АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження:
інстанції: Шумейко О.І. Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді:
Білич І.М.

Суддів:
Поліщук Н.В., Болотова Є.В.

при секретарі:
Прохоровій В.С.

за участю: представника
позивача Тарасенко Ю.Д.

відповідача
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 19 серпня 2014
року в справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Перший
український експертний центр» до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги.

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги. Обґрунтовуючи свої вимоги тим,
що відповідач, як власник квартири не в
повному обсязі сплачує вартість
наданих їй житлово-комунальних послуг,
в будинку, експлуатацію якого здійснює
позивач. Станом на 20 березня 2014 року
заборгованість відповідача становила
5 372,42 гривень, яку вона в добровільному
порядку відмовляється сплатити. Тому
звертаючись до суду, просили
задовольнити позов.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 19 серпня 2014 року, позовні
вимоги було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4, на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Перший український
експертний центр» заборгованість за
житлово-комунальні послуги, що виникла
станом на 20 березня 2014 року, у сумі 5 372,42
гривні та вирішено питання судових
витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду
відповідач подала апеляційну скаргу де
ставила питання про зміну рішення суду
та просила відмовити в задоволенні
стягнення з неї коштів у сумі 3011,59
гривень. Вказуючи при цьому, на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Апелянт у судовому засіданні
підтримала подану апеляційну скаргу.

Представник позивача у судовому
засіданні апеляційну скаргу не визнав
та заперечував проти її задоволення.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного судового рішення,
колегія суддів вважає, що подана
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом при розгляді справи було
встановлено, що ОСОБА_4 є власником
квартири АДРЕСА_1.

Протоколом засідання Правління ПАТ «ХК
«Київміськбуд» від 15 серпня 2012 року за
№ 29 було погоджено передачу будинку № 1
по вул. Лайоша Гавро в м. Києві разом з
інженерними мережами від Дочірнього
підприємства «Екос» на користь ТОВ
«Перший український експертний центр»
для подальшої експлуатації. Вказаний
будинок прийнятий відповідачем, про що
між ДП «Екос» та ТОВ «Перший
український експертний центр»
складено та підписано акт
приймання-передачі на баланс та
обслуговування житлового будинку.

Розпорядженням Київської міської
державної адміністрації від 06 вересня
2012 року № 1562 затверджені тарифи та
структури тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, які надаються
виконавцями таких послуг, зокрема,
затверджені тарифи з утримання будинку
№ 1 по вул. Лайоша Гавро в м. Києві для
виконавця послуг ДП «Екос».

Суд першої інстанції задовольняючи
позов виходив з його доведеності
зазначаючи, що у відповідності до п. 5 ч.
3 ст. 20 Закону України „Про житлово -
комунальні послуги" споживач
зобов'язаний вчасно оплачувати
житлово - комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.
Відсутність договірних відносин між
сторонами щодо надання житлово
-комунальних послуг не є підставою для
звільнення споживача від оплати за
фактично отримані послуги.

Розглядаючи спір колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Звертаючись до суду з апеляційною
скаргою, апелянт зазначала, що позивач
безпідставно проводив нарахування за
послуги, виходячи із житлової площі 114,6
кв.м., в той час як її квартира має
житлову площу - 63,50 кв.м. згідно
свідоцтва про право власності. Крім
того, позивач не надав довідку із КП
«ГІОЦ» про її заборгованість перед ЖУ
«Лівобережне», лише супровідний лист.
При цьому довідку позивач склав сам, не
маючи ніякого відношення до
самостійної юридичної особи ЖУ
«Лівобережне» ДП «Екос». Також не
надано доказів в обґрунтування
нарахування ЖУ «Лівобережне»
заборгованості - період, тариф, вид
послуги, відсутні підтвердження
надання цих послуг та їх
обґрунтованість, враховуючи
відсутність між споживачем та
виконавцем договірних відносин.
Апелянт вважала, що позивач вдався до
відвертих маніпуляцій.

Колегія суддів вважає, що зазначені
вище доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на нормах діючого
законодавства та матеріалах справи.

Так, як вбачається із матеріалів
справи, при передачі житлового будинку
1 по вул. Лайоша Гавро в м. Києві на
баланс позивача між ДП «ЕКОС» ПАТ ХК
«Київміськбуд» та ТОВ «Перший
український експертний центр» було
укладено договір про заміну кредитора
№ 11/10/1 від 01 жовтня 2012 року, за умовами
якого ДП «ЕКОС» відступив на користь
позивача право вимоги виконання
зобов'язань боржників, а саме: -
одержання від боржників, перелічених у
додатку № 1 та додатку № 2,
заборгованості по комунальним
послугам та заборгованості за послуги
з утримання будинків, споруд,
прибудинкової території. Відповідно до
додатку до вказаного договору ОСОБА_4
мала заборгованість у сумі 3 011,59
гривень станом на 01 жовтня 2012 року. При
цьому відповідачу було надіслано
повідомлення про відступлення прав
вимоги на користь позивача.

Крім того, зміна виконавця послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій при
незмінному обсязі послуг, їх
періодичності, строків надання та
якості не потребує здійснення
повторних розрахунків та затвердження
тарифів, оскільки такий тариф було
розраховано щодо конкретного будинку
та конкретного обсягу послуг, а не
залежно від виконавця, що їх надає у
відповідності до Розпорядження
Київської міської державної
адміністрації від 06 вересня 2012 року №
1562.

Також апелянт вказувала на те, що
позивачем не були враховані платежі,
які були нею сплачені, підтвердження
про сплату яких додані до апеляційної
скарги. Однак, два надані платіжні
документи підтверджують сплату
послуг за спожиту електроенергію, що не
є складовою житлово - комунальних
послуг заборгованість по яким є
предметом судового розгляду.

Крім того, подаючи квитанцію до
прибуткового касового ордеру № 146 від
06.03.2012 року ( а.с. 69), апелянт не надала
доказів того, що позивачем
здійснювалося зарахування коштів по
сплаті за спожиті відповідачем послуги
шляхом оформлення прибуткового
касового ордеру.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що рішення суду
постановлено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування з доводів
викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 313, 314, 315,
317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л
и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 19 серпня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: