АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 2/679/17/13
Провадження № 22-ц/792/11/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі:
головуючого-судді Ярмолюка О.І.,

суддів
Власенка О.В., Юзюка О.М.,

при
секретарях Бондарі О.В.,

Шевчук Ю.Г.,

з участю
позивача-представника позивачів
ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

представниці відповідача
ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_6,
ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11 до Славутської об'єднаної
державної податкової інспекції
Хмельницької області, фермерського
господарства «Анто», Полянської
сільської ради Славутського району
Хмельницької області, товариства з
обмеженою відповідальністю
«ГЛОБО-ЛТД», ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22,
ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26,
ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30,
ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34,
ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38,
ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42,
ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_4, ОСОБА_45,
ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49,
ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53,
ОСОБА_3, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56,
ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60,
ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64,
ОСОБА_65, ОСОБА_62, ОСОБА_66, ОСОБА_67,
ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71,
ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75,
ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79,
ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83,
ОСОБА_84, ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_87,
ОСОБА_88, ОСОБА_89, ОСОБА_90, ОСОБА_91,
ОСОБА_92, ОСОБА_93, ОСОБА_94, ОСОБА_95,
ОСОБА_96, ОСОБА_97, ОСОБА_98, ОСОБА_99,
ОСОБА_100, ОСОБА_101, ОСОБА_102, ОСОБА_103,
ОСОБА_104, ОСОБА_105, ОСОБА_106, ОСОБА_107,
ОСОБА_108, ОСОБА_109, ОСОБА_110, ОСОБА_111,
ОСОБА_112, ОСОБА_113, ОСОБА_114, ОСОБА_115,
ОСОБА_116, ОСОБА_117, ОСОБА_118, ОСОБА_119,
ОСОБА_120, ОСОБА_121, ОСОБА_122, ОСОБА_123,
ОСОБА_124, ОСОБА_125, ОСОБА_126, ОСОБА_127,
ОСОБА_128, ОСОБА_129, ОСОБА_130, ОСОБА_131,
ОСОБА_132, ОСОБА_133, ОСОБА_134, ОСОБА_135,
ОСОБА_136, ОСОБА_137, ОСОБА_138, ОСОБА_139,
ОСОБА_140, ОСОБА_141, ОСОБА_142, ОСОБА_143,
ОСОБА_144, ОСОБА_145, ОСОБА_146, ОСОБА_14,
ОСОБА_147, ОСОБА_148, ОСОБА_149, ОСОБА_150,
ОСОБА_151, ОСОБА_152, ОСОБА_153, ОСОБА_154,
ОСОБА_155, ОСОБА_156, ОСОБА_157, ОСОБА_158,
ОСОБА_159, ОСОБА_160, ОСОБА_154, ОСОБА_161,
ОСОБА_162, ОСОБА_163, ОСОБА_164, ОСОБА_165,
ОСОБА_166, ОСОБА_167, ОСОБА_168, ОСОБА_169,
ОСОБА_170, ОСОБА_171, ОСОБА_172, ОСОБА_173,
ОСОБА_174, ОСОБА_175, ОСОБА_176, ОСОБА_177,
ОСОБА_178, ОСОБА_179, ОСОБА_180, ОСОБА_181,
ОСОБА_182, ОСОБА_183, ОСОБА_184, ОСОБА_185,
ОСОБА_186, ОСОБА_187, ОСОБА_188, ОСОБА_177,
ОСОБА_189, ОСОБА_190, ОСОБА_191, ОСОБА_192,
ОСОБА_193, ОСОБА_194, ОСОБА_195, ОСОБА_196,
ОСОБА_197, ОСОБА_198, ОСОБА_199, ОСОБА_200,
ОСОБА_201, ОСОБА_202, ОСОБА_203, ОСОБА_204,
ОСОБА_205, ОСОБА_206, ОСОБА_118, ОСОБА_207,
ОСОБА_208, ОСОБА_209, ОСОБА_210, ОСОБА_211,
ОСОБА_42, ОСОБА_212, ОСОБА_213, ОСОБА_214,
ОСОБА_215, ОСОБА_216, ОСОБА_217, ОСОБА_218,
ОСОБА_219, ОСОБА_220, ОСОБА_221, ОСОБА_222,
ОСОБА_223, ОСОБА_224, ОСОБА_225, ОСОБА_226,
ОСОБА_227, ОСОБА_228, ОСОБА_229, ОСОБА_230,
ОСОБА_231, ОСОБА_179, ОСОБА_232, ОСОБА_233,
ОСОБА_234, ОСОБА_235, ОСОБА_236 ОСОБА_16,
ОСОБА_237, ОСОБА_238, ОСОБА_239, ОСОБА_240,
ОСОБА_241, ОСОБА_242, ОСОБА_243, ОСОБА_244,
ОСОБА_245, ОСОБА_246, ОСОБА_247, ОСОБА_248,
ОСОБА_249, ОСОБА_250, ОСОБА_251, ОСОБА_252,
ОСОБА_253, ОСОБА_254 про визнання
недійсними рішень щодо створення,
реформування та ліквідації
приватно-орендного підприємства
«Полянь», щодо існування та діяльності
спілки (об'єднання)
громадян-співвласників майна і
фермерського господарства «Анто», щодо
розпаювання розкомплектованого майна,
розпорядження і відчуження майна,
визнання недійсними договорів про
спільне володіння, користування та
розпорядження майном, оренди, схову,
купівлі-продажу та дарування,
виділення майна в натурі в рахунок
майнових паїв за апеляційними скаргами
ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11 на рішення
Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 26 червня 2013
року та додаткове рішення
Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 8 жовтня 2013
року,

встановила:

У червні 2008 року ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7,
ОСОБА_255, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_256, ОСОБА_11, ОСОБА_257 звернулися до
суду з уточненим у подальшому позовом
до Славутської об'єднаної державної
податкової інспекції Хмельницької
області (далі - Славутська ОДПІ),
фермерського господарства «Анто» (далі
- ФГ «Анто»), Полянської сільської ради
Славутського району Хмельницької
області (далі - рада), ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21,
ОСОБА_22, ОСОБА_258, ОСОБА_24, ОСОБА_25,
ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29,
ОСОБА_259, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33,
ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37,
ОСОБА_260, ОСОБА_39, ОСОБА_261, ОСОБА_40,
ОСОБА_262, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_4,
ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_263, ОСОБА_48,
ОСОБА_264, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51,
ОСОБА_265, ОСОБА_53, ОСОБА_3, ОСОБА_54,
ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58,
ОСОБА_266, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62,
ОСОБА_63, ОСОБА_267, ОСОБА_65, ОСОБА_268,
ОСОБА_269, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69,
ОСОБА_270, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73,
ОСОБА_74, ОСОБА_271, ОСОБА_76, ОСОБА_77,
ОСОБА_78, ОСОБА_272, ОСОБА_80, ОСОБА_81,
ОСОБА_273, ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_274,
ОСОБА_275, ОСОБА_88, ОСОБА_89, ОСОБА_90,
ОСОБА_91, ОСОБА_92, ОСОБА_93, ОСОБА_94,
ОСОБА_95, ОСОБА_96, ОСОБА_276, ОСОБА_97,
ОСОБА_98, ОСОБА_99, ОСОБА_277, ОСОБА_101,
ОСОБА_102, ОСОБА_103, ОСОБА_104, ОСОБА_105,
ОСОБА_106, ОСОБА_107, ОСОБА_278, ОСОБА_109,
ОСОБА_110, ОСОБА_111, ОСОБА_112, ОСОБА_113,
ОСОБА_114, ОСОБА_115, ОСОБА_279, ОСОБА_117,
ОСОБА_280, ОСОБА_119, ОСОБА_120, ОСОБА_121,
ОСОБА_122, ОСОБА_123, ОСОБА_124, ОСОБА_125,
ОСОБА_126, ОСОБА_281, ОСОБА_128, ОСОБА_129,
ОСОБА_130, ОСОБА_131, ОСОБА_132, ОСОБА_133,
ОСОБА_134, ОСОБА_135, ОСОБА_136, ОСОБА_282,
ОСОБА_139, ОСОБА_140, ОСОБА_141, ОСОБА_142,
ОСОБА_143, ОСОБА_144, ОСОБА_145, ОСОБА_146,
ОСОБА_283, ОСОБА_148, ОСОБА_149, ОСОБА_284,
ОСОБА_151, ОСОБА_152, ОСОБА_153, ОСОБА_285,
ОСОБА_157, ОСОБА_157, ОСОБА_286, ОСОБА_159,
ОСОБА_160, ОСОБА_154, ОСОБА_161, ОСОБА_162,
ОСОБА_163, ОСОБА_164, ОСОБА_165, ОСОБА_166,
ОСОБА_167, ОСОБА_168, ОСОБА_169, ОСОБА_170,
ОСОБА_171, ОСОБА_172, ОСОБА_173, ОСОБА_287,
ОСОБА_176, ОСОБА_177, ОСОБА_288, ОСОБА_289,
ОСОБА_184, ОСОБА_185, ОСОБА_290, ОСОБА_188,
ОСОБА_291, ОСОБА_189, ОСОБА_190, ОСОБА_70,
ОСОБА_192, ОСОБА_193, ОСОБА_194, ОСОБА_195,
ОСОБА_292, ОСОБА_293, ОСОБА_198, ОСОБА_199,
ОСОБА_200, ОСОБА_201, ОСОБА_202, ОСОБА_107,
ОСОБА_204, ОСОБА_294, ОСОБА_206, ОСОБА_118,
ОСОБА_207, ОСОБА_208, ОСОБА_209, ОСОБА_210,
ОСОБА_211, ОСОБА_42, ОСОБА_212, ОСОБА_213,
ОСОБА_206, ОСОБА_215, ОСОБА_216, ОСОБА_217,
ОСОБА_218, ОСОБА_219, ОСОБА_220, ОСОБА_221,
ОСОБА_222, ОСОБА_223, ОСОБА_224, ОСОБА_225,
ОСОБА_226, ОСОБА_227, ОСОБА_228, ОСОБА_229,
ОСОБА_230, ОСОБА_231, ОСОБА_179, ОСОБА_232,
ОСОБА_233, ОСОБА_234, ОСОБА_235, ОСОБА_19,
ОСОБА_237, ОСОБА_183, ОСОБА_239, ОСОБА_240,
ОСОБА_241, ОСОБА_242, ОСОБА_243, ОСОБА_244,
ОСОБА_245, ОСОБА_69, ОСОБА_247, ОСОБА_248,
ОСОБА_249, ОСОБА_17, ОСОБА_251, ОСОБА_252 про
визнання недійсними рішень щодо
створення, реформування та ліквідації
приватно-орендного підприємства
«Полянь» (далі - ПОП «Полянь»), щодо
існування та діяльності спілки
(об'єднання) громадян-співвласників
майна реорганізованого колективного
сільськогосподарського підприємства
«Поляньська» (далі - спілка
співвласників) і ФГ «Анто», щодо
розпаювання розкомплектованого майна,
розпорядження і відчуження майна,
визнання недійсними договорів про
спільне володіння, користування та
розпорядження майном, оренди, схову,
купівлі-продажу та дарування,
виділення майна в натурі в рахунок
майнових паїв.

ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_255, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_256, ОСОБА_11,
ОСОБА_257 зазначили, що вони є
співвласниками майнових паїв
колишнього колективного
сільськогосподарського підприємства
«Надія» (далі - КСП «Надія»), яке надалі
було реорганізоване в ПОП «Полянь».
Вартість часток кожного з позивачів у
майні пайового фонду становить: ОСОБА_6
- 6821 грн. (0,74%), ОСОБА_2 як спадкоємця
ОСОБА_295 - 1942 грн. (0,21%), ОСОБА_7 - 6440 грн.
(0,70%), ОСОБА_255 - 12939 грн. (1,41%), ОСОБА_8 - 5038
грн. (0,55%), ОСОБА_9 - 8439 грн. (0,92%), ОСОБА_10 -
10174 грн. (1,11%), ОСОБА_256 - 5677 грн. (0,62%),
ОСОБА_11 - 5493 грн. (0,60%), ОСОБА_257 - 10613 грн.
(1,16%). 12 січня 2000 року загальні збори
членів спілки селян-власників с.
Полянь, Славутського району,
Хмельницької області прийняли рішення
про реформування спілки в ПОП «Полянь».
Рішенням загальних зборів членів
спілки власників земельних та майнових
паїв ПОП «Полянь» від 20 травня 2001 року
створено спілку співвласників, обрано
її керівні органи та затверджено
статутні документи спілки. У той же
день між співвласниками майнових паїв
укладено договір про спільне
володіння, користування і
розпорядження майном, що знаходиться у
спільній частковій власності, крім
того співвласники майнових паїв і ПОП
«Полянь» уклали договори оренди та
схову майна, за умовами яких члени
спілки власників передали належне їм
на праві власності майно даному
підприємству. Рішення про створення
ПОП «Полянь» і спілки співвласників
прийняті співвласниками майнових паїв
за відсутності позивачів і належного
кворуму, а договори щодо розпорядження
майном пайового фонду є незаконними,
оскільки співвласники майна не давали
згоди на їх укладення, не підписували
цих правочинів і не уповноважували
сторонніх осіб на їх вчинення. Рішенням
зборів спілки співвласників від 19
листопада 2005 року надано згоду на
зменшення на 30% вартості приміщень, а
саме телятника № 2, телятника № 3,
телятника № 4, телятника № 5, приміщення
відгодівлі худоби, пункту штучного
осіменіння та службового приміщення,
після чого в той же день співвласники
майна продали ці приміщення ОСОБА_3 16
січня 2007 року загальні збори
співвласників майна ПОП «Полянь»
прийняли рішення № 1 про ліквідацію
підприємства та створення ФГ «Анто», на
підставі якого ПОП «Полянь» передало
ФГ «Анто» в оренду майно, що підлягало
паюванню. Це рішення не відповідає
вимогам закону та порушує публічний
порядок, воно призвело до зменшення
вартості майнових паїв і незаконного
відчуження майна пайового фонду. В
подальшому ФГ «Анто» без згоди та
відома спілки співвласників
неправомірно реалізувало спільне
майно третім особам, укладаючи
договори відчуження майна в простій
письмовій формі, без дотримання
переважного права інших співвласників
на придбання цього майна. На даний час
позивачі мають право на виділення в
натурі майна з пайового фонду на суму
73576 грн.

У зв'язку з цим, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7,
ОСОБА_255, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_256, ОСОБА_11, ОСОБА_257 просили суд
визнати:

- рішення загальних зборів членів
спілки власників с. Полянь від 12 січня
2000 року про реформування спілки
селян-власників с. Полянь на
приватно-орендне підприємство;

- існування та діяльність спілки
співвласників;

- договір про спільне володіння,
користування і розпорядження майном,
що знаходиться у спільній частковій
власності, від 20 травня 2001 року,
укладений співвласниками майнових
паїв колишнього КСП «Надія;

- договір оренди від 20 травня 2001 року,
укладений співвласниками майнових
паїв і ПОП «Полянь»;

- договір схову від 20 травня 2001 року,
укладений співвласниками майнових
паїв і ПОП «Полянь»;

- рішення комісії по розпаюванню майна
колективного сільськогосподарського
підприємства «Полянь» (далі - комісія
по розпаюванню майна) від 11 березня 2008
року щодо розгляду заяви позивачів про
виділення майна в натурі;

- рішення зборів співвласників майна
ПОП «Полянь» від 16 січня 2007 року № 1
щодо ліквідації ПОП «Полянь»,
створення ФГ «Анто», здачі та
розпаювання розкомплектованого майна,
укладення договору оренди;

- рішення відповідачів щодо відчуження
спільного майна, зменшення членів
колективного сільськогосподарського
підприємства;

- рішення комісії по розпаюванню майна
від 12 листопада 2005 року № 1;

- рішення загальних зборів спілки
співвласників від 19 листопада 2005 року
№ 1;

- рішення загальних зборів спілки
співвласників від 6 квітня 2008 року;

- рішення загальних зборів спілки
співвласників від 4 жовтня 2009 року;

- договір оренди від 16 січня 2007 року,
укладений співвласниками майнових
паїв і ФГ «Анто»;

- договір схову від 16 січня 2007 року,
укладений співвласниками майнових
паїв і ФГ «Анто»;

- договір купівлі-продажу, укладений
ОСОБА_4, ОСОБА_3 і ПОП «Полянь»;

- договір купівлі-продажу, укладений
ОСОБА_242 і ФГ «Анто»;

- договори купівлі-продажу, укладені
ОСОБА_243, ОСОБА_244 та ФГ «Анто»;

- актів ФГ «Анто» щодо продажу майна
третім особам /т. 1 а.с. 151, 153, 154, 173/;

- договір дарування приміщення та
земельної ділянки від 3 вересня 2008 року
, укладеного ОСОБА_242 і ОСОБА_252, ОСОБА_251;

- договір дарування частини майнового
комплексу від 15 вересня 2009 року ,
укладеного ОСОБА_4, ОСОБА_3 і ОСОБА_249,
ОСОБА_17, - недійсними.

Також позивачі просили виділити їм
майно в натурі в рахунок майнових паїв:

1) склад готової продукції - 22285 грн.;

2) зерносховище № 1 - 1920 грн.;

3) зерносховище № 2 - 6605 грн.;

4) свинарник № 1 - 1153 грн.;

5) корівник № 2 - 6813 грн.;

6) майстерню - 7450 грн.;

7) ваги автомобільні - 77 грн.;

8) трактор МТЗ-80 - 2918 грн.;

9) трансформатор - 1843 грн.;

10) подрібнювач КДУ - 416 грн.;

11) сівалку СЗУ-3.6 - 1254 грн.;

12) плуг ПЛН 3-35 - 1307 грн.;

13) зерноочисну машину ЗПС - 845 грн.;

14) оприскувач ОПШ-150 - 384 грн.;

15) башту «Рожновського» - 1152 грн.;

16) артезіанську свердловину - 515 грн.;

17) кран-балку - 1389 грн.;

18) 2 молочні ємкості - 614 грн.;

19) свердлильний верстат - 230 грн.;

20) наждачний верстат - 192 грн.;

21) навантажувач «Карпатець» - 4301 грн.;

22) резервуар 20-м/3 - 845 грн.;

23) трансформаторну підстанцію - 2304 грн.;

24) автомобіль ЗІЛ - 5618 грн.;

25) прес гідравлічний - 192 грн.;

26) компресор ГОВ 06-12 - 461 грн.;

27) культиватор КПС-4 - 461 грн.;

28) цементну площадку біля майстерні - 500
грн., - зобов'язавши ФГ «Анто» передати
їм це майно у власність згідно акту
прийому-передачі з видачею технічної
документації.

Суд залучив ОСОБА_253, ОСОБА_254,
товариство з обмеженою
відповідальністю «ГЛОБО-ЛТД» (далі -
ТОВ «ГЛОБО-ЛТД») до участі у справі як
співвідповідачів.

Рішенням Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 26 червня 2013
року в позові про визнання:
рішення загальних зборів членів спілки
власників с. Полянь від 12 січня 2000 року
про реформування спілки
селян-власників с. Полянь на
приватно-орендне підприємство;
договору про спільне володіння,
користування і розпорядження майном,
що знаходиться у спільній частковій
власності, від 20 травня 2001 року;
договору оренди від 20 травня 2001 року;
договору схову від 20 травня 2001 року;
рішення зборів співвласників майна ПОП
«Полянь» від 16 січня 2007 року № 1 щодо
ліквідації ПОП «Полянь», створення ФГ
«Анто», здачі та розпаювання
розкомплектованого майна, укладення
договору оренди; рішення відповідачів
щодо відчуження спільного майна,
зменшення членів колективного
сільськогосподарського підприємства;
рішення комісії по розпаюванню майна
від 12 листопада 2005 року № 1; рішення
загальних зборів спілки співвласників
від 19 листопада 2005 року № 1; рішення
загальних зборів спілки співвласників
від 6 квітня 2008 року; договору
купівлі-продажу, укладеного ОСОБА_4,
ОСОБА_3 і ПОП «Полянь», - недійсними та
виділення майна в натурі в рахунок
майнових паїв відмовлено.

Додатковим рішенням Нетішинського
міського суду Хмельницької області від
8 жовтня 2013 року в решті позову
відмовлено.

Суд виходив з того, що позовні вимоги
ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_255, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_256, ОСОБА_11,
ОСОБА_257 є безпідставними та
необґрунтованими, ОСОБА_8, ОСОБА_256,
ОСОБА_11 взагалі не звертались до
комісії по розпаюванню майна з заявою
про виділення їм майнового паю в
натурі, позивачі не є сторонами
оспорюваних правочинів та обрали
неналежний спосіб захисту свого
цивільного права.

В апеляційних скаргах ОСОБА_6, ОСОБА_2,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11
просять скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

В порядку, передбаченому ст. 37 ЦПК
України, апеляційний суд залучив до
участі у справі правонаступників
померлих позивачів ОСОБА_255, ОСОБА_257 -
відповідно ОСОБА_296, ОСОБА_297 і
правонаступників померлих
відповідачів ОСОБА_261, ОСОБА_282, ОСОБА_260,
ОСОБА_262, ОСОБА_283, ОСОБА_294, ОСОБА_284,
ОСОБА_285, ОСОБА_157, ОСОБА_286, ОСОБА_263,
ОСОБА_264, ОСОБА_287, ОСОБА_288, ОСОБА_289,
ОСОБА_290, ОСОБА_291, ОСОБА_265, ОСОБА_271,
ОСОБА_258, ОСОБА_272, ОСОБА_273, ОСОБА_267,
ОСОБА_266, ОСОБА_276, ОСОБА_268, ОСОБА_277,
ОСОБА_278, ОСОБА_269, ОСОБА_279, ОСОБА_280,
ОСОБА_298, ОСОБА_281, ОСОБА_270, ОСОБА_292,
ОСОБА_293, ОСОБА_275, ОСОБА_274 - відповідно
ОСОБА_39, ОСОБА_137, ОСОБА_138, ОСОБА_38,
ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_14, ОСОБА_147,
ОСОБА_145, ОСОБА_150, ОСОБА_154, ОСОБА_155,
ОСОБА_156, ОСОБА_158, ОСОБА_47, ОСОБА_48,
ОСОБА_174, ОСОБА_175, ОСОБА_178, ОСОБА_179,
ОСОБА_180, ОСОБА_181, ОСОБА_182, ОСОБА_183,
ОСОБА_186, ОСОБА_187, ОСОБА_177, ОСОБА_52,
ОСОБА_75, ОСОБА_23, ОСОБА_79, ОСОБА_82,
ОСОБА_64, ОСОБА_59, раду, ОСОБА_62, ОСОБА_100,
ОСОБА_108, ОСОБА_66, ОСОБА_116, ОСОБА_118,
ОСОБА_30, ОСОБА_127, ОСОБА_70, ОСОБА_196,
ОСОБА_197, ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_87

В апеляційному суді ОСОБА_296, ОСОБА_256,
ОСОБА_297 відмовилися від позову. Ця
відмова від позову прийнята судом,
справа за їх позовом провадженням
закрита.

Заперечуючи проти апеляційних скарг,
відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4,
представник ФГ «Анто» ОСОБА_5
зазначили, що рішення суду є законними
та обґрунтованими, а тому відсутні
підстави для їх скасування.

Інші відповідачі, які в установленому
законом порядку оповіщені про час і
місце судового засідання, до суду не
з'явилися. Від ради до апеляційного
суду надійшли письмові заперечення
проти апеляційних скарг.

Заслухавши учасників процесу та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні
обставини справи та дана їм належна
оцінка, а його висновки
підтверджуються матеріалами справи і
ґрунтуються на нормах діючого
законодавства.

Встановлено, що ОСОБА_6, ОСОБА_295, ОСОБА_7,
ОСОБА_255, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_299,
ОСОБА_256, ОСОБА_11, ОСОБА_257 були
співвласниками майнових паїв
колишнього КСП «Надія», яке є
правонаступником колгоспу ім.
Куйбишева с. Полянь, Славутського
району, Хмельницької області /т. 1 а.с. 99/.

Вартість їх часток в майні пайового
фонду становила: ОСОБА_6 - 6821 грн. (0,74%),
ОСОБА_295 - 1942 грн. (0,21%), ОСОБА_7 - 6440 грн.
(0,70%), ОСОБА_255 - 12939 грн. (1,41%), ОСОБА_8 - 5038
грн. (0,55%), ОСОБА_9 - 8439 грн. (0,92%), ОСОБА_299 -
10174 грн. (1,11%), ОСОБА_256 - 5677 грн. (0,62%),
ОСОБА_11 - 5493 грн. (0,60%), ОСОБА_257 - 10613 грн.
(1,16%) /т. 1 а.с. 8-18; т. 3 а.с. 55-64/.

Після смерті 6 червня 2004 року ОСОБА_299 і 1
лютого 2008 року ОСОБА_295 їх майнові паї
успадкували відповідно ОСОБА_10 та
ОСОБА_2 /т. 1 а.с. 15, 136/.

В свою чергу, ОСОБА_296 є спадкоємцем
ОСОБА_255, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а
ОСОБА_297 - спадкоємцем ОСОБА_257, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

12 січня 2000 року загальні збори членів
спілки селян-власників «Полянь»
прийняли рішення про реформування цієї
спілки в ПОП «Полянь» /т. 1 а.с. 19/.

30 березня 2001 року зареєстровано ПОП
«Полянь», єдиним засновником якого
виступив ОСОБА_122

Рішенням співвласників майнових паїв
колишнього КСП «Надія» від 20 березня 2001
року № 1 /т. 3 а.с. 160-164/ створена спілка
співвласників, обрана комісія по
розпаюванню майна на чолі з ОСОБА_199,
затверджено Положення про цю комісію
та визначено правомочність загальних
зборів співвласників за умови
присутності на них 2/3 співвласників з
числа працюючих і пенсіонерів.

20 травня 2001 року співвласники майнових
паїв уклали договір про спільне
володіння, користування і
розпорядження майном, що знаходиться у
спільній частковій власності /т. 1 а.с.
32-35/, за умовами якого співвласники
домовились спільно вирішувати питання
щодо майна пайового фонду
реорганізованого КСП «Надія». З метою
більш ефективного використання майна
співвласники вирішили передати його
ОСОБА_122 за цивільно-правовими угодами
(договорами оренди, схову тощо), а для
оперативного вирішення питань, які
виникають у процесі виконання
договору, співвласники делегували
ОСОБА_204 повноваження представляти їх
інтереси при укладенні цих договорів.

Тоді ж співвласники майнових паїв, від
імені яких діяла ОСОБА_199, і ПОП
«Полянь» в особі директора ОСОБА_122
уклали договір оренди /т. 1 а.с. 36-44/, за
яким співвласники майнових паїв
передали ПОП «Полянь» основні засоби
(згідно додатку) в користування на 3
роки, а підприємство зобов'язалось
щорічно виплачувати орендодавцям
орендну плату в розмірі 1% вартості
основних засобів, яка безпосередньо
розподіляється між співвласниками
відповідно до частки кожного з них у
спільному майні.

У той же день співвласники майнових
паїв, від імені яких діяла ОСОБА_199, і
ПОП «Полянь» в особі директора ОСОБА_122
уклали договір схову /т. 1 а.с. 45-48/, за
умовами якого ПОП «Полянь» прийняло
від співвласників майно (згідно
додатку) на відповідальне зберігання
протягом 3 років.

Загальні збори спілки співвласників
своїм рішенням № 2 від 20 травня 2001 року
/т. 1 а.с. 20-25; т. 3 а.с. 165-170/ затвердили:
Положення про порядок визначення
складу майна пайового фонду колишнього
КСП та його розподілу; перелік та
вартість активів і пасивів
реорганізованого КСП; акт-розрахунок
пайового фонду; перелік майна КСП
станом на 1 квітня 2001 року; структуру та
план розподілу пайового фонду;
результати інвентаризації майна;
уцінку та дооцінку основних засобів;
розміри майнових паїв і список осіб,
які мають право на ці паї /т. 3 а.с. 201-211; т.
28 а.с. 210-215/; договори про спільне
володіння, користування і
розпорядження майном і схову від 20
травня 2001 року; розмір орендної плати
за договором оренди від 20 травня 2001
року. Цим же рішенням створено спілку
співвласників, затверджено її статут
/т. 1 а.с. 26-31; т. 3 а.с. 154-159/, обрано головою
спілки ОСОБА_204, секретарем ОСОБА_300,
дано згоду раді на виготовлення
свідоцтв про право власності на
майновий пай.

Вартість пайового фонду була
встановлена в сумі 916122 грн. (100%),
структура пайового фонду визначена у
наступних розмірах: будівлі, споруди та
передавальні пристрої - 288890 грн. (31,5%),
транспортні засоби, техніка та
автомобілі - 175280 грн. (19,1%), устаткування
- 20483 грн. (2,2%), незавершені капітальні
вкладення - 145236 грн. (15,9%), фінансові
активи - 283 грн., запаси та витрати 75906
грн. (8,3%), інші - 210044 грн. (23,0%). За
уточненою структурою худобу оцінено у
113087 грн., що становить 12,3% майнового
фонду (виділено з розділу «інші - 210044
грн. (23,0%) /т. 3 а.с. 45-46/.

12 листопада 2005 року комісія по
розпаюванню майна прийняла рішення № 1
про уцінку телятника № 2, телятника № 3,
телятника № 4, телятника № 5, приміщення
відгодівлі худоби, пункту штучного
осіменіння та службового приміщення на
30% і винесення питання щодо реалізації
цього майна стороннім особам на
розгляд загальних зборів спілки
співвласників /т. 3 а.с. 50-52/.

Рішенням загальних зборів спілки
співвласників від 19 листопада 2005 року
№ 1 /т. 3 а.с. 48-49/ зменшено вартість
майнового паю на 30%, надано дозвіл на
реалізацію вказаних приміщень
сторонній особі за 100000 грн.,
розподілено виручені від продажу майна
кошти на оплату праці та виплату
співвласникам у рахунок майнових паїв.

19 листопада 2005 року співвласники майна,
від імені яких діяли ОСОБА_300, ОСОБА_199
(повноваження надані рішенням
загальних зборів спілки співвласників
від 19 листопада 2005 року № 1), і ПОП
«Полянь» в особі ОСОБА_122 уклали у
простій письмовій формі договір
купівлі-продажу майна /т. 3 а.с. 53/, за
умовами якого співвласники продали, а
ПОП «Полянь» купило за 100000 грн.
телятник № 2, телятник № 3, телятник № 4,
телятник № 5, приміщення відгодівлі
худоби, пункт штучного осіменіння та
службове приміщення.

У той же день спілка співвласників
передала ПОП «Полянь» указані
приміщення за актом прийому-передачі
майна.

9 листопада 2006 року зареєстровано ФГ
«Анто», єдиним засновником якого
виступила ОСОБА_5 /т. 2 а.с. 90-102/.

16 січня 2007 року загальні збори спілки
співвласників прийняли рішення № 1 про
ліквідацію ПОП «Полянь», створення ФГ
«Анто», розпаювання та здачу на
металобрухт розкомплектованої техніки
та укладення договору оренди майна /т. 1
а.с. 155-165; т. 2 а.с. 113-120; т. 3 а.с. 21-23; т. 4 а.с.
186-191; т. 23 а.с. 57-67/.

Тоді ж співвласники майнових паїв, від
імені яких діяла ОСОБА_199, і ФГ «Анто» в
особі ОСОБА_5 уклали договір оренди /т. 2
а.с. 108/, за яким співвласники майнових
паїв передали ФГ «Анто» основні засоби
(згідно додатку) в користування, а
підприємство зобов'язалось щорічно
виплачувати орендодавцям орендну
плату в розмірі 1% вартості основних
засобів, яка безпосередньо
розподіляється між співвласниками
відповідно до частки кожного з них у
спільному майні.

У той же день співвласники майнових
паїв, від імені яких діяла ОСОБА_199, і
ОСОБА_5 уклали договір схову № 1 /т. 1 а.с.
186-187; т. 28 а.с. 195-198/, за умовами якого
остання прийняла від співвласників
майно (згідно додатку) на відповідальне
зберігання протягом 3 років.

11 вересня 2007 року загальні збори
співвласників майна прийняли рішення
№ 3 про здачу худоби, яка включалася до
майна пайового фонду, та виплату
співвласникам частини вартості
майнових паїв.

Актами без дати, які складені головою
ФГ «Анто» ОСОБА_5 та працівниками ферми,
підтверджено, що на підставі вказаного
рішення загальних зборів
співвласників продано худобу
загальною вартістю 132488 грн., ФГ «Анто»
закупило 34 голови корів і бичків
вартістю 36008 грн. 21 коп., а виручені
кошти роздані власникам майнових паїв
по відомості.

30 листопада 2007 року 2007 року комісією, до
складу якої входили голова ФГ «Анто»
ОСОБА_5 і директор ПОП «Полянь» ОСОБА_122,
складено акт, що розкомплектована
техніка вартістю 20063 грн. порізана та
здана на металобрухт, а виручені кошти
роздані співвласникам у рахунок
майнових паїв.

16 травня 2008 року члени комісії по
розпаюванню майна ОСОБА_46, ОСОБА_122,
ОСОБА_290 склали акт щодо продажу на
підставі рішення загальних зборів
співвласників наступного майна:
телятника № 1 - 16732 грн., телятника № 6 -
17422 грн., огорожі двору - 1843 грн.,
бетонних плит - 3000 грн., трактора Т-150К -
10000 грн., будки - 23 грн., картоплесховища -
12902 грн., кузні-стельмашні - 1152 грн.,
конюшні - 576 грн., складу запчастин - 1358
грн., - а всього майна на загальну суму
65008 грн., і видачу коштів співвласникам.

Фактичний розмір майнових паїв
позивачів становив:

- ОСОБА_6 - 4298 грн. (6821 грн.; зменшено на 2046
грн. за рішенням загальних зборів
спілки співвласників від 19 листопада
2005 року № 1; одержано 477 грн. вартості
майнового паю готівкою);

- ОСОБА_2 - 1360 грн. (1942 грн.; зменшено на 582
грн. за рішенням загальних зборів
спілки співвласників від 19 листопада
2005 року № 1);

- ОСОБА_7 - 4058 грн. (6440 грн.; зменшено на 1932
грн. за рішенням загальних зборів
спілки співвласників від 19 листопада
2005 року № 1; одержано 450 грн. вартості
майнового паю готівкою);

- ОСОБА_255 - 8152 грн. (12939 грн.; зменшено на
3882 грн. за рішенням загальних зборів
спілки співвласників від 19 листопада
2005 року № 1; одержано 905 грн. вартості
майнового паю готівкою);

- ОСОБА_8 - 2785 грн. (5038 грн.; зменшено на 1511
грн. за рішенням загальних зборів
спілки співвласників від 19 листопада
2005 року № 1; одержано 352 грн. вартості
майнового паю готівкою; одержано 390 грн.
вартості майнового паю готівкою за
худобу);

- ОСОБА_9 - 5317 грн. (8439 грн.; зменшено на 2532
грн. за рішенням загальних зборів
спілки співвласників від 19 листопада
2005 року № 1; одержано 590 грн. вартості
майнового паю готівкою);

- ОСОБА_10 - 6410 грн. (10174 грн.; зменшено на
3052 грн. за рішенням загальних зборів
спілки співвласників від 19 листопада
2005 року № 1; одержано 712 грн. вартості
майнового паю готівкою);

- ОСОБА_256 - 2797 грн. (5677 грн.; зменшено на
1703 грн. за рішенням загальних зборів
спілки співвласників від 19 листопада
2005 року № 1; одержано 397 грн. вартості
майнового паю готівкою; одержано 440 грн.
вартості майнового паю готівкою за
худобу і 340 грн. за техніку);

- ОСОБА_11 - 3845 грн. (5493 грн.; зменшено на 1648
грн. за рішенням загальних зборів
спілки співвласників від 19 листопада
2005 року № 1);

- ОСОБА_257 - 5410 грн. (10613 грн.; зменшено на
3184 грн. за рішенням загальних зборів
спілки співвласників від 19 листопада
2005 року № 1; одержано 472 грн. вартості
майнового паю готівкою; одержано 1277
грн. вартості майнового паю готівкою за
техніку);

Всього вартість майнових паїв
позивачів склала 44432 грн.

21 вересня 2007 року ОСОБА_6, ОСОБА_295,
ОСОБА_7, ОСОБА_255, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_257 звернулися до комісії по
розпаюванню майна з заявою про
виділення їм майна в натурі в рахунок
майнових паїв.

Рішенням комісії по розпаюванню майна
від 11 березня 2008 року № 7 /т. 1 а.с. 140-142/,
затвердженим рішенням зборів
співвласників майна від 6 квітня 2008
року № 4 /т. 1 а.с. 143-146; т. 2 а.с. 103-107, 183-185; т.
4 а.с. 153-157/, виділено заявникам майно в
натурі в рахунок майнових паїв (згідно
структури пайового фонду): машину 54-22 -
1613 грн., комбайн СК-5 - 4992 грн.
(транспортні засоби, техніка та
автомобілі - 19,1%); 6 боксів гаражів - 11000
грн. (будівлі, споруди та передавальні
пристрої - 31,5%); худобу - 4295 грн. (худоба -
12,3%); 5 резервуарів - 4455 грн., ваги
автомобільні на 30 тон - 1461 грн.,
оприскувач ОПШ15 - 384 грн., сівалку СТЗ-3.6 -
1230 грн., 30 тон гною - 1800 грн., 6 тон соломи -
1800 грн., зерна - 1826 грн., а всього - 12956 грн.
(незавершені капітальні вкладення - 15,9%,
інше - 23,0%). Всього було виділено майна
на суму 34856 грн.

Рішенням комісії по розпаюванню майна
від 1 жовтня 2009 року № 10 /т. 28 а.с. 191-194/,
затвердженим рішенням зборів
співвласників майна від 14 березня 2010
року № 6 /т. 28 а.с. 208-209/, виділено ОСОБА_11,
ОСОБА_256, ОСОБА_8 майно в натурі в
рахунок майнових паїв (згідно
структури пайового фонду): культиватор
- 461 грн., каток - 461 грн., тракторні граблі
- 207 грн., підбирач валковий ПВ-06 - 768 грн.,
а всього - 1897 грн. (транспортні засоби,
техніка та автомобілі - 19,1%); частина
корівника № 2 - 2179 грн. (будівлі, споруди
та передавальні пристрої - 31,5%); худобу -
1530 грн. (худоба - 12,3%); плуг - 1461 грн.,
трансформатор - 155 грн., зерносуміш - 1500
грн., солома - 1500 грн., зерно - 500 грн.,
зерномаса - 689 грн., а всього - 5805 грн.
(незавершені капітальні вкладення - 15,9%,
інше - 23,0%). Всього було виділено майна
на суму 11411 грн.

Рішенням зборів співвласників майна
від 4 жовтня 2009 року № 5 /т. 4 а.с. 200-205/
відмовлено ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_255, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_256, ОСОБА_11 ОСОБА_257 у виділенні їм
в рахунок майнових паїв наступного
майна: складу готової продукції - 22285
грн., зерносховища - 1920 грн.,
зерносховища - 6605 грн., свинарника № 2 -
1153 грн., корівника № 2 - 6813 грн.;
майстерні - 7450 грн., вагів автомобільних
- 77 грн., трактора МТЗ-80 - 8294 грн.,
трансформатора - 1843 грн., подрібнювача
КДУ - 416 грн., компресора ГОВ-0,6-12 - 461 грн.,
сівалки СЗУ-3.6 - 1254 грн., культиватора
КПС-4 - 461 грн., плуга ПЛН 3-35 - 1307 грн.,
зернонавантажувача ЗПС-100 - 845 грн.,
оприскувача ОПШ-150 - 384 грн., башти
«Рожновського» - 1152 грн., артезіанської
свердловини - 515 грн., кран-балки - 1389
грн., 2 молочних ємкостей - 614 грн.,
токарного верстата - 1384 грн.,
стругального верстата - 1384 грн.,
свердлильного верстата - 230 грн.,
наждачного верстата - 192 грн.,
навантажувача «Карпатець» - 4301 грн.,
резервуару 20 м/3 - 845 грн., цементної
площадки біля майстерні - 500 грн.

Протягом 2007-2008 років члени комісії по
розпаюванню майна складали акти /т. 1
а.с. 151, 153, 154, 173/, в яких фіксувалися
обставини відчуження майна пайового
фонду згідно рішень загальних зборів
спілки співвласників.

28 липня 2007 року ФГ «Анто», від імені
якого діяла ОСОБА_5, і ОСОБА_242 уклали
договір купівлі-продажу приміщення,
посвідчений приватним нотаріусом
Славутського районного нотаріального
округу Хмельницької області ОСОБА_301
(зареєстровано в реєстрі за № 3513) /т. 4
а.с. 148; т. 17 а.с. 184/. За цим договором ФГ
«Анто» продало, а ОСОБА_242 купила
нежитлову будівлю приміщення складу
загальною площею 45,4 кв.м., розташовану
по АДРЕСА_2.

6 квітня 2008 року співвласники майна, від
імені яких діяла голова ФГ «Анто»

ОСОБА_5, у присутності членів комісії по
розпаюванню майна ОСОБА_46, ОСОБА_122, і
ОСОБА_244 уклали у простій письмовій
формі договір купівлі-продажу /т. 2 а.с.
238/, за умовами якого співвласники майна
продали, а останній купив за 74794 грн.
приміщення телятника № 1 і телятника №
6.

За договором купівлі-продажу
приміщення від 1 липня 2008 року,
укладеним ОСОБА_5 і ОСОБА_244,
посвідченим приватним нотаріусом
Славутського районного нотаріального
округу Хмельницької області ОСОБА_301
(зареєстровано в реєстрі за № 3461) /т. 4
а.с. 149; т. 17 а.с. 224/, ОСОБА_5 продала, а
ОСОБА_244 купив нежитлову будівлю
приміщення телятника загальною площею
1839,8 кв.м., розташовану по АДРЕСА_1

20 серпня 2008 року ОСОБА_5 і ОСОБА_243
уклали договір купівлі-продажу
приміщення, посвідчений приватним
нотаріусом Славутського районного
нотаріального округу Хмельницької
області ОСОБА_301 (зареєстровано в
реєстрі за № 4155) /т. 4 а.с. 151; т. 17 а.с. 213/,
за яким ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_243 купив
нежитлову будівлю телятника загальною
площею 1277,4 кв.м., розташовану по вул.
Радянській, 44, в с. Полянь, Славутського
району, Хмельницької області.

3 вересня 2008 року ОСОБА_242 і ОСОБА_252,
ОСОБА_251 уклали договір дарування
приміщення та земельної ділянки,
посвідчений приватним нотаріусом
Славутського районного нотаріального
округу Хмельницької області ОСОБА_301
(зареєстровано в реєстрі за № 4805) /т. 17
а.с. 185/, за умовами якого ОСОБА_242
подарувала ОСОБА_252, ОСОБА_251 нежитлову
будівлю приміщення складу загальною
площею 45,4 кв.м., розташовану по АДРЕСА_2,
та земельну ділянку площею 3358 кв.м.,
призначену для ведення особистого
селянського господарства, в рівних
часках кожному.

За договором дарування частини
майнового комплексу від 15 вересня 2009
року, укладеним ОСОБА_4, ОСОБА_3 і
ОСОБА_249, ОСОБА_17, посвідченим приватним
нотаріусом Славутського районного
нотаріального округу Хмельницької
області ОСОБА_301 (зареєстровано в
реєстрі за № 3890) /т. 4 а.с. 142; т. 17 а.с. 180-181/,
ОСОБА_4, ОСОБА_3 подарували своїм дітям
ОСОБА_249, ОСОБА_17 майновий комплекс
загальною площею 7954,5 кв.м.,
розташований по АДРЕСА_3, в рівних
частках кожному.

Зазначені обставини підтверджуються
наявними у справі письмовими доказами.

Частиною 2 статті 31 ЦПК України
встановлено, що крім прав та обов'язків,
визначених у статті 27 цього Кодексу,
позивач має право протягом усього часу
розгляду справи збільшити або зменшити
розмір позовних вимог, відмовитися від
позову, а відповідач має право визнати
позов повністю або частково. До початку
розгляду судом справи по суті позивач
має право шляхом подання письмової
заяви змінити предмет або підставу
позову, а відповідач - пред'явити
зустрічний позов.

Як передбачено ч. 8 ст. 193 ЦПК України під
час судових дебатів не можна подавати
нові докази, заяву про залишення позову
без розгляду, збільшувати або
зменшувати розмір позовних вимог.

В ході судового розгляду позивачі
неодноразово змінювали та доповнювали
свої вимоги. Суд першої інстанції
розглянув справу за вимогами ОСОБА_6,
ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_255, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_256, ОСОБА_11, ОСОБА_257,
викладених ними у заяві від 17 вересня
2009 року /т. 5 а.с. 1-16/.

Натомість, 20 червня 2013 року позивач
ОСОБА_2, який також представляв
інтереси інших позивачів, озвучив
додаткові вимоги /т. 24 а.с. 211-216/, що
містили новий предмет позову. При цьому
ОСОБА_2 подав до суду заяву від 19 червня
2013 року, яка не містила обґрунтування
підстав нового позову.

За таких обставин суд правомірно не
взяв до уваги нові вимоги позивачів,
які не були предметом судового
розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України
від 14 лютого 1992 року № 2114-ХІІ «Про
колективне сільськогосподарське
підприємство» (далі - Закон № 2114-ХІІ)
об'єктами права колективної власності
підприємства є земля, інші основні та
оборотні засоби виробництва, грошові
та майнові внески його членів,
вироблена ними продукція, одержані
доходи, майно, придбане на законних
підставах. Об'єктами права власності
підприємства є також частки у майні та
прибутках міжгосподарських
підприємств та об'єднань, учасником
яких є підприємство. Майно у
підприємстві належить на праві
спільної часткової власності його
членам.

Статтею 9 Закону № 2114-ХІІ визначено, що
до пайового фонду майна членів
підприємства включається вартість
основних, виробничих і оборотних
фондів, створених за рахунок
діяльності підприємства, цінні папери,
акції, гроші та відповідна частка від
участі в діяльності інших підприємств
і організацій. Уточнення складу і
вартості пайового фонду майна членів
підприємств, у тому числі
реорганізованих, проводиться за
методикою, що затверджується Кабінетом
Міністрів України.

Пай є власністю члена підприємства.
Право розпоряджатися своїм паєм за
власним розсудом член підприємства
набуває після припинення членства в
підприємстві. Пай може успадковуватися
відповідно до цивільного
законодавства України та статуту
підприємства.

У разі виходу з підприємства його члени
мають право на пай натурою, грішми або
цінними паперами відповідно до розміру
та структури пайового фонду або в
іншій, за згодою сторін, формі.

Спори, що виникають при здійсненні
цього права, розглядаються судом.

Президент України своїм Указом від 3
грудня 1999 року № 1529/99 «Про невідкладні
заходи щодо прискорення реформування
аграрного сектора економіки»
зобов'язав Кабінет Міністрів України,
ОСОБА_216 міністрів Автономної
Республіки Крим, обласні та
Севастопольську міську державну
адміністрацію здійснити організаційні
заходи щодо реформування колективних
сільськогосподарських підприємств на
засадах приватної власності на землю
та майно шляхом забезпечення всім
членам колективних
сільськогосподарських підприємств
права вільного виходу з цих
підприємств із земельними частками
(паями) і майновими паями та створення
на їх основі приватних
(приватно-орендних) підприємств,
селянських (фермерських) господарств,
господарських товариств,
сільськогосподарських кооперативів,
інших суб'єктів господарювання,
заснованих на приватній власності.

Указом Президента України від 29 січня
2001 року № 62/2001 «Про заходи щодо
забезпечення захисту майнових прав
селян у процесі реформування аграрного
сектора економіки» передбачено
розробку та здійснення комплексу
організаційних заходів щодо: уточнення
складу і вартості пайових фондів майна
членів колективних
сільськогосподарських підприємств, у
тому числі реорганізованих, з
урахуванням майна, що призначалося, але
не використано для погашення
заборгованості зі сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів) до
бюджетів і державних цільових фондів у
зв'язку зі списанням цієї
заборгованості відповідно до
законодавства; визначення розміру паїв
колишніх членів колективних
сільськогосподарських підприємств, що
не були ними одержані в натурі, грішми
або цінними паперами при припиненні
членства (далі - паї), а також
встановлення осіб, які є їх власниками;
запровадження документального
посвідчення права власності на паї
шляхом видачі свідоцтв про право
власності на пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства
(майнові сертифікати); забезпечення
вільного здійснення права власності на
паї, зокрема, передачі паїв в оренду з
виплатою орендної плати в розмірі не
менше одного відсотка вартості паю,
купівлі-продажу, дарування, міни,
передачі у спадщину; виділення групі
осіб (окремим особам), які є власниками
паїв, індивідуально визначених
об'єктів зі складу майна
реорганізованих колективних
сільськогосподарських підприємств чи
їх правонаступників стосовно майна. У
зв'язку з цим, забезпечено утворення
комісій з організації вирішення
майнових питань, що виникають у процесі
реформування аграрного сектора
економіки.

В силу п.п. 4, 9, 10, 13, 22 ОСОБА_255 уточнення
складу і вартості пайових фондів майна
членів колективних
сільськогосподарських підприємств, у
тому числі реорганізованих,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 28 лютого 2001 року
№ 177, склад і вартість майна
підприємства визначаються за його
переліком, складеним за даними
інвентаризації. Якщо підприємство
реорганізоване, склад і вартість майна
визначаються на дату його
реорганізації.

Вихідними даними для уточнення
вартості активів є матеріали
бухгалтерського обліку, документи, які
підтверджують ціни, що склалися у
розрахунках з постачальниками, інші
документи.

У процесі визначення вартості активів
(включаючи майно членів підприємства,
яке, за даними бухгалтерського обліку,
повністю зношене) обов'язково
проводиться його дооцінка з
урахуванням технічного стану і рівня
цін, що склалися на ринку на дату
врегулювання майнових відносин.

Результати підлягають затвердженню
рішенням загальних зборів колишніх
членів реорганізованого підприємства,
що є співвласниками його майна.

Розмір уточненого згідно з цією
Методикою складу і вартості пайового
фонду майна членів колишнього
підприємства використовується для
визначення майнових паїв.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 28 лютого 2001 року № 177 затверджено
Типове положення про комісію з
організації вирішення майнових питань,
що виникають у процесі реформування
аграрного сектору економіки, згідно
якого комісія з організації вирішення
майнових питань, що виникають у процесі
реформування аграрного сектора
економіки (далі - комісія), створена з
метою забезпечення захисту прав на
пайовий фонд майна членів колективних
сільськогосподарських підприємств
(далі - підприємства), в тому числі
реорганізованих, де не завершено
процес паювання і не здійснено
належного оформлення та реалізації цих
прав відповідно до законодавства (п. 1).

Рішення загальних зборів підприємства,
а у разі реорганізації підприємства -
рішення загальних зборів колишніх
членів підприємства, що є
співвласниками цього майна (далі -
збори співвласників), обов'язкове для
виконання комісією. Комісія підзвітна
у своїй діяльності зборам
співвласників (п. 2).

Комісія відповідно до покладених на
неї завдань, зокрема: проводить
уточнення складу активів і пасивів та
їх вартості у підприємстві, де
відбулася фактична передача майна;
визначає структуру пайового фонду
майна; визначає розміри паїв колишніх
членів підприємства, що не були ними
одержані в натурі, грошима або цінними
паперами під час припинення членства, а
також виявляє осіб, які є їх власниками;
розглядає заяви осіб щодо визнання за
ними права на майновий пай та
правильності розрахунку вартості паїв;
вносить пропозиції щодо виділення
групі осіб (окремим особам), які є
власниками паїв, індивідуально
визначених об'єктів із складу майна
реорганізованого підприємства та
передачі їх у спільну власність (п. 4).

Комісія має право зміни розміру
пайового фонду за результатами
проведеного уточнення вартості майна
пайового фонду (п. 5).

Рішення комісії оформляється
протоколом, що підписується головою і
секретарем комісії, а затверджується
зборами співвласників у порядку,
встановленому співвласниками (п. 15).

Згідно до п.п. 8, 9, 10, 12, 15, 16 Порядку
розподілу та використання майна
реорганізованих колективних
сільськогосподарських підприємств,
затвердженому наказом Міністерства
аграрної політики України від 14
березня 2001 року № 62 (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 4 квітня
2001 року за № 305/5496), чинному на час
виникнення спірних відносин, кожен із
співвласників має право скористатися
своїм паєм в один із таких способів:
об'єднати свій майновий пай з паями
інших співвласників, отримати майно у
натурі у спільну часткову власність та
передати його до статутного (пайового)
фонду новоствореної юридичної особи, у
тому числі до обслуговуючого
кооперативу; об'єднати свій майновий
пай з паями інших співвласників,
отримати майно у натурі у спільну
часткову власність, укласти договір
про спільне володіння, користування і
розпорядження майном та передати його
в оренду; отримати свій майновий пай у
натурі індивідуально чи разом із
членами своєї сім'ї і використати його
на свій розсуд; відчужити пай будь-яким
способом в установленому законом
порядку.

Виділення із складу пайового фонду
майна у натурі окремим власникам чи
групам власників за їх бажанням у
процесі вирішення майнових питань
здійснюється
підприємством-правонаступником
(користувачем) на підставі рішення
зборів співвласників.

З метою реалізації права власності
громадян на майнові паї комісія,
зокрема: на основі заяв формує групи
співвласників, які виявили бажання
отримати свої майнові паї у натурі у
спільну часткову власність єдиним
комплексом, та список осіб, які
прийняли рішення отримати майно в
індивідуальну власність; для
визначення розмірів майнових паїв
членів реорганізованого підприємства
та належного оформлення реалізації їх
прав, за кожною із таких груп обчислює:
1) загальну вартість майнових паїв, що
належать співвласникам, та загальний
відсоток цих паїв у пайовому фонді
реорганізованого підприємства, який
записується у Свідоцтві про право
власності на майновий пай члена
колективного сільськогосподарського
підприємства (майновий сертифікат); 2)
загальну вартість майнових паїв та
загальний відсоток паїв осіб у
пайовому фонді реорганізованого
підприємства, які виявили бажання
отримати паї в індивідуальну
власність; 3) загальну вартість
майнових паїв та загальний відсоток не
витребуваних паїв; готує для розгляду
на загальних зборах переліки майна для
виділення у натурі окремо для кожної з
груп співвласників, які виявили
бажання отримати свої майнові паї у
натурі у спільну часткову власність
єдиним комплексом; для виділення
майнових паїв особам, які виявили
бажання отримати свої паї в
індивідуальну власність, та для
виділення невитребуваних паїв особам,
які з різних причин не прийняли жодного
з рішень щодо розпорядження належними
їм майновими паями.

Збори співвласників після розгляду
пропозицій комісії щодо визначення
розмірів майнових паїв затверджують
результати розподілу майна пайового
фонду та переліки майна, яке
виділяється у натурі групам
співвласників, а саме: для кожної групи
співвласників, які виявили бажання
отримати свої майнові паї у натурі в
спільну часткову власність єдиним
комплексом; для виділення майнових
паїв особам, які виявили бажання
отримати свої паї в індивідуальну
власність; для виділення
невитребуваних паїв особам, які з
різних причин не прийняли жодного з
рішень щодо розпорядження належними їм
майновими паями.

Виділення майнових паїв у натурі
окремим особам, які виявили бажання
отримати свої майнові паї в
індивідуальну власність, проводиться
підприємством - користувачем майна із
переліку майна, виділеного на ці цілі.
При виділенні майна в натурі
конкретному власнику
підприємство-правонаступник
(користувач) одночасно з підписанням
акта приймання-передавання майна
робить відмітку про виділення майна в
натурі у Свідоцтві про право власності
на майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства,
що засвідчується підписом керівника
підприємства та печаткою.

Визначення конкретного майна для
виділення окремому власнику чи групі
власників майнових паїв може бути
здійснене одним із нижченаведених
способів за рішення зборів
співвласників: за структурою пайового
фонду; конкретним майном за взаємною
згодою співвласників; на конкурентних
засадах шляхом проведення аукціону.
Спірні питання щодо розподілу майна
між співвласниками вирішуються в
судовому порядку.

Як передбачено п.п. 2.1, 2.2, 2.4, 2.5, 3.1, 3.2
Рекомендацій щодо порядку здійснення
права спільної часткової власності
власниками майнових паїв колишніх
колективних сільськогосподарських
підприємств, затверджених наказом
Міністерства аграрної політики
України від 20 травня 2008 року № 315, право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками
відповідно до договору. Договір про
порядок володіння та користування
майном укладається між співвласниками
в письмовій формі і за бажанням однієї
із сторін може бути нотаріально
посвідчений. Управління майном, що
перебуває у спільній частковій
власності відповідно до укладеного
договору про порядок володіння та
користування майном, здійснюється
через загальні збори співвласників.
Рішення загальних зборів
співвласників приймається за згодою не
менше як 2/3 співвласників, крім рішень
щодо відчуження майна та виділення в
натурі частки з майна, які приймаються
одностайно. Майно, що перебуває у
спільній частковій власності, може
бути використане співвласниками для
провадження спільної виробничої та
іншої діяльності, створення юридичної
особи, передачі його в управління,
оренду чи використання іншим способом,
не забороненим законом. Рішення про
використання майна, що перебуває у
спільній частковій власності, порядок
здійснення уповноваженою особою
контролю за його використанням, а у
разі передачі такого майна в оренду -
про порядок використання орендної
плати для відновлення орендованого
майна, приймається загальними зборами
співвласників.

У відповідності до п. 3 Рекомендацій
щодо використання майна, яке перебуває
у спільній частковій власності,
затверджених наказом Міністерства
аграрної політики України від 9 квітня
2001 року № 97, майно, яке перебуває у
спільній частковій власності,
використовується співвласниками
наступними способами: - частина
інвентарних об'єктів, які задіяні у
виробничому процесі, передається в
оренду суб'єкту підприємницької
діяльності на підставі договору
оренди; - частина інвентарних об'єктів,
які не використовуються у виробництві
в даний час, але надалі можуть бути
використані, передається
користувачеві майна на зберігання на
підставі договору схову; - частина
інвентарних об'єктів, які не задіяні у
виробничому процесі і немає
перспективи їх використання, за
рішенням співвласників може бути
демонтована і ліквідована. При цьому
матеріали від демонтажу за їх
ліквідаційною вартістю включаються до
пайового фонду або видаються
співвласникам в рахунок їх майнових
паїв.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: 1) визнання
права; 2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право; 4)
відновлення становища, яке існувало до
порушення; 5) примусове виконання
обов'язку в натурі; 6) заміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

В силу ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали справи не містять достатніх
та об'єктивних доказів того, що рішення
загальних зборів членів спілки
співвласників від 12 січня 2000 року про
реформування спілки-власників с.
Полянь, рішення комісії по розпаюванню
майна від 12 листопада 2005 року № 1 та
рішення загальних зборів спілки
співвласників від 19 листопада 2005 року
№ 1 про переоцінку майна пайового
фонду, рішення зборів співвласників
майна від 16 січня 2007 року № 1 про
ліквідацію ПОП «Полянь», створення ФГ
«Анто», здачу та розпаювання
розкомплектованого майна, укладення
договору оренди не відповідають
вимогам закону та порушують права
позивачів, зокрема, що ці рішення
прийнятті вказаними органами за
відсутності належного кворуму, з
порушенням норм чинного законодавства,
прав та інтересів інших осіб.

В свою чергу, вимоги ОСОБА_6, ОСОБА_2,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11
про визнання існування та діяльності
спілки співвласників і рішень
відповідачів щодо відчуження
спільного майна, зменшення членів
колективного сільськогосподарського
підприємства недійсними також є
неконкретними та недоведеними.

За рішеннями загальних зборів
співвласників, які затвердили
пропозиції комісії по розпаюванню
майна щодо виділення майнових паїв у
натурі групам співвласників, ОСОБА_6,
ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_255, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_257 і ОСОБА_8, ОСОБА_256, ОСОБА_11
виділено розпайоване майно в натурі
відповідно до структури пайового фонду
та їх невитребуваних часток у майні
пайового фонду.

Позивачі не позбавлені можливості
одержати це майно, підписавши
відповідний акт приймання-передавання
майна, натомість, вони ухиляються від
вчинення цих дій.

Досліджені у справі докази не вказують
на те, що рішенням комісії по
розпаюванню майна від 11 березня 2008 року
№ 7, від 1 жовтня 2009 року № 10 та рішення
зборів співвласників майна від 6 квітня
2008 року № 4, від 4 жовтня 2009 року № 5, від
14 березня 2010 року № 6 не відповідають
вимогам закону та порушують права
сторін.

Ці рішення є чинними, тому не підлягає
задоволенню позов ОСОБА_6, ОСОБА_2,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11
про виділення їм іншого майна в натурі
в рахунок майнових паїв.

Посилання суду першої інстанції на те,
що ОСОБА_8, ОСОБА_256, ОСОБА_11 не
зверталися до комісії по розпаюванню
майна та до загальних зборів
співвласників із заявами про виділення
їм майнового маю в натурі не
відповідають фактичним обставинам
справи. Разом із тим, ця
невідповідність не вплинула на
правильність вирішення спору.

Частиною 1 статті 48 ЦК України (в
редакції Закону 1963 року), який був
чинним на час виникнення спірних
відносин, установлено, що недійсною є
та угода, що не відповідає вимогам
закону, в тому числі ущемлює особисті
або майнові права неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України (в
редакції на час виникнення спірних
відносин) зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства.

В силу ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першої-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Правочин, вважається таким, що порушує
публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним. Правочин, який порушує
публічний порядок, є нікчемним (ч.ч. 1, 2
ст. 228 ЦК України).

У справі відсутні належні та допустимі
докази того, що оспорювані позивачами
договори не відповідають вимогам
закону та порушують публічний порядок.

До того ж, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 не є
сторонами: договору купівлі-продажу
приміщення від 28 липня 2007 року,
укладеного ФГ «Анто» і ОСОБА_242;
договору купівлі-продажу приміщення
від 1 липня 2008 року, укладеного ОСОБА_5 і
ОСОБА_244; договору купівлі-продажу
приміщення від 20 серпня 2008 року,
укладеного ОСОБА_5 і ОСОБА_243; договору
дарування приміщення та земельної
ділянки від 3 вересня 2008 року,
укладеного ОСОБА_242 і ОСОБА_252, ОСОБА_251;
договору дарування частини майнового
комплексу від 15 вересня 2009 року,
укладеного ОСОБА_4, ОСОБА_3 і ОСОБА_249,
ОСОБА_17, - а матеріали справи достовірно
не вказують, що ці правочини порушують
права та законні інтереси позивачів.

Оспорювані позивачами акти ФГ «Анто»
щодо продажу майна третім особам /т. 1
а.с. 151, 153, 154, 173/ є документами про
фіксацію певних обставин, які
випливають із спірних правовідносин.
Ці акти не відносяться до правочинів і
їх оскарження не передбачено чинним
законодавством як спосіб захисту судом
цивільних прав та інтересів.

Як передбачено ст. 657 ЦК України (в
редакції на час виникнення спірних
відносин) договір купівлі-продажу
земельної ділянки, єдиного майнового
комплексу, житлового будинку (квартири)
або іншого нерухомого майна
укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації, крім договорів
купівлі-продажу майна, що перебуває в
податковій заставі.

У відповідності до ч. 1 ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК
України (в редакції на час виникнення
спірних відносин) правочин підлягає
державній реєстрації лише у випадках,
встановлених законом. Такий правочин є
вчиненим з моменту його державної
реєстрації. Договір, який підлягає
нотаріальному посвідченню або
державній реєстрації, є укладеним з
моменту його нотаріального
посвідчення або державної реєстрації,
а в разі необхідності і нотаріального
посвідчення, і державної реєстрації - з
моменту державної реєстрації.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у пункті 8 постанови від 6
листопада 2009 року № 9 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними»,
відповідно до частини першої статті 215
ЦК підставою недійсності правочину є
недодержання стороною (сторонами)
вимог, які встановлені статтею 203 ЦК,
саме на момент вчинення правочину. Не
може бути визнаний недійсним правочин,
який не вчинено. У зв'язку з цим судам
необхідно правильно визначати момент
вчинення правочину (статті 205-210, 640 ЦК
тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК не є
вчиненим також правочин у разі
нездійснення його державної
реєстрації, якщо правочин підлягає
такій реєстрації. Встановивши ці
обставини, суд відмовляє в задоволенні
позову про визнання правочину
недійсним. Наслідки недійсності
правочину не застосовуються до
правочину, який не вчинено.

Предметами договорів купівлі-продажу
від 19 листопада 2005 року /т. 3 а.с. 53/ і 6
квітня 2008 року /т. 2 а.с. 238/, які укладені
сторонами у простій письмовій формі, є
нерухоме майно (ч. 1 ст. 181 ЦК України).

На час виникнення спірних відносин
договір купівлі-продажу нерухомого
майна підлягав нотаріальному
посвідченню та державній реєстрації і
вважався укладеним з моменту його
державної реєстрації.

Як визнали сторони, вказані договори
купівлі-продажу не посвідчувалися
нотаріально та не проходили державної
реєстрації. Ці правочини не є
вчиненими, тому не підлягає
задоволенню позов про визнання їх
недійсними.

Крім того, Славутська ОДПІ, ОСОБА_253,
ОСОБА_254, ТОВ «ГЛОБО-ЛТД» не є
учасниками спірних відносин і
належними відповідачами у справі.

За таких обставин суд першої інстанції
правомірно виходив з того, що позов
ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11 є безпідставним і
необґрунтованим.

Доводи апеляційних скарг не
спростовують вищевказаних висновків
суду.

Рішення суду ґрунтуються на повно і
всебічно досліджених обставинах
справи та ухвалені з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
тому підстав для їх скасування в межах
доводів апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_2,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11
відхилити.

Рішення Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 26 червня 2013
року та додаткове рішення
Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 8 жовтня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий: /підпис/
Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя
апеляційного суду
О.І. Ярмолюк

________________________________________________________________________
_

Головуючий у першій інстанції - Стасюк
Р.М.

Доповдач - Ярмолюк О.І.
Категорія 5