АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Сп.№ 22ц-796/7831/2014
Головуючий у 1-ін.- Колдіна
25 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
головуючого судді - Слободянюк С.В.,
суддів - Лапчевської О.Ф., Корчевного
при секретарі - Шалапуді Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 20 січня 2014 року за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

в с т а н
о в и л а:

У липні 2013 року Публічне
акціонерне товариство «Універсал
Банк» (далі БАНК) звернулись в суд з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 і просили суд
стягнути заборгованість за кредитним
договором № 06/670к-06 від 21 липня 2006 року
у сумі 209 002,96 грн. та судовий збір - 2090,13
грн.

Рішенням Голосіївського районного
суду м.Києва від 20 січня 2014 року позов
задоволено, стягнуто солідарно з
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 користь
БАНКу 209 002,96 грн. та судовий збір - 2090,13
грн.

На рішення суду першої інстанції
відповідачами подано апеляційну
скаргу, в якій, з посиланням на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права
ставиться питання про скасування
оскаржуваного рішення, ухвалення
нового - про відмову у позові.

Зокрема, апелянти посилаються на
неправильність розрахунку
заборгованості і на те, що за
загальними положеннями ст.559 ЦК України
договір поруки припинив свою дію.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підтримали
апеляційну скаргу, представник БАНКу -
Нарапович О.Д. скаргу не визнала.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги ОСОБА_2 та
задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3
з таких підстав.

Судом першої інстанції було
встановлено, що між ВАТ «Універсал
Банк», правонаступником (а.с.21) якого є
ПАТ «Універсал Банк» (далі БАНК), 21
липня 2007 року та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір № 06/670к-06, відповідно
до якого БАНК надав кредит в сумі 30 000,00
доларів США зі сплатою 10,5% річних,
строк дії договору встановлено 60
місяців.

З метою забезпечення зобов*язань,
за кредитним договором 21 липня 2006 року
між БАНКОм і ОСОБА_3 укладено договір
поруки № 06/670дп-06, відповідно до умов
якого останній зобов*язувався перед
кредитором у повному обсязі
відповідати за невиконання взятих на
ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним
договором (а.с.10).

Відповідно до ст.526 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином, відповідно до умов
договору.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України
кредитодавець зобов'язується за
кредитним договором надати грошові
кошти (кредит) позичальникові у розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п.9.1. Договору, при
порушенні строків погашення кредиту
або сплати процентів за користування
кредитними коштами або винагороди,
Позичальник додатково сплачує пеню за
кожен день прострочення платежу в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від несплачених вчасно сум за кожен
день прострочення платежу.

Відповідно до п.10.3 Кредитного договору,
Банк має право вимагати дострокового
погашення заборгованості по кредиту,
сплати процентів та внаслідок
невиконання або неналежного виконання
Позичальником умов договору, а
Позичальник зобов'язаний повернути
Банку суму заборгованості по кредиту,
що залишилась, сплатити проценти та
штрафи, а також відшкодувати збитки,
завдані Банку в наступних випадках:

- якщо Позичальник порушує терміни
погашення встановлених договором
платежів;

- при невиконанні Позичальником
передбачених договором зобов'язань по
цільовому використанні кредиту;

- при виникненні обставин, які
викликають загрозу своєчасному
погашенню заборгованості по кредиту
та/або сплаті процентів;

- невиконання Позичальником
зобов'язань, передбачених п.6.1.3
Договору.

Судом першої інстанції встановлено, що
позичальник не виконала в повному
обсязі свої зобов'язання перед Банком в
частині виконання кредитних
зобов'язань, що призвело до виникнення
заборгованості, яка станом на 03 червня
2013 р. становить 26 148 доларів США 25
центів, з яких:

- прострочена заборгованість по сумі
кредиту - 22 416,06 доларів США, що за курсом
НБУ на дату проведення розрахунку
становить 179 171,57 гривень,

- відсотки - 2 769,71 доларів США, що за
курсом НБУ на дату проведення
розрахунку становить 22 138,29 гривень,

- пеня - 962,48 долари США, що на дату
проведення розрахунку становить 7 693,10
гривні.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості (а.с.11) прострочення
заборгованості по кредиту та відсоткам
виникла у 2007 році. Відповідачі із
заявами щодо застосування строку
позовної давності не звертались,
будучи обізнаними про розгляд справи
за позовом банку (заява про
ознайомлення з матеріалами справи від
19 листопада 2013 року, заява про
відкладення розгляду справи від 15
січня 2014 року а.с.42,46).

Як вбачається з договору поруки,
укладеного 21 липня 2006 року між БАНКОм і
ОСОБА_3, строк дії договору
припиняється 20 липня 2011 року.

Відповідно до частини першої статті 251
ЦК України строком є певний період у
часі, зі спливом якого пов'язана дія чи
подія, яка має юридичне значення. Строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами (частина перша
статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події,
яка має юридичне значення,
законодавець пов'язує термін, який
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати (частина друга статті 251 та
частина друга статті 252 ЦК України).

Договір поруки вступає в силу з моменту
його підписання сторонами і діє до
моменту припинення поруки на
підставах, визначених ст. 559 ЦК України
(п.1 вказаного договору а.с.10).

Згідно із частиною четвертою статті 559
ЦК України порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Згідно з роз'ясненнями п.24 Постанови №
5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 березня 2012
року «Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

В даному випадку у кредитному договорі
№ 06/670к-06 від 21 липня 2006 року строк
виконання основного зобов'язання чітко
визначений - строк повного погашення
кредиту є 20 липня 2011 року (пункт 1.1.
договору; а.с.5).

За таких обставин у позивача виникло
право пред'явити вимогу до поручителя
про виконання порушеного зобов'язання
боржника щодо повернення кредиту,
починаючи з 20 січня 2011 року протягом
наступних шести місяців.

З такою вимогою до поручителя кредитор
не звертався, як то вбачається з
матеріалів справи, а звернувся до
поручителя шляхом подачі позову лише у
2013 році, тобто вже після спливу
встановленого частиною четвертою
статті 559 ЦК України шестимісячного
строку.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що порука ОСОБА_3 за
договором поруки № 06/670дп-06 від 21
липня 2006 року припинилася, а тому
правові підстави для задоволення
позовних вимог до ОСОБА_3 відсутні.

За таких обставин, доводи апеляційної
скарги стосовного припинення договору
поруки є обґрунтованими.

Водночас, не заслуговують на увагу
доводи апеляційної скарги стосовно
неправильності наданих позивачем
розрахунків заборгованості за
договором кредиту з таких підстав. В
апеляційній скарзі лише аналізуються
надані позивачем розрахунки
заборгованості, однак своїх належних
та допустимих доказів щодо розрахунків
заборгованості апелянтом суду не
надано.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про часткове
задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3
та відхилення - скарги ОСОБА_2

Оскаржуване рішення підлягає
скасуванню в частині задоволення
позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
з ухваленням в цій частині нового
рішення про відмову у позові до ОСОБА_3

Керуючись ст..303,307,309, 313 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити.

Рішення Голосіївського районного
суду м. Києва від 20 січня 2014 року в
частині вирішенняпозову про стягнення
з ОСОБА_3 на користь Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» 209 002 грн. 96 коп. заборгованості за
кредитним договором та судового збору
в сумі 2090 горн.02 коп. скасувати,
ухвалити в цій частині нове рішення
наступного змісту.

Відмовити у позові Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Рішення Голосіївського районного
суду м. Києва від 20 січня 2014 року в
частині стягнення з ОСОБА_6 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк» 209 002 грн. 96 коп.
заборгованості за кредитним договором
та судового збору в сумі 2090 горн.02 коп.
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Голосуючий:

Судді: