Справа № 128/3072/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем
України

15 жовтня 2014 року
м.Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької
області

В складі: головуючого судді:
Гриценко І.Г.

при секретарі:
Манюк Л.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Вінниці
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_1, за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
відділу державної виконавчої служби
Вінницького районного управління
юстиції, про звільнення майна з-під
арешту,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду
з позовом до ОСОБА_1, за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору - відділу державної
виконавчої служби Вінницького
районного управління юстиції, про
звільнення з-під арешту житловий
будинок в АДРЕСА_1, який належить на
праві власності ОСОБА_1, накладеного:

24.09.2010 року головним державним
виконавцем відділу ДВС Вінницького РУЮ
Стуком А.С. при примусовому виконанні
виконавчого провадження №21539368;

06.10.2010 року державним виконавцем
відділу ДВС Вінницького РУЮ Сичуком
В.Є. при примусовому виконанні
виконавчого провадження №21770340;

посилаючись на те, що 30.11.2007 року між
позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір № VIW3GA05471710,
згідно з яким позивач надав ОСОБА_1
кредит в розмірі 78515 доларів США.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором позивач та
ОСОБА_1 уклали договір іпотеки від
30.11.2007 року. Згідно п.33.3 договору
іпотеки відповідач надав в іпотеку
нерухоме майно, а саме: житловий
будинок в АДРЕСА_1, який належить на
праві власності ОСОБА_1

24.09.2010 року головним державним
виконавцем відділу ДВС Вінницького РУЮ
Стуком А.С. при примусовому виконанні
виконавчого провадження №21539368 щодо
стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» коштів, накладено арешт
на вищевказаний будинок, належний на
праві власності ОСОБА_1, який являється
предметом іпотеки.

06.10.2010 року державним виконавцем
відділу ДВС Вінницького РУЮ Сичуком
В.Є. при примусовому виконанні
виконавчого провадження №21770340 щодо
стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» боргу в розмірі 617866 грн. 11
коп. накладено арешт на все майно, що
належить ОСОБА_1

Згідно інструкції «Про проведення
виконавчих дій» №74/5, на майно щодо
якого встановлено іпотеку чи накладено
заборону на відчуження, не може бути
звернено стягнення для задоволення
вимог стягувачів, які не є
іпотекодержателями згідно із Законом
України «Про іпотечне кредитування,
операції з консолідованим іпотечним
боргом та іпотечні сертифікати».

Договір іпотеки був укладений 30.11.2007
року, а арешт було накладено
постановами державного виконавця
24.09.2010 року та 06.10.2010 року,тобто пізніше
ніж було укладено договір іпотеки.

Державна виконавча служба не має
правових підстав для звернення
стягнення на предмет іпотеки на
користь стягувачів, які не є
іпотекодержателями.

Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче
провадження», особа яка вважає, що
майно, на яке накладено арешт, належить
їй, а не боржникові, може звернутися до
суду з позовом про визнання права на
майно і про звільнення з-під арешту.

Статтею 54 ЗУ «Про виконавче
провадження» передбачено право
заставодержателя звернутися до суду
про звільнення заставленого майна
з-під арешту.

Відповідно п. 4 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 27.08.76 року
№6 «Про судову практику в справах про
виключення майна з опису» за правилами,
встановленими для розгляду позовів про
виключення майна з опису,
розглядаються вимоги громадян і
організацій, що ґрунтуються як на праві
власності на описане майно, так і на
праві володіння ним і відповідачами в
справі суд притягує боржника, особу, в
інтересах якої накладено арешт на
майно.

Тому, за таких обставин позивач
змушений звернутися до суду з даним
позовом.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, надав суду заяву,
згідно якої позовні вимоги підтримує
повністю, просить їх задоволити,
розглянути справу у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явилася, надала суду заяву, згідно
якої позовні вимоги визнає повністю, не
заперечує щодо їх задоволення та
просить розглянути справу у її
відсутності.

Представник третьої особи ВДВС
Вінницького РУЮ в судове засідання не
з'явилися, суду надано заяву, згідно
якої ВДВС просить розглянути дану
цивільну справу у відсутності їх
представника, не заперечує щодо
задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд
вважає, що справу можливо розглянути
без фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Оглянувши заяви учасників процесу,
вивчивши матеріали справи, а саме:
кредитний договір, договір іпотеки,
постанови державного виконавця, витяг
про реєстрацію в Єдиному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна, та інші, що також стверджують
позов, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги обґрунтовані і
підлягають до задоволення.

Так, судом встановлено, що 30.11.2007 року
між позивачем та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № VIW3GA05471710, згідно з
яким позивач надав ОСОБА_1 кредит в
розмірі 78515 доларів США.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором позивач та
ОСОБА_1 того ж дня уклали договір
іпотеки, відповідно до умов якого
відповідач ОСОБА_1 надала в іпотеку
житловий будинок в АДРЕСА_1.

24.09.2010 року головним державним
виконавцем відділу ДВС Вінницького РУЮ
Стуком А.С. при примусовому виконанні
виконавчого провадження №21539368 щодо
стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» коштів, накладено арешт
на вищевказаний будинок, належний на
праві власності ОСОБА_1, який являється
предметом іпотеки.

06.10.2010 року державним виконавцем
відділу ДВС Вінницького РУЮ Сичуком
В.Є. при примусовому виконанні
виконавчого листа виданого Вінницьким
районним судом Вінницької області про
стягнення на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» з ОСОБА_1 боргу в розмірі
617866 грн. 11 коп. було винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження,
якою накладено арешт на все майно, що
належить ОСОБА_1

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
виконавче провадження" примусове
виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України. Згідно
ст. 52 вказаного Закону стягнення на
заставлене майно в порядку примусового
виконання допускається для
задоволення вимог
стягувача-заставодержателя.

Згідно інструкції «Про проведення
виконавчих дій» №74/5, на майно щодо
якого встановлено іпотеку чи накладено
заборону на відчуження, не може бути
звернено стягнення для задоволення
вимог стягувачів, які не є
іпотекодержателями згідно із Законом
України «Про іпотечне кредитування,
операції з консолідованим іпотечним
боргом та іпотечні сертифікати».

Відповідно до ст.3. ЗУ «Про іпотеку» у
разі порушення боржником основного
зобов'язання відповідно до іпотеки
іпотеко держатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.

Договір іпотеки був укладений 30.11.2007
року, а арешт було накладено
постановами державного виконавця від
24.09.2010 року та від 06.10.2010 року, тобто
пізніше ніж було укладено договір
іпотеки.

Відповідно до ст. 60 ЗУ "Про виконавче
провадження" особа, яка вважає, що
майно, на яке накладено арешт, належить
їй, а не боржникові, може звернутися до
суду з позовом про визнання права
власності на це майно і про зняття з
нього арешту.

Статтею 54 ЗУ «Про виконавче
провадження» передбачено право
заставодержателя звернутися до суду
про звільнення заставленого майна
з-під арешту.

Згідно ст.14 ЗУ «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»
пріоритет зареєстрованих обтяжень
визначається у черговості їх
реєстрації. Обтяжувач з вищим
пріоритетом має переважне право на
звернення стягнення на предмет
обтяження.

Тому підлягають до задоволення позовні
вимоги позивача, щодо звільнення з-під
арешту житловий будинок в АДРЕСА_1,
накладеного:

- 24.09.2010 року головним державним
виконавцем відділу ДВС Вінницького РУЮ
Стуком А.С. при примусовому виконанні
виконавчого провадження №21539368;

- 06.10.2010 року державним виконавцем
відділу ДВС Вінницького РУЮ Сичуком
В.Є. при примусовому виконанні
виконавчого провадження №21770340.

Також суд вважає, що понесені позивачем
судові витрати по сплаті за судовий
збір в розмірі 243,60 грн. підлягають до
стягнення на користь позивача з
відповідача ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.
2, 52, 54, 59, 60 Закону України "Про виконавче
провадження", ст.3 Закону України «Про
іпотеку», ст.ст. 572, 576, 585, 586, 589 ЦК
України, ст. ст. 10, 11, 15, 60, 88, 209, 212, 214, 215
ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Звільнити з-під арешту, накладеного
постановою державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Вінницького районного управління
юстиції Сичука В.Є. про відкриття
виконавчого провадження (ВП №21770340) від
06.10.2010 року, житловий будинок в АДРЕСА_1,
що належить на праві власності ОСОБА_1.

Звільнити з-під арешту, накладеного
постановою головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Вінницького
районного управління юстиції Стук А.С.
про відкриття виконавчого провадження
(ВП №21539368) від 24.09.2010 року, житловий
будинок в АДРЕСА_1, що належить на праві
власності ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер - НОМЕР_1) на користь публічного
акціонерного товариства КБ
«ПриватБанк» витрати по судовому збору
в розмірі 243 грн. 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Вінницької області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Суддя: