Справа № 127/2-1781/08 Провадження №
22-ц/772/3332/2014Головуючий в суді першої
інстанції Король О. П.Категорія
Доповідач Медвецький С. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2014 р. м. ВінницяКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Вінницької
області у складі:

головуючого:
Медвецького С.К.,

суддів:
Оніщука В.В., Чуприни В.О.,

при
секретарі Богацькій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького
міського суду Вінницької області від 16
жовтня 2014 року у справі за поданням
державного виконавця Староміського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Наконечного О.Г. про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_2, -

встановила:

У жовтні 2014 року державний виконавець
Староміського ВДВС Вінницького
міського управління юстиції
Наконечний О.Г. звернувся до суду з
поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_2 до
виконання своїх зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
посилаючись на те, що на виконанні у
Староміському відділі державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції
знаходиться виконавче провадження №
41299873 з виконання виконавчого листа №
2-1781/08 від 28 травня 2009 року про стягнення
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на
утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1/3 частки заробітку, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Станом на 01 вересня 2014 року
заборгованість платника аліментів
становить 30 807, 33 грн., і залишається
непогашеною.

Оскільки боржник від виконання рішення
суду ухиляється, то державний
виконавець Староміського ВДВС
Вінницького міського управління
юстиції просив обмежити ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України до виконання ним
зобов'язань, покладених на нього
рішенням.

Ухвалою Вінницького міського суду
Вінницької області від 16 жовтня 2014 року
тимчасово обмежено у праві виїзду за
межі України громадянина України
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, без вилучення паспорта.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
ухвалу суду скасувати і постановити
нову ухвалу, якою відмовити у
задоволенні подання, посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, неправильне
застосування судом норм матеріального
і процесуального права.

У судове засідання ОСОБА_2 не з'явився
без поважних причин, хоча належним
чином і завчасно був повідомлений про
час і місце розгляду справи.

Представник державної виконавчої
служби Наконечний О.Г. та зацікавлена
особа ОСОБА_4 заперечували проти
задоволення апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення державного
виконавця та зацікавленої особи,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши підстави апеляційної
скарги, вважає, що вона підлягає
задоволенню з таких міркувань.

Задовольняючи подання, суд першої
інстанції виходив із того, що боржник у
добровільному порядку не погашає
заборгованість та ухиляється від
виконання зобов'язань за виконавчим
листом.

Однак погодитись з такими висновками
суду не можна.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець у разі ухилення боржника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього рішенням, вправі звертатися до
суду за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи за межі України - до
виконання зобов'язань за рішенням.

Установлено, що на виконанні у
Староміському відділі державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції
знаходиться виконавче провадження №
41299873 з виконання виконавчого листа №
2-1781/08 від 28 травня 2009 року про стягнення
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на
утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1/3 частки заробітку, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Станом на 01 вересня 2014 року
заборгованість платника аліментів
становить 30 807, 33 грн., і залишається
непогашеною.

Законом передбачено юридичні санкції у
вигляді тимчасового обмеження у праві
виїзду не за наявності факту
невиконання зобов'язань, а за ухилення
від їх виконання. У зв'язку з цим з метою
всебічного і повного з'ясування всіх
обставин справи, встановленню дійсних
прав та обов'язків учасників спірних
правовідносин, суду належить з'ясувати,
чи дійсно особа свідомо не виконувала
належні до виконання зобов'язання в
повному обсязі або частково.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
належним чином не з'ясував всі
обставини справи, не з'ясував, чи дійсно
боржник свідомо не виконував належні
до виконання зобов'язання, а лише
обмежився висновком про те, що
державним виконавцем вжито заходи для
встановлення майнового стану боржника.

При цьому судом не з'ясовано, чи має
боржник змогу виконати зобов'язання у
повному обсязі або частково, але не
робить цього без поважних причин.

У матеріалах справи відсутні докази на
підтвердження факту ухилення боржника
від виконання своїх боргових
зобов'язань і відомостей про
обізнаність боржника щодо наявності
відкритого виконавчого провадження та
строків його добровільного виконання.

Відповідно до статті 2 Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, який гарантує
деякі права і свободи, кожен, хто
законно перебуває на території
будь-якої держави, має право вільно
пересуватися і вільно вибирати місце
проживання в межах цієї території.

Кожен є вільним залишати будь-яку
країну, включно зі своєю

власною.

На здійснення цих прав не можуть бути
встановлені жодні обмеження, крім тих,
що передбачені законом і є необхідними
в демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Таким чином, при вирішенні подання, суд
першої інстанції, встановлюючи
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон боржника, належним чином не
встановив чи є ці обмеження
необхідними в демократичному
суспільстві з метою захисту прав і
свобод інших осіб.

Аналогічна позиція висловлена у
рішенні Європейського суду з прав
людини від 11 липня 2013 року у справі
«Хлюстов проти Росії».

Окрім цього, за змістом ч. 2 ст. 377-1 ЦПК
України вирішення питання про
тимчасове обмеження конституційного
права за поданням державного виконавця
за відсутності останнього не є
виправданим, оскільки саме він
зобов'язаний довести суду з наданням
відповідних матеріалів виконавчого
провадження необхідність обмеження
конституційного права боржника у
виконавчому провадженні.

Матеріалами справи встановлено, що
державний виконавець участі в судовому
засіданні не приймав, матеріали
виконавчого провадження суду не
надавав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції апеляційний суд
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
зазначених вимог закону не врахував, у
порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України
не з'ясував належним чином фактичні
обставини справи щодо заявлених вимог,
і це, на думку колегії суддів, є
обов'язковими підставами для
скасування ухвали суду.

За таких обставин, ухвалу суду першої
інстанції необхідно скасувати та
постановити нову ухвалу про відмову в
задоволенні подання.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, п. 3 ч. 1 ст.
312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду
Вінницької області від 16 жовтня 2014 року
скасувати.

У задоволенні подання державного
виконавця Староміського ВДВС
Вінницького міського управління
юстиції Наконечного О.Г. про тимчасове
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення

та оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/
С.К. Медвецький

Судді: /підпис/
В.В. Оніщук

/підпис/
В.О. Чуприна

З оригіналом вірно: