АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/3079/2014
інстанції Корецький Д.Б.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Колісниченка
А.Г.,суддів:Капітан І.А., Радченка С.В.,
при секретарі:Сікорі О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
"Укрсоцбанк" на рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 08.09.2014
року у справі за первісним позовом
публічного акціонерного товариства
"Укрсоцбанк" до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_5, публічного акціонерного
товариства "Укрсоцбанк" про визнання
частково недійсним договору іпотеки -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року до суду із зазначеним
позовом звернулося публічне
акціонерне товариство «Укрсоцбанк»
(далі - ПАТ «Укрсоцбанк»), обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що 10.07.2008 року між
Акціонерним - комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк» та
ОСОБА_5 було укладено договір про
надання відновлювальної кредитної
лінії № Ф 080931 П, відповідно до якого
позивач надав останньому кредит в сумі
60000, 00 доларів США, з порядком
повернення кредиту, передбаченим ст. 1
кредитного договору зі сплатою 14, 0 %
річних та кінцевим терміном повернення
всієї заборгованості до 09.07.2018 року або
достроково у випадках передбачених
договором. Свої обов'язки, визначені
кредитним договором, позивач виконав
належним чином та в повному обсязі, а
саме : відкрито позичковий рахунок та
надано суму кредиту. Однак ОСОБА_5 не
виконуються умови кредитного договору
- порушуються строки повернення
кредиту та сплати процентів. Неналежне
виконання взятих на себе зобов'язань
ОСОБА_5 призвело до виникнення
простроченої заборгованості, яка
станом на 11.02.2013 року складає 714789,42 грн.
та складається з: сума заборгованості
за кредитом - 54643, 37 доларів США, що
становить 436764, 46 грн. ; сума
заборгованості за відсотками - 28363, 21
доларів США, що становить 226707, 11 грн.;
пеня за несвоєчасне повернення кредиту
- 2722, 23 доларів США, що становить 21758, 78
грн.; пеня за несвоєчасне повернення
відсотків - 3698, 12 доларів США, що
становить 29559, 07 грн. В якості
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором ПАТ «Укрсоцбанк»
та ОСОБА_5 уклали іпотечний договір №
02-23-Ф080931П від 10.07.2008 року, посвідчений
приватним нотаріусом Херсонського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
та зареєстрованого в реєстрі за № 5982,
відповідно до п. 1.1 вказаного договору
ОСОБА_5 передав позивачу в іпотеку
нерухоме майно, а саме: нежитлове
підсобне приміщення загальною площею
309, 9 кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, заставною вартістю 527504, 00 грн.
Відповідно до рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 14.04.2011
року, яке залишено без змін, у
відповідності до ували апеляційного
суду Херсонської області від 05.09.2013
року та ухвали Вищого
спеціалізованого суду України від
24.10.2013 року вищевказане іпотечне майно
визнано як таке, що набуте під час
сумісного проживання однією сім'єю
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та поділено в рівних
долях по ? частки нежитлового
підсобного приміщення загальною
площею 309, 9 кв. м., що розташоване за
адресою: АДРЕСА_1. На підставі наведено,
ПАТ «Укрсоцбанк» просило в рахунок
часткового погашення заборгованості
ОСОБА_5 перед позивачем за договором
про надання відновлювальної кредитної
лінії № Ф080931 П від 10.07.20008 року в сумі
714789, 42 грн. звернути стягнення на
нерухоме майно, що є предметом іпотеки,
а також стягнути з відповідачів витрат
по сплаті судового збору.

В ході розгляду справи відповідачка
ОСОБА_6 звернулася до суду із
зустрічним позовом, в якому просить суд
визнати частково недійсним договір
іпотеки № 02-23-Ф080931 П від 10.07.2008 року
укладений між Акціонерно - комерційним
банком соціального розвитку
«Укрсоцбанк» та ОСОБА_5, в частині
передачі в іпотеку ? частки нежитлового
підсобного приміщення площею 309, 9 кв.м.
за адресою:АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_6
Позовні вимоги мотивує тим, що на час
укладення оспорюваного іпотечного
договору нерухоме майно, що передано в
іпотеку, перебувало у спільній
власності ОСОБА_5 та її - ОСОБА_6, як таке,
що придбане за час спільного
проживання однією сім'єю, та не було
отримано її згоди на укладення даного
договору.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 08.09.2014 року первісний
позов ПАТ «Укрсоцбанк» залишено без
задоволення з підстав передбачених ЗУ
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» від 03.06.2014 року. Зустрічний
позов ОСОБА_6 задоволено. Визнано
частково недійсним договір іпотеки №
02-23-Ф080931П від 10.07.2008 року укладений між
Акціонерно - комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк» та
ОСОБА_5 в частині передачі в іпотеку ?
частки нежитлового підсобного
приміщення площею 309, 9 кв. м. за
адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_6

Не погодившись з таким рішенням суду
ПАТ «Укрсоцбанк» подало апеляційну
скаргу, в якій зазначає, що висновок
суду про те, що нерухоме майно, яке
передано в іпотеку підпадає під дію ЗУ
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» є помилковим та таким, що
суперечить вимогам чинного
законодавства, оскільки предмет
іпотеки не є житловим приміщенням, а
його площа перевищує 250, 0 кв.м. Крім
того, суд першої інстанції не звернув
уваги на те, факт проживання однією
сім'єю ОСОБА_6 з ОСОБА_5 і належність їм
іпотечного майна на праві спільної
сумісної власності встановлено тільки
рішення суду від 14.04.2011 року, тобто
більше ніж через два роки після
укладення іпотечного договору (10.07.2008
року) і цей факт не впливає на суть
правовідносин щодо надання банку в
іпотеку нерухомого майна. Також, ПАТ
«Укрсоцбанк» зазначає, що вимоги
ОСОБА_6 щодо визнання недійсним
іпотечний договір суд першої інстанції
помилково задовольнив, оскільки
іпотечне майно 28.05.2008 року належить на
праві приватної власності тільки
ОСОБА_5 та 25.08.2008 року ОСОБА_5 був
ознайомлений з приписами цивільного
законодавства, щодо недійсності
укладеного договору купівлі-продажу. У
зв'язку з чим, ПАТ «Укрсоцбанк» просило
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ
«Укрсоцбанк» задовольнити в повному
обсязі, а зустрічну позовну заяву
ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» -
Загоруйко Г.А., у судовому засіданні на
задоволенні апеляції наполягав, з
підстав зазначених у скарзі.

Представник ОСОБА_6 - ОСОБА_9, у судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечував,
вважаючи рішення суду законним та
обґрунтованим.

ОСОБА_5, ОСОБА_6 до суду не з'явилися, про
причини неявки не повідомили, заяв про
розгляд справи за їх відсутності не
подали. За таких обставин, колегія
суддів вважає за можливе розглянути
справу за їх відсутності на підставі ч.
2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, учасників
процесу, які з'явилися до суду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у визначених
цивільно-процесуальним законом межах,
колегія суддів вважає, що скарга ПАТ
«Укрсоцбанк» підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що
10.07.2008 року між Акціонерно - комерційним
банком соціального розвитку
«Укрсоцбанк» та ОСОБА_5 було укладено
договір про надання відновлювальної
кредитної лінії № Ф080931П, відповідно до
якого позивач надав останньому кредит
в сумі 60000, 00 доларів США, з порядком
повернення кредиту, передбаченим ст. 1
кредитного договору зі сплатою 14, 0 %
річних та кінцевим терміном повернення
всієї заборгованості до 09.07.2018 року або
достроково у випадках передбачених
договором.

Свої обов'язки, визначені кредитним
договором, позивач виконав належним
чином та в повному обсязі, а саме:
відкрито позичковий рахунок та надано
суму кредиту. Однак ОСОБА_5 не
виконуються умови кредитного договору
- порушуються строки повернення
кредиту та сплати процентів.

Неналежне виконання взятих на себе
зобов'язань ОСОБА_5 призвело до
виникнення простроченої
заборгованості, яка станом на 11.02.2013
року складає 714789,42 грн. та складається
з: сума заборгованості за кредитом - 54643,
37 доларів США, що становить 436764, 46 грн. ;
сума заборгованості за відсотками - 28363,
21 доларів США, що становить 226707, 11 грн.;
пеня за несвоєчасне повернення кредиту
- 2722, 23 доларів США, що становить 21758, 78
грн.; пеня за несвоєчасне повернення
відсотків - 3698, 12 доларів США, що
становить 29559, 07 грн. В якості
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором ПАТ «Укрсоцбанк»
та ОСОБА_5 уклали іпотечний договір №
02-23-Ф080931П від 10.07.2008 року, посвідчений
приватним нотаріусом Херсонського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
та зареєстрованого в реєстрі за № 5982,
відповідно до п. 1.1 вказаного договору
ОСОБА_5 передав позивачу в іпотеку
нерухоме майно, а саме: нежитлове
підсобне приміщення загальною площею
309, 9 кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, заставною вартістю 527504, 00 грн.

Відповідно до п. 4.4. Договору кредиту у
разі невиконання (неналежного
виконання) позичальником обов'язків,
визначених п.п. 3.3.7., 3.3.8. цього договору,
протягом більше, ніж 90 календарних
днів, строк користування кредитом
вважається таким, що сплив, та
відповідно, позичальник зобов'язаний
протягом одного робочого дня погасити
кредит в повному обсязі, сплатити
проценти за фактичний час використання
кредиту та нараховані штрафні санкції
(штраф, пеню).

У разі прострочення позичальником
строків повернення кредиту та сплати
процентів несвоєчасно сплаченої суми
за кожен день прострочки позичальник
сплачує позивачу пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ (п.4.1.
Договору кредиту).

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Статтею526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог законодавства.

Крім того, відповідно до п. 4.5.4
Іпотечного договору, позивач має право
звернути стягнення шляхом продажу
предмета іпотеки від свого імені
будь-якій особі-покупцеві на підставі
договору купівлі-продажу в порядку
передбаченому ст. 38 ЗУ «Про іпотеку».

Згідно до ст. 12 ЗУ «Про іпотеку»
передбачено, що у разі порушення
іпотекодавцем обов'язків, встановлених
іпотечним договором, іпотекодержатель
має право вимагати дострокового
виконання основного зобов'язання, а в
разі його невиконання - звернути
стягнення на предмет іпотеки.

У відповідності до ст. 33 ЗУ «Про
іпотеку», у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Статтею 39 ЗУ «Про іпотеку» передбачено,
у разі задоволення судом позову про
звернення стягнення на предмет іпотеки
у рішенні суду зазначаються: загальний
розмір вимог, що підлягає сплаті
іпотекодержателя з вартості предмета
іпотеки; опис нерухомого майна, за
рахунок якого підлягають задоволенню
вимоги іпотекодержателя; заходи щодо
забезпечення збереження предмета
іпотеки або передачі його в управління
на період до його реалізації; спосіб
реалізації предмета іпотеки шляхом
проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу,
встановленої ст. 38 цього Закону.

Таким чином, враховуючи той факт, що
ОСОБА_5 свої зобов'язання перед банком
не виконує, а наявна заборгованість
підлягає стягненню в повному обсязі за
рахунок нерухомого майна, яке передано
в іпотеку, згідно іпотечного договору,
то колегія суддів вважає, що у банка є
всі підстави для такого звернення.

Відповідно до рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 14.04.2011
року, яке залишено без змін, у
відповідності до ухвали апеляційного
суду Херсонської області від 05.09.2013
року та ухвали Вищого
спеціалізованого суду України від
24.10.2013 року вищевказане іпотечне майно
визнано як таке, що набуте під час
сумісного проживання однією сім'єю
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та поділено в рівних
долях по ? частки нежитлового
підсобного приміщення загальною
площею 309, 9 кв. м., що розташоване за
адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до тексту договору
купівлі-продажу від 28.05.2008 року ОСОБА_5
було придбано нежитлове підсобне
приміщення загальною площею 309, 9 кв.м.,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Зі
змісту п.1 ч.1 Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті»
вбачається, що його дія поширюється на
правовідносини з приводу житлового
нерухомого майна, яке має
використовуватись як місце постійного
проживання, а також щоб площа не
перевищувала 250 м2. Оскільке іпотечне
майно, на яке позивач просить звернути
стягнення є нежитловим, а його площа
перевищує 250 м2, то вказаний закон на
спірні правовідносини не поширюється.

Окрім того, факт проживання ОСОБА_5 з
ОСОБА_6 однією сім'єю, і належність їм
майна на праві спільної сумісної
власності встановлено тільки рішенням
суду - 14.04.2011 року, тобто більш ніж через
два роки після укладення договору
купівлі- продажу спірного майна та
оскаржуваного іпотечного договору, що
не впливає на суть правовідносин, які
склалися у зв'язку з укладенням цих
договорів.

Така правова позиція висловлена
Верховним Судом України у постанові у
справі №6-36 цс12 від 16.05.2012 року і , яка
відповідно до ч.1 ст.3607 ЦПК України є
обов'язковою до застосування судами.

Наведені обставини свідчать про
необґрунтованість зустрічних позовних
вимог ОСОБА_6 та відсутність підстав
для їх задоволення.

На вищевказані обставини суд першої
інстанції уваги не звернув і ухвалив
незаконне рішення у справі, яке
підлягає скасуванню з підстав,
передбачених п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309,316 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 08.09.2014 року, в частині
відмови публічному акціонерному
товариству «Укрсоцбанк» у задоволенні
позову скасувати та ухвалити, у цій
частині нове рішення, яким позов
публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» задовольнити.

В рахунок часткового погашення
заборгованості ОСОБА_5 перед публічним
акціонерним товариством соціального
розвитку «Укрсоцбанк» за договором про
надання відновлювальної кредитної
лінії № Ф080931П від 10.07.2008 року в сумі 714
789, 42 грн., звернути стягнення на
нерухоме майно, а саме: нежитлове
підсобне приміщення загальною площею
309, 9 кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в
рівних долях по 1/2 частки, яке є
предметом іпотеки, відповідно до
іпотечного договору № 02-23- Ф080931П від
10.07.2008 року, посвідченого приватним
нотаріусом Херсонського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 та
зареєстрованого в реєстрі за № 5982,
шляхом продажу предмета іпотеки від
свого імені будь-якій особі- покупцеві
на підставі договору купівлі-продажу
за заставною ціною 527 504, 00 грн. з
правом отримання витягу з Державного
реєстру прав, з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість відповідних установ,
підприємств або організацій незалежно
від форм власності та підпорядкування,
з можливістю здійснення публічним
акціонерним товариством «Укрсоцбанк»
всіх передбачених нормативно -
правовими актами держави дій,
необхідних для продажу предмету
іпотеки.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь
публічного акціонерного товариства
соціального розвитку «Укрсоцбанк»
пропорційно судовий збір в сумі 3 654, 00
грн.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає чинності з дня його
проголошення і може бути оскаржено
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подачі касаційної скарги .

Головуючий:

Судді: