Справа № 266/4522/14-ц
Провадженя№ 2/266/1368/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року
м. Маріуполь

Приморський районний суд м.
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді
Митрофанової Є.Г.,

при секретарі
Давлетбаєвій О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Маріуполя
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка
діє в інтересах малолітньої дитини
ОСОБА_2 до Маріупольської міської ради
Донецької області, Управління міського
майна Маріупольської міської ради,
Комунального комерційного
підприємства "Маріупольтепломережа",
третя особа Приморський відділ
Державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції про припинення заборони
відчуження нерухомого майна та
звільнення майна з під арешту, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про
звільнення майна з під арешту,
уточнивши позовні вимоги, посилався на
те, що рішенням Приморського районного
суду м. Маріуполя від 14.10.13р. квартира
АДРЕСА_1 виморочним майном після смерті
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та право власності за
вказаною квартирою визнано за
територіальною громадою м. Маріуполя в
особі Маріупольської міської ради.
Рішенням Виконавчого комітету
Маріупольської міської ради № 115 від
19.03.2014р. зазначена квартира була
виключена із числа службової та
Управлінням міського майна
Маріупольської міської ради було
видано ордер його родині на
вищевказану квартиру і 13.10.14р. видано
свідоцтво про право власності на житло
№49547 на ім'я ОСОБА_2. Проте позивач не
може реалізувати своє право на
здійснення державної реєстрації права
власності на квартиру, оскільки на
вказану квартиру було накладено арешт
другою Маріупольською державною
нотаріальною конторою на підставі
постанови ДВС в Приморському районі
від 31.07.2007р. №6/1072, згідно з якою
заборгованість виникла внаслідок
несплати померлою ОСОБА_7 платежів за
послуги ККП "Маріупольтепломережа" за
опалення квартири. Управління міського
майна Маріупольської міської ради
звернулось до Приморського ВДВС
Маріупольського МУЮ з листом про
зняття арешту з зазначеного нерухомого
майна та технік ККП
"Маріупольтепломережа" звернувся до
третьої особи з листом про повернення
вищезазначеного наказу без виконання з
причини смерті ОСОБА_7, але отримали
відповідь про неможливість зняття
арешту з зазначеної квартири та
рекомендацію, щодо звернення до суду, а
тому він просить припинити заборону
відчуження квартири та звільнити
(зняти) із під арешту квартиру АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач не з'явився,
надіслав заяву про підтримку позовних
вимог та розгляд справи за його
відсутності.

Від представника відповідача
Маріупольської міської ради Донецької
області Катан І.М. надійшла заява про
розгляд справи за її відсутності, якою
проти задоволення позовних вимог не
заперечувала.

В судове засідання представник
відповідача Управління міського майна
Маріупольської міської ради Катан І.М.
не з'явилась, надіслала заяву про
розгляд справи за її відсутності, проти
задоволення позовних вимог не
заперечувала.

Від представника відповідача
Комунального комерційного
підприємства "Маріупольтепломережа"
надійшла заява про розгляд справи за
його відсутності, проти задоволення
позовних вимог не заперечував.

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, до суду надав
заяву про розгляд справи за його
відсутністю, позов підтримав у повному
обсязі та просив задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що рішенням
Приморського районного суду м.
Маріуполя від 14.10.13р. (а.с. 5) визнано
спадщину в вигляді квартири АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - відумерлою
та визнано право власності за вказаною
квартирою за територіальною громадою
м. Маріуполя в особі Маріупольської
міської ради.

На підставі рішенням виконавчого
комітету Маріупольської міської ради
№115 від 19.03.2014 року кв.АДРЕСА_1 виключена
з числа службової житлової площі, та
Управлінням міського майна міської
ради 02.04.2014 року ОСОБА_11 видано ордер
№087047 на право зайняття вказаної
квартири у складі сім'ї з трьох осіб -
дружини ОСОБА_1 та доньки ОСОБА_2.(а.с.11,12)

За свідоцтвом про право власності на
житло №49547 від 13.10.14р., виданим
управлінням міського майна
Маріупольської міської ради згідно з
наказом №49547/н від 13.10.2014 року, квартира
АДРЕСА_1 належить на праві приватної
власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на
час розгляду справи є неповнолітньою.
(а.с. 9,19)

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_1, виданого 21 січня 2002 року
Макіївським міським відділом
реєстрації актів громадянського стану
Донецького обласного управління
юстиції, позивач ОСОБА_1 є матір'ю
ОСОБА_2. (а.с. 10)

Рішенням Державного реєстратора прав
на нерухоме майно №16708078 від 23.10.14р.
позивачці відмовлено у державній
реєстрації права власності на квартиру
АДРЕСА_1 за ОСОБА_2, в зв'язку з поданням
заяви про державну реєстрацію прав
після державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо цього майна. (а.с. 13)

З інформаційної довідки з Реєстру прав
власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна № 28042555 від 14.10.2014р.
судом встановлено, що 07.08.2007 року за
№5438263 Другою маріупольською державною
нотаріальною конторою внесено запис
про арешт нерухомого майна, а саме на 1/2
частки квартири АДРЕСА_1, на підставі
постанови ВДС у Приморському районі
від 31.07.2007р. №6/1072. На час внесення
відомостей у реєстр щодо накладення
арешту право власності на квартиру
належало ОСОБА_7.(а.с. 14)

З повідомлення відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно від 04.06.2014 року вбачається, що при
прийнятті рішення про державну
реєстрацію права власності за
Маріупольською міською радою на
квартиру АДРЕСА_1, запис про обтяження
№5438263 перенесено до розділу 23
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно за №5898271.(а.с.16)

Відповідно до листа №224/п від 28.10.14р.,
ККП "Маріупольтепломережа" звернулося
до ДВС в Приморському району м.
Маріуполя з проханням повернути
судовий наказ №2223/Є12 від 2012 року
відносно боржника ОСОБА_7, на підставі
якого було накладено арешт, без
виконання. (а.с. 15)

З листа державного виконавця
Приморського ВДВС Маріупольського МУЮ
від 30.10.14р., вбачається, що за зверненням
управління міського майна
Маріупольської міської ради від 16.10.2014
року, зняття арешту з квартири у зв'язку
з визнанням права власності за
територіальною громадою не є можливим,
оскільки на час звернення право
власності на квартиру належить не
боржникові, а іншій особі, яка має право
звернутися до суду з відповідним
позовом. (а.с. 17,18)

Згідно до ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.

Як вбачається зі ст. 1 протоколу № 1 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод від 20.03.1952 року
кожна фізична або юридична особа має
право вільно володіти своїм майном,
ніхто не може бути позбавлений своєї
власності інакше як в інтересах
суспільства і на умовах, передбачених
законом та загальними принципами
міжнародного права.

Статтею 16 ч.1 ЦК України передбачено, що
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Статтею 319 ЦК України встановлено, що
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд, та усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійснені.
Особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Відповдіно до положень статей 11, 25 ЗУ
«Про виконавче провадження», державний
виконавець під час закриття або
здійснення виконавчого провадження
має право накласти арешт на майно
боржника.

Відповідно до ч.1 статті 60 ЗУ «Про
виконавче провадження», особа, яка
вважає, що майно на яке накладено арешт
належить їй, а не боржникові, може
звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Постановою Пленуму Bерховного Cуду
України від 26 грудня 2003 р. № 14 «Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження» передбачено,
що вимоги інших осіб щодо належності
їм, а не боржнику майна, на яке
накладено арешт, вирішуються шляхом
пред'явлення ними відповідно до правил
підвідомчості позову до боржника та
особи, в інтересах якої накладено
арешт, про визнання права власності на
майно і звільнення його з-під арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України
зобов'язання припиняється смертю
боржника, якщо воно є нерозривно
пов'язаним з його особою і у зв'язку з
цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно п.3 ч.1 ст. 49 ЗУ "Про виконавче
провадження", виконавче провадження
підлягає закінченню у разі смерті або
оголошення померлим стягувача чи
боржника, визнання безвісно відсутнім
боржника або стягувача, ліквідації
юридичної особи - сторони виконавчого
провадження, якщо виконання їх
обов'язків чи вимог у виконавчому
провадженні не допускає
правонаступництва.

Аналізуючи вищевикладене, суд з
урахуванням визнання позову
відповідачами, вважає, що позовна заява
ОСОБА_1 є обґрунтованою та такою, що
підлягає задоволенню, а права
неповнолітньої ОСОБА_2 потребують
судового захисту, оскільки квартира
АДРЕСА_1, ? частка якої належала
померлої ОСОБА_7, визнана відумерлою
спадщиною, ОСОБА_2 набула права
власності на зазначене нерухоме майно
на підставі рішення управління
міського майна Маріупольської міської
ради, а арешт, накладений за
зобов'язанням, яке припинилося в
зв'язку із смертю боржника - власника
квартири та відсутністю його
правонаступників, перешкоджає
здійсненню нею особистого права щодо
реєстрації прав власності на нерухоме
майно.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 319, 321, 391, 608, ЦК України, ст. 60 ЗУ
"Про виконавче провадження", ст. ст. 10, 11,
15, 60, 158,175, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,
-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, яка діє в інтересах
малолітньої дитини ОСОБА_2 до
Маріупольської міської ради Донецької
області, Управління міського майна
Маріупольської міської ради,
Комунального комерційного
підприємства "Маріупольтепломережа",
третя особа Приморський відділ
Державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції про припинення заборони
відчуження майна та звільнення майна з
під арешту - задовольнити.

Припинити заборону відчуження майна, а
саме квартири, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, вжитих 07.08.2007року за
виконавчим листом № 6/1072 від 31.07.2007року.

Звільнити (зняти) із під арешту
нерухоме майно - квартиру, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано, у разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу до апеляційного суду
Донецької області в м. Маріуполі через
Приморський районний суд м. Маріуполя
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особи, які брали участь
у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Митрофанова Є. Г.