АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 532/1130/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3490/14
Головуючий у 1-й інстанції Рожкова Н. М.
Доповідач Обідіна О. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого : Обідіної О.І.

Суддів : Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.

При секретарі : Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 30 вересня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
фермерського господарства «Горизонт»
про розірвання договору оренди
земельної ділянки,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 30 вересня 2014
року відмовлено в задоволенні позову
ОСОБА_1 до фермерського господарства
«Горизонт» про розірвання договору
оренди земельної ділянки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин у справі, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, безпідставне не
взяття до уваги наданих ним доказів,
рішення скасувати та ухвалити нове про
задоволення позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, учасників процесу, що
з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, приходить до
висновку, що остання задоволенню не
підлягає, за таких обставин.

Відповідно ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Згідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_1 згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянку, серія ПЛ
№159664 є власником земельної ділянки
площею 4,42 га, для
сільськогосподарського виробництва,
що розташована на території
Комендантівської сільської ради
Кобеляцького району.

Відповідно до договору оренди
земельної ділянки, укладеного між
сторонами 22 липня 2007 року, ОСОБА_1
передав належну йому земельну ділянку
ФГ «Горизонт» в оренду строком на 10
років.

За умовами договору орендар прийняв
земельну ділянку
сільськогосподарського призначення у
строкове оплатне користування,
зобов'язавшись обробляти останню,
сплачувати орендну плату. Сторони
погодили, що будь-які зміни до умов
договору повинні здійснюватись у
письмовій формі за взаємною згодою.

Звертаючись до суду за захистом своїх
прав, позивач обґрунтовував заявлені
вимоги тим, що фермерське господарство
протягом строку дії договору порушує
свої зобов'язання, зокрема не сплачує
орендну плату, в 2013 року припинило
самостійно обробляти орендовану
земельну ділянку, фактично передавши
її у використання третій особі, з січня
2013 року не подає розрахунки сум
страхових внесків та відповідної
звітності за 2013 рік та І квартал 2014
року, що свідчить про припинення
здійснення господарської діяльності, а
відтак наявні підстави для розірвання
договору оренди згідно до положень ст.
32 Закону України «Про оренду землі».

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції,
застосувавши до спірних правовідносин
положення Земельного Кодексу України
та Закону України «Про оренду землі»,
дійшов висновку про відсутність
підстав для розірвання договору
оренди земельної ділянки, оскільки
позивачем не доведено обставин, якими
він обґрунтовував свої вимоги, зокрема
не доведеним залишився факт припинення
здійснення відповідачем самостійної
господарської діяльності та передачі
останнім орендованої землі іншій
особі.

З вказаним висновком погоджується
колегія суддів з наступних підстав.

За змістом ст. 24 та 25 Закону України
«Про оренду землі» орендар земельної
ділянки має право самостійно
господарювати на землі з дотриманням
умов договору оренди землі, а
орендодавець має право вимагати від
орендаря безпосереднього використання
земельної ділянки за цільовим
призначенням згідно з договором оренди
та своєчасного внесення орендної плати
.

Таким чином, залучення третіх осіб до
обробітку землі та оплати орендної
плати орендодавцю з припиненням
орендарем господарської діяльності з
безпосереднього використання
орендованої земельної ділянки,
виходить за межі діяльності, яку може
здійснювати орендар без погодження з
орендодавцем.

Статтею 32 вказаного Закону передбачені
підстави дострокового припинення
договору оренди землі шляхом його
розірвання на вимогу однієї із сторін
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та умовами договору.

Згідно до вимог ст. 179 ЦПК України
предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги чи заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи.

В даному випадку доказуванню
підлягають обставини, щодо припинення
відповідачем здійснення господарської
діяльності з безпосереднього
цільового використання орендованої у
позивача земельної ділянки та
передачі її третім особам та оплата
останніми орендної плати орендодавцю.

На доведення своїх вимог позивачем
надано - відповідь начальника
Управління Пенсійного Фонду України в
Кобеляцькому районі на запит адвоката
ОСОБА_2, в якому зазначається, що ФГ
«Горизонт» звіти до Фонду за період з
січня 2013 року по серпень 2013 року не
подавало у зв'язку з наданим самим
господарством повідомленням, що з 1
січня 2013 року підприємство тимчасово
не працює, наймані працівники відсутні
( а.с. 9).

Щодо вказаного письмового доказу
колегія суддів зазначає, що останній
не є тим беззаперечним доказом, який би
свідчив при припинення відповідачем
господарської діяльності з
безпосереднього цільового
використання орендованої у позивача
землі та недотримання орендодавцем
положень ст.ст. 24, 23 Закону України
«Про оренду землі».

Крім того, як пояснив колегії суддів
голова ФГ «Горизонт» така інформація
ним була надана до Управління
Пенсійного Фонду в січні 2013 року,
оскільки в зимовий період господарство
дійсно не проводить ніяких
сільськогосподарських робіт та не
залучає найманих працівників.

Також в матеріалах справи на а.с. 48-57
маються фотокартки, на яких зображені
трактори, легкова машина, чоловіки,
територія господарства, яка
охороняється собакою.

Інших доказів на підтвердження
заявлених вимог позивачем не надано.

Судом першої інстанції надано вірну
правову оцінку зазначеним доказам,
зокрема зазначено, що фотокартки не
можуть бути прийняті до уваги як
належний та допустимий доказ.

З вказаним погоджується колегія
суддів, оскільки з приєднаних до
матеріалів фотокарток не
представляється можливим визначити
коли, ким і при яких обставинах останні
були зроблені, хто на них зображений,
кому належить зображена на них
сільськогосподарська техніка, які
земельні ділянки вона обробляє.

Натомість в заперечення обставин
позову, відповідачем надано докази, які
заслуговують на увагу.

Так, згідно з довідок Кременчуцького
ОДПІ в 2013 та 2014 рік ФГ «Горизонт» є
платником фіксованого
сільськогосподарського податку, за
повідомленням Державної
реєстраційної служби України з Єдиного
державного реєстру юридичних та
фізичних осіб станом на 06.11.2014 р.
господарство не виключено.

Як вбачається з довідки начальника
відділу статистики у Кобеляцькому
районі ФГ «Горизонт» протягом 2012-2014
років подавало всю необхідну
(щомісячну та щоквартальну)
статистичну та фінансову звітність.

Згідно Статуту ФГ «Горизонт» його
засновником є ОСОБА_3, членами
господарства є 6 осіб, в тому числі і
члени сім'ї засновника.

Також відповідачем надано списки про
нарахування та виплату орендодавцям
коштів та зерном за користування
ділянками (паями) за 2014 рік, в яких
зокрема значиться прізвище позивача та
розмір нарахованої оплати в коштах 6058
грн.

З оглянутих в судовому засіданні
колегією суддів оригіналів таких
документів вбачалось, що з
орендодавцями фермерське
господарство проводило розрахунок за
оренду землі та мали місце підписи цих
осіб про отримання.

Як пояснили сторони в судовому
засіданні позивач не отримував
нараховану йому відповідачем орендну
плату, з позовом про її стягнення до
суду не звертався.

Згідно правових позицій, викладених в
Постанові Верховного Суду України від
12 лютого 2014 року (справа №6-166цс13)
припинення орендарем господарської
діяльності з безпосереднього
цільового використання орендованої
земельної ділянки та передача третім
особам функцій з її обробітку й оплати
орендної плати орендодавцю, виходить
за межі господарської діяльності, яку
може здійснювати орендар без
погодження з орендодавцем та є
підставою для розірвання договору
оренди земельної ділянки за статтею 32
Закону України «Про оренду землі».

Оскільки в ході судового розгляду
позивачем не було доведено факту
припинення орендарем ФГ «Горизонт»
господарської діяльності з
безпосереднього цільового
використання орендованої у позивача
землі та передачі її третім особам, а
також не спростовано надані
відповідачем докази про нарахування та
виплату орендної плати особам, які
передали свої земельні ділянки йому в
оренду, колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
відсутності підстав для дострокового
розірвання договору оренди.

Доводи апеляційної скарги не містять
нових фактів чи засобів доказування та
ґрунтуються на власній переоцінці
апелянта доказів по справі.

Так, твердження позивача про те, що
свідченням порушення його прав є вже
сам факт звернення до суду,
відхиляється колегією суддів,
оскільки суперечить положенням ст.ст.
10, 60 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги в частині
твердження про ненадання відповідачем
доказів про ведення господарської
діяльності та здійснення фіксації
такої діяльності - суперечить зібраним
про справі доказам, правова оцінка яких
наведена вище.

При цьому апелянт довільно тлумачить
Постанову ВСУ від 12 лютого 2014 року,
спотворюючи визначені в ній правові
позиції.

Посилання на те, що суд проігнорував
факт розпаювання ФГ «Горизонт», не
приймається до уваги, оскільки вказана
обставина не має правового впливу на
спірні правовідносини, предметом яких
є виконання сторонами своїх прав та
обов'язків, передбачених ст.ст. 24, 25
Закону України «про оренду землі».

За вказаних обставин колегія суддів
приходить до висновку про відхилення
апеляційної скарги та залишення без
змін судового рішення, як про
постановленого з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 314,
317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 30 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів в
касаційному порядку.

З оригіналом згідно.

Судді: