 року,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №2225, ОСОБА_2, яка
померла 24 листопада 2013 року. В
обґрунтування позовних вимог
позивачка зазначила, що вона є
спадкоємцем за заповітом спадкового
майна, до складу якого входить
зазначена земельна ділянка. Для
належного оформлення своїх спадкових
прав позивачка звернулася до
державного нотаріуса Котелевської
державної нотаріальної контори., однак
їй було відмовлено у видачі свідоцтва
на спадщину за заповітом на земельну
ділянку площею 4,0298 га, яка надана для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва і
знаходиться на території Котелевської
селищної ради Полтавської області,
оскільки державний акт на право
приватної власності на землю серії Р1
№523491, виданий Котелевською селищною
радою Полтавської області 20.06.2001 року,
зареєстрований в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №2225, на земельну
ділянку площею 4,03 га, яка надана для
розширення особистого підсобного
господарства, я у витязі з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку №НВ-014 від 02.09.2014 року,
встановлене цільове призначення
земельної ділянки – для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва. Вважає, що цільове
призначення вказаної земельної
ділянки на момент видачі державного
акту - розширення особистого
підсобного господарства, було
визначено неправомірно та з порушенням
вимог чинного на той час законодавства,
оскільки власникам земельних часток
(паїв) було передбачено видачу
державного акта на право приватної
власності на землю, з
визначенням цільового призначення -
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва та
позбавляє її права як спадкоємця за
заповітом отримати у спадщину спадкове
майно.

Крім того, ОСОБА_1, править визнати за
нею право власності в порядку
спадкування за законом на земельну
ділянку площею 4,43 га, яка надана для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва і
знаходиться на території Котелевської
селищної ради Полтавської області,
отриману ОСОБА_2, яка померла 24
листопада 2013 року в порядку
спадкування, на підставі свідоцтва про
права на спадщину за законом, вданого
Котелевської державною нотаріальною
конторою 21.07.2001 року за реєстровим №2258,
після померлого 15.12.1999 року ОСОБА_3. Як
вбачається із змісту позовної заяви,
вказана земельна ділянка, належала до
дня смерті ОСОБА_3, який помер 15.12.1999
року. 21.07.2001 року на ім’я ОСОБА_2,
державним нотаріусом Котелевської
державної нотаріальної контори було
видано свідоцтво про право на
спадщину за законом, яка складається із
зазначеної земельної діляноки. Після
успадкування земельної ділянки ОСОБА_2
не зареєструвала право власності на
неї у встановленому законом порядку.
Таким чином, у зв’язку з відсутністю
належних документів, які б
посвідчували право власності
спадкодавця ОСОБА_2 на спадкове майно,
позивачка не має змоги прийняти
спадщину у вигляді спірної земельної
ділянки в установленому законом
порядку. Відповідно до ст. 392 ЦК України
власник майна може пред’явити позов
про визнання його права власності, якщо
це право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Особи, які беруть участь у справі у
судове засідання не з’явилися, про час
та місце судового засідання
повідомлені належним чином.

Позивачка подала до суду письмову
заяву, в якій просить справу розглядати
без її участі, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі.

Відповідач – Котелевська селищна рада
Полтавської області подала до суду
письмову заяву, в якій позовні вимоги
ОСОБА_1 визнає в повному обсязі та
просить розглянути справу у судовому
засіданні без участі представника
відповідача. Наслідки визнання позову,
передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України,
відповідачу відомі та зрозумілі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмету спору на стороні
відповідача – Котелевська державна
нотаріальна контора подала до суду
письмове клопотання про розгляд справи
без участі її. Проти задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 заперечень не
надала.

Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Відповідно до абз.3 п.24 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 12
червня 2009 року N 2 “Про застосування
норм цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції”, у разі
визнання відповідачем позову, яке має
бути безумовним, і якщо таке визнання
не суперечить закону й не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб
(не відповідача), суд ухвалює рішення
про задоволення позову, обмежившись у
мотивувальній частині рішення
посиланням на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

Визнання відповідачем пред’явленого
позову є безумовним, не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб. Наслідки визнання
позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України
відповідачам відомі та зрозумілі.

Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 3 Закону України
«Про державну реєстрацією речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» права
на нерухоме майно та їх обтяження, які
підлягають державній реєстрації
відповідно до цього Закону, виникають з
моменту такої реєстрації. Права на
нерухоме майно та їх обтяження, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов, якщо реєстрація прав та їх
обтяжень була проведена відповідно до
законодавства, що діяло на момент їх
виникнення, або якщо на момент
виникнення прав та їх обтяжень діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень.

Відповідно до ст.328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Враховуючи вище викладене, суд
приходить до переконання про наявність
законних підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, ч.4 ст.174, ч.2
ст.197, 212, 214 ЦПК України, ст.ст. 328, 392 ЦК
України, ст. 81 Земельного кодексу
України, ст.ст. 22, 23 Земельного кодексу
УРСР від 18.12.1990 року, Законом України
«Про державну реєстрацією речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
постановою Верховної Ради Української
РСР від 13.03.92 N 2201-XII «Про форми державних
актів на право власності на землю і
право постійного користування землею»,
постановою Кабінету Міністрів України
від 02.04.2002 N449 «Про затвердження форм
державного акта на право власності на
земельну ділянку та державного акта на
право постійного користування
земельною ділянкою»,суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Котелевської селищної
ради Полтавської області про визнання
права власності на земельні ділянки,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача – Котелевська державна
нотаріальна контора, задоволити
повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності в порядку спадкування за
заповітом на земельну ділянку площею
4,03 га, яка надана для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
та розташована на території
Котелевської селищної ради
Котелевського району Полтавської
області та належала ОСОБА_2, яка померла
24 листопада 2013 року на підставі
державного акту на право приватної
власності на землю серії Р1 №523491,
виданого Котелевською селищною радою
Полтавської області 20.06.2001 року,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №2225.

Визнати за мною, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
право власності в порядку спадкування
за законом на земельну ділянку площею
4,43 га, яка надана для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва і
знаходиться на території Котелевської
селищної ради Полтавської області,
отриману ОСОБА_2, яка померла 24
листопада 2013 року в порядку
спадкування, на підставі свідоцтва про
права на спадщину за законом, вданого
Котелевської державною нотаріальною
конторою 21.07.2001 року за реєстровим №2258,
після померлого 15.12.1999 року ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Полтавської області через
Котелевський районний суд Полтавської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя