Справа № 209/1887/14-ц
Провадження № 2/209/1079/14
РІШЕННЯ

іменем України

"31" жовтня 2014 р. Дніпровський
районний суд м. Дніпродзержинська

Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді Ковальової
А.Б.

при секретарі Золотих Л.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ПРАТ
"Керамет" - Лебеденко С.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Дніпродзержинську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства "Керамет" про
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача
Приватного акціонерного товариства
«Керамет» в судовому засіданні позов
не визнав.

13 лютого 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Приватного
акціонерного товариства «Керамет» про
поновлення на роботі. В обґрунтування
позову посилається на те, що він
наказом № 48-л/с від 01 серпня 2011 року
був прийнятий в порядку переводу з ПАТ
«Дніпровський металургійний комбінат
ім. Ф.Е. Дзержинського» на посаду
начальника Дніпродзержинського
копрового цеху ПрАТ «Керамет». 12 червня
2012 року, прийшовши вранці на роботу у
копровий цех ПрАТ «Керамет», йому стало
відомо, що вранці в цех для розгрузки
надійшов вагон ОСП № 66752734, але за
командою спеціалістів служби безпеки
товариства розвантаження вагону було
заборонено, про що начальнику зміни
ОСОБА_17, який керував розвантаженням,
було повідомлено заступником
начальником цеха ОСОБА_6 Однак, не
дотримавшись наказу, начальник зміни
розвантажив вагон ОСП № 66752734, в якому
знаходився лом чорних металів та
відходи металобрухту (скрап). Після
розвантаження вагону була визначена
кількість чермета та кількість
відходів, і оплата була визначена
виключно за кількістю металу, що було
відображено у накладних документах
(форма № 69). Але наступного дня він,
позивач, був відсторонений від роботи
в зв'язку з проведенням внутрішнього
розслідування щодо розвантаження
вагону незамовленого металу, яке
відбулося 12 червня 2012 року. 18 липня 2012
року він, позивач, отримав листа від
в.о. обов'язки начальника
Дніпродзержинського копрового цеху
Шаповалова А.Г., яким його повідомили
про засідання профкому щодо розгляду
питання з приводу його, позивача,
звільнення в зв'язку з втратою до
нього довіри з боку власника з підстави
розслідуванням по факту
розвантаження вагону ОСП № 66752734, яким,
начебто, було встановлено, що він,
позивач, безпосередньо приймав участь
у «схемі», ціллю якої було
забезпечення приймання від
постачальника незамовленого товару
по ціні, яка відповідає лому чорних
металів належної якості, чим було
порушено інтереси ПрАТ «Керамет» та
споживача товару ПАТ «ДМКД». Наказом
№ 61 -л/с від 23 липня 2012 року його було
звільнено з займаної посади в зв'язку з
втратою довіри з боку власника за п.2
ст. 41 КЗпП України за погодженням із
профкомітетом на підставі витягу з
протоколу № 123 від 20 липня 2012 року
засідання президіума профспілкового
комітету ПАТ «ДМКД», та доповідної
записки директора по безпеці Коваля
С.А. від 12 липня 2012 року. Вважає його
звільнення незаконним, оскільки
відсутній жодний доказ на
підтвердження факту приймання і
розвантаження від постачальника
незамовленого товару по ціні, яка
відповідає лому чорних металів
належної якості, також він не був
ознайомлений з результатами
службового розслідування, а висновок
власника про втрату довіри має бути
обґрунтованим та підтверджений
доказами. Порушення відповідачем
трудового законодавства призвело до
його незаконного звільнення, що змушує
його захищати свої права та
відстоювати законні інтереси в
судовому порядку. Трудова книжка була
отримана ним 01 серпня 2012 року, він
намагався врегулювати з відповідачем
питання поновлення на роботі мирним
шляхом, звертаючись в усній формі до
адміністрації підприємства, але всі
його спроби позитивного результату
не дали, а призвели лише до пропуску
строку звернення до суду з даним
позовом. Просить суд поновити йому
строк для звернення до суду з позовною
заявою про поновлення на роботі,
поновити його, позивача, на посаді
начальника Дніпродзержинського
копрового цеху Приватного
акціонерного товариства «Керамет».

09 жовтня 2014 позивач ОСОБА_1 надав суду
заяву про збільшення позовних вимог, в
якій просить суд стягнути з
відповідача на його користь середній
час за весь час вимушеного прогулу в
сумі 454213,98 грн.

До судового розгляду справи від
відповідача поштовим відправленням
надійшли письмові заперечення проти
позову, в який відповідач зазначив, що
позивач відповідно до наказу № 48-л/с
від 01 серпня 2011 року був прийнятий на
роботу начальника
Дніпродзержинського копрового цеху
ПРАТ «Керамет». Згідно посадової
інструкції він був зобов'язаний
забезпечувати оперативне регулювання
виробництва, здійснювати оперативний
контроль кількості металобрухту, що
надходить на переробку, особисто вести
достовірний облік товаро-матеріальних
цінностей, що надходять, дотримуватися
правил та умов їх складування і
зберігання, забезпечувати збереження
ТМЦ, видачу та відпуск ТМЦ із
оформленням документації згідно
установлених норм. Крім цього, позивач,
як начальник цеха, відповідно до своїх
функцій безпосередньо приймав участь
у прийманні та передачі ТМЦ, а також
особисто підписував документи,
відповідно яких ТМЦ оприбутковувалися
та відвантажувалися. Про
безпосередню участь позивача в
прийманні брухту свідчать підписані
ним первинні бухгалтерські документи,
а саме акти ф. 69, які підтверджують
здачу-приймання металобрухту, і для
виконання функцій з приймання брухту
чорних металів позивачу була видана
довіреність. Отже він є особою, що
відповідно до своїх функцій і
повноважень безпосередньо впливає на
кількість та якість товарних
цінностей, що надходять до копрового
цеху та відвантажуються з копрового
цеху. Згідно п. 2.25 посадової інструкції
начальник Дніпродзержинського
копрового цеху зобов'язаний у своїй
роботі керуватися Методикою приймання
стального брухту у
Дніпродзержинському копровому цеху, і
згідно п. 3.2 Методики встановлено, що
наявність у металобрухті скрапу не
допускається. Згідно п. 2.8 методики у
разі виявлення у транспортному засобі
сміття понад 0,5 тон, вивантаження має
бути призупинено, а вагон має бути
відставлений, після чого викликається
представник постачальника і подальше
приймання здійснюється комісійно.
Позивач за своїми посадовими
обов'язками безпосередньо
зобов'язаний керувати підлеглим
персоналом та координувати роботу
основних ділянок цеху. 12 червня 2012 року
службою безпеки було виявлено спробу
вивантаження у Дніпродзержинському
копровому цеху вагону № 66752734 із
незамовленою продукцією, масою 29,01 тон.
В ході перевірки було з'ясовано, що з
січня 2012 року по домовленості з
керівництвом копрового цеху до нього
почали надходити вагони із
незамовленою продукцією, в основному
скрапом, яка приймалася за брухт
металів чорних вторинних і
відвантажувалася на адресу ПАТ « ДМКД»,
і ці дії проводилися у вихідні дні в
нічний час. До порушень були
причетні працівники, відповідальні за
організацію роботи у копровому цеху:
начальник цеху ОСОБА_9, заступник
начальника цеху ОСОБА_6, начальники
змін ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_17 , а інші
працівники цеху безпосередньо
підпорядковувалися причетним до
порушень особам. Зазначені обставини
підтверджуються доповідною запискою
директора з безпеки підприємства від
12 липня 2012 року та письмовими
поясненнями інших працівників: ОСОБА_6,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_17,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, які свідчать про пряме
порушення начальником зміни ОСОБА_17,
заступником начальника цеху ОСОБА_6 на
начальником цеху ОСОБА_1 правил
проведення операцій з матеріальними
цінностями. Обставини щодо
вивантаження з січня 2012 року у
копровому цеху за погодженням з його
керівництвом вагонів із незамовленою
продукцією під видом металів чорних
вторинних підтверджується письмовими
поясненнями працівників цеху та є
підставою для втрати довіри до
керівництва цеху. Таким чином, у
відповідача наявні об'єктивні підстави
для втрати довіри до позивача і для
звільнення позивача на підставі п.2 ч.1
ст. 41 КЗпП України у зв'язку із втратою
довіри, що відбулося з додержанням
вимог ч.3 ст. 40, ст. 43 КЗпП України.
Трудова книжка була видана позивачу 01
серпня 2012 року, і позовна заява повинна
була б подана ним не пізніше 02 вересня
2012 року, а отже вона є такою, що подана з
порушенням строків позовної давності,
а зазначені причини пропуску строку не
відповідають дійсності, і тому
відсутні поважні причини пропуску
строку позовної давності і відповідно
немає правових підстав для
задоволення позовних вимог. Також
звертає увагу, що підпис на позовній
заяві не відповідає підпису ОСОБА_1
Просить відмовити в задоволенні
позовних вимог, та відмовити у повному
обсязі.

30 жовтня 2014 року відповідач надав
суду додаткові пояснення, зазначивши,
що вимога про виплату середнього
заробітку за час вимушеного прогулу не
може розглядатися окремо від вимоги
про поновлення на роботі. Також
вважають, що позивачем не доведені
обставини щодо поважності причин
пропущення строку звернення до суду
більше ніж на 6 місяців, просить
відмовити в задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_2 підтримали
позовні вимоги по суті та за
обставинами справи в повному обсязі
та просять їх задовольнити. Позивач
ОСОБА_1 зазначив, що він був незаконно
звільнений, і відповідач повинний
поновити його на роботі та виплатити
йому середній заробіток за час
вимушеного прогулу, а також йому
належить поновити строк звернення до
суду з цим позовом, який пропусти з
поважних причин, так як намагався
вирішити питання мирним шляхом і
звертався до адвоката, який робив
запити на витребування від
відповідача необхідних документів.

В судовому засіданні представник
відповідача позов ОСОБА_1 по суті та за
обставинами справи не визнав, просить
в задоволенні позову відмовити в
повному обсязі, суду пояснив, що при
звільненні позивача ними не були
порушені норми закону, крім цього,
позивач порушив трок звернення до суду
з цим позовом, оскільки звернувся
через шість місяців після звільнення.

Судом досліджені такі докази по
справі:

- копія паспорту позивача (а.с. 5-6),
якою підтверджується його особа
громадянина України;

- копія трудової книжки ОСОБА_1 (
а.с. 7-9), якою підтверджується факт
роботи позивача з 01 серпня 2011 року до 23
липня 2012 року в ПрАТ «Керамет»на
посаді начальника
Дніпродзержинського копрового цеху та
факт звільнення з посади в зв'язку із
втратою довіри з боку власника згідно
п.2 ст. 41 КЗпП України;

- лист В.О. начальника
Дніпродзержинського копрового цеху
від 18 липня 2012 року ( а.с. 10), яким
підтверджується факт звернення до
позивача про явку на засідання
профкому 20 липня 2012 року;

- посадова інструкція (а.с. 11-13, 49
-54), якою підтверджується посадові
обов'язки начальника
Дніпродзержинського копрового цеху
Приватного АТ «Керамет»;

- методика прийому стального лому
(а.с.14), якою підтверджується порядок
прийому в Дніпродзержинському
копровому цеху Приватного АТ «Керамет»
лому та відходів чорних металів, яка
набрала чинності з 17 квітня 2012 року;

- заява ОСОБА_1 ( а.с. 41), якою
підтверджується факт звернення
позивача до відповідача із заявою про
прийняття на постійну роботу с 01
серпня 2011 року в порядку переводу з ПАТ
«ДМКД» на посаду начальника
Дніпродзержинського копрового цеху
ПрАТ « Керамет»;

- договір про повну матеріальну
відповідальність ( а.с. 42-43), яким
підтверджується факт укладення 02
серпня 2011 року договору про повну
матеріальну відповідальність між ПРАТ
«Керамет» та ОСОБА_1;

- наказ № 61-л/с від 23 липня 2012 року (
а.с. 44), яким підтверджується факт
звільнення позивача , начальника
Дніпродзержинського копрового цеху, 23
липня 2012 року в зв'язку з втратою довіри
з боку власника, п.2 ст. 41 КЗпП України;

- схема роботи копрового цеху ( а.с.
45-48), якою підтверджується порядок
роботи копрового цеху, організатори,
контролери, виконавці стадій роботи
копрового цеху;

- Методика прийому стального лому
в Дніпродзержинському копровому цеху
ПРАТ «Керамет» ( а.с. 55-56), якою
підтверджується порядок прийому лому
та відходів чорних металів в
Дніпродзержинському копровому цеху,
категорії та вид лому, що підлягає
прийому;

- доповідна записка (а.с. 57), якою
підтверджується факт звернення 11
липня 2012 року в.о. начальника
Дніпродзержинського копрового цеху
ПРАТ «Керамет» Шаповалова А.Г. до
Генерального директора товариства з
приводу неналежного прийому з якості
начальниками змін металобрухту, що
поступав до цеху в період з червня 2012
року;

- пояснення ОСОБА_1 від 12 червня
2012 року на ім'я директора ПРАТ
«Керамет» ( а.с. 58), якою
підтверджується факт визнання
позивачем невиконання своїх
посадових обов'язків, як начальника
цеха, під час розвантаження вагону
ОСП № 667527 12 червня 2012 року;

- витяг із протоколу № 123
засідання президіуму профспілкового
комітету ПАТ»ДМКД» від 20 липня 2012 року
( а.с. 59), яким підтверджується факт
надання згоди на звільнення позивача
за поданням дирекції ПАТ «ДМКД» за
ст. 41 п.2 КЗпП України;

- довіреність від 26 грудня 2011 року
( а.с. 60), якою підтверджується факт
видачі довіреності генеральним
директором ПРАТ «Керамет» позивачу
ОСОБА_1 для здійснення дій щодо участі
в прийомі з якості та кількості
продукції, що поставляється, виконання
арбітражного прийому своєї продукції,
підписування документів, що
стосуються якості продукції,
отримання документів та підписання
документів, що стосуються виконання
повноважень, які пов'язані з виконанням
цієї довіреності;

- акт прийому металів чорних
(вторинних) від 12 червня 2012 року (а.с. 61),
яким підтверджується факт отримання
копровим цехом ПРАТ «Керамет» від ТОВ
«Екотрейд» 12 червня 2012 року лому
чорних металів начальником зміни
ОСОБА_10, який підписаний позивачем
ОСОБА_1;

- акт прийому металів чорних
(вторинних) від 13 червня 2012 року (а.с. 62),
яким підтверджується факт отримання
копровим цехом ПРАТ «Керамет» від
Укртранс консалтинг ТОВ 13 червня 2012
року лому чорних металів начальником
зміни ОСОБА_11., який підписаний
позивачем ОСОБА_1;

- акт прийому металів чорних
(вторинних) від 14 червня 2012 року ( а.с.
63), яким підтверджується факт
отримання копровим цехом ПРАТ
«Керамет» від ТОВ «Ацетек» 14 червня
2012 року лому чорних металів
начальником зміни ОСОБА_10, який
підписаний позивачем ОСОБА_1;

- довідка від 08 липня 2014 року ( а.с.
140), яким підтверджується розмір
заробітної плати ОСОБА_1 за час роботи
в ПрАТ «Керамет» з 01 січня 2012 року по 31
липня 2013 року;

- рішення Заводського районного
суду м. Дніпродзержинська від
15лстопада 2013 року у цивільній справі
за позовом ОСОБА_11 до ПрАТ «Керамет»
про поновлення на роботі ( а.с. 158 -164);

- копія адвокатських запитів від 08
серпня 2012 року, 30 серпня 2012 року
адвоката ОСОБА_2 на ім'я відповідача
щодо направлення копії документів,
пов'язаних із працею ОСОБА_1 на
підприємстві відповідача ( а.с. 165, 166).

Вислухав позивача та його представника
та представника відповідача, вивчивши
письмові докази та матеріали справи,
з'ясувавши обставини справи та
дослідивши їх доказами, суд вважає, що
позов задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

У судовому засіданні судом
встановлені наступні обставини та
відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1 наказом № 48-л/с від 01 серпня 2011
року прийнятий в порядку переводу з
ПАТ «Дніпровський металургійний
комбінат ім.. Ф.Е. Дзержинського» на
посаду начальника
Дніпродзержинського копрового цеху
ПраТ «Керамет», що підтверджується
копією трудової книжки позивача ( а.с.
7-9), заявою про прийняття на роботу ( а.с.
41).

Наказом № 61-л/с від 23 липня 2012
року ОСОБА_1 було звільнено з займаної
посади в зв'язку з втратою довіри з
боку власника за п.2 ст. 41 КЗпП України
за погодженням з профспілковим
комітетом на підставі докладної
записки директора по безпеці Коваля
С.А. від 12 липня 2012 року, що
підтверджується наказом про
звільнення ( а.с. 44) та витягом із
протоколу № 123 засідання президіума
профспілкового комітету ПАТ «ДМКД»
від 20 липня 2012 року ( а.с. 59).

Підставою для звільнення
позивача із займаної посади стало
розвантаження 12 червня 2012 року
начальником зміни вагону ОСП № 66752734, в
якому знаходився лом чорних металів та
відходи металобрухту (скрап), тобто
продукція неналежної якості, а позивач,
як начальник копрового цеху, підписав
цей акт, хоча повинний був здійснювати
контроль щодо якості продукції, що
надходить до Дніпродзержинського
копрового цеху, що входить до його
обов'язків згідно посадової інструкції
начальника Дніпродзержинського
копрового цеху ПрАТ «Керамет».

Згідно письмового пояснення
позивача від 12 червня 2012 року, він
прибув на естакаду дільниці, де під
розгрузкою знаходився вагон, о 10.50
годині , вагон був вже розвантажений,
і на дні вагону та біля нього
знаходився скрап, таким чином була
виконана спроба розвантаження
незаконної продукції начальником
зміни (а.с. 58). При цьому позивач в
зазначеній пояснювальній записці
особисто написав: «Вважає, що
розвантаження зазначеного вагону
відбулося внаслідок невиконання ним
своїх посадових обов'язків з його боку,
як начальника цеха».

Згідно посадової інструкції
начальника Дніпродзержинського
копрового цеху ПрАТ «Керамет» позивач
був зобов'язаний забезпечувати
оперативне регулювання ходу
виробництва, здійснювати оперативний
контроль кількості металобрухту, що
надходить на переробку, особисто вести
достовірний облік
товарно-матеріальних цінностей, що
надходить, дотримуватися правил та
умов їх складування і зберігання,
забезпечувати збереження
товарно-матеріальних цінностей, видачу
та випуск товарно-матеріальних
цінностей із оформленням
документації, згідно установлених
норм.

Крім цього, судом встановлено, що
позивач безпосередньо приймав участь
у прийманні та передачі металобрухту,
підписував документи, згідно яких
оприбутковувалися та
відвантажувалися товарно-матеріальні
цінності, що підтверджується
довіреністю від 26 грудня 2011 року ( а.с.
60), яка видана позивачу генеральним
директором ПРАТ «Керамет» для
здійснення дій щодо участі в прийомі з
якості та кількості продукції,
підписування документів, що
стосуються якості продукції, та
підписаними позивачем актами
прийому металів чорних (вторинних)
від 12 червня 2012 року (а.с. 61), від 13
червня 2012 року (а.с. 62), від 14 червня 2012
року ( а.с. 63).

Також суд встановив, що позивач,
як начальник Дніпродзержинського
копрового цеху, повинний був
безпосередньо керувати підлеглим
персоналом та координувати роботу
основних ділянок цеху, керуватися
методикою приймання стального брухту,
згідно якої наявність у металобрухту
скрапу не допускається (а.с. 55 -56).

Але позивач дійсно порушив
правила проведення операцій з
матеріальними цінностями, що
встановлені на підприємстві, що
призвело до вивантаження з січня 2012
року у Дніпродзержинському копровому
цеху ПрАТ «Керамет» вагонів із
незамовленою продукцією під видом
металів чорних вторинних, що було
встановлено службовим розслідуванням,
і що призвело до втрати довіри до
керівництва копрового цеху, в тому
числі й до позивача, з боку
відповідача, та до звільнення ОСОБА_1 у
зв'язку із втратою довіри згідно п.2 ч.1
ст. 41 КЗпП України.

На підставі досліджених доказів,
суд дійшов до висновку, що звільнення
позивача було виконане з додержанням
вимог ч. 3 ст. 40, ст. 41 КЗпП України, зі
згоди профспілкового комітету від 20
липня 2012 року ПАТ «ДМКД», куди позивач
був запрошений 18 липня 2012 року. А отже
відсутні підстави для поновлення
ОСОБА_1 на роботі й відповідно для
стягнення на його користь середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
так як відповідачем надано достатньо
доказів щодо правомірності
звільнення позивача, при цьому ОСОБА_1
не надав суду належних та
обґрунтованих доказів на
підтвердження незаконності та
порушення процедури звільнення.

Копія наказу про звільнення від 23
липня 2012 року ( а.с. 44), позивач отримав
01 серпня 2012 року, що підтверджується
його особистим підписом на оригіналі
наказу, але до суду із цим позовом
звернувся лише 13 лютого 2013 року,
пропустивши зазначений ст. 233 КЗпП
України строк звернення до суду.

В своїй заяві позивач вказує на
поважність причин пропуску строку
звернення до суду та просить його
поновити, посилаючись на те, що він
намагався врегулювати питання
поновлення на роботі мирним шляхом,
звертаючись в усній формі до
адміністрації відповідача, і в
результаті це призвело до пропуску
строку звернення до суду з цим позовом

Але суд не може прийняти ці
обґрунтування позивача на
підтвердження поважності причин
пропуску строку, оскільки позивачем
не надано жодного доказу на
підтвердження зазначених обставин, а
надання копій адвокатських запитів
від 08 серпня 2012 року та від 30 серпня 2012
року до відповідача, в яких відсутні
відмітки про їх направлення на адресу
відповідача, або відмітки про
отримання їх відповідачем, не
приймаються судом як докази на
підтвердження поважності причин
пропуску строку, і дають підстави суду
вважати, що ОСОБА_1 без поважних причин
пропустив строк звернення до суду із
позовом про поновлення його на роботі
та стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу.

Суд вважає встановленим
наявність фактів, якими
обґрунтовується відмова в
задоволенні позову ОСОБА_1 з таких
мотивів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України
суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справ: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі їх
права і обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або не вчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК
України.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 41 КзпП
України трудовий договір з ініціативи
власника або уповноваженого ним
органу може бути розірваний у
випадках винних дій працівника, який
безпосередньо обслуговує грошові,
товарні або культурні цінності якщо ці
дії дають підстави для втрати довіри
до нього з боку власника або
уповноваженого ним органу.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України
працівник може звернутися із заявою
про вирішення трудового спору
безпосередньо до районного, районного
у місті, міського чи міськрайонного
суду в тримісячний строк з дня, коли
він дізнався або повинен був
дізнатися про порушення свого права, а
у справах про звільнення - в місячний
строк з дня вручення копії наказу про
звільнення або з дня видачі трудової
книжки.

Відповідно до ст. 234 КЗпП України у
разі пропуску з поважних причин
строків, встановлений ст. 233 КЗпП
України, районний, районний у місті,
міський чи міськрайонний суд може
поновити ці строки.

Відповідно до п. 28 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 06
листопада 1992 року № 9 «Про практику
розгляду судами трудових спорів»,
звільнення з підстав втрати довіри суд
може визнати обґрунтованим, якщо
працівник, який безпосередньо
обслуговує грошові або товарні
цінності (зайнятий їх прийманням,
зберіганням, транспортуванням,
розподілом і т.п.) вчини умисно або
необережно такі дії, які дають
власнику або уповноваженому ним
органу підстави для втрати до нього
довіри (зокрема, порушення правил
проведення операцій з матеріальними
цінностями). Згідно ч.1 п. 28 цією
Постанови при розгляді справ про
поновлення на роботі осіб, звільнений
за пунктами 2 і 3 ст. 41 КЗпП України,
судам слід враховувати, що розірвання
трудового договору з цих підстав не є
заходом дисциплінарного стягнення…..
і відповідно не підлягає оцінці
ступінь тяжкості вчиненого проступку,
заподіяна ним шкода та обставини, за
яких вчинено проступок. Відповідно до
частин 1,3,4 п. 4 зазначеної вище
Постанови встановлені статями 228, 233
КЗпП України строки звернення до суду
застосовуються незалежно від заяви
сторін. Якщо місячний строк чи
тримісячний строк пропущено без
поважних причин, у позові може бути
відмовлено з цих причин. Оскільки при
пропуску місячного і тримісячного
строку у позові можу бути відмовлено
за безпідставністю вимог, суд з'ясовує
не лише причини пропуску строку, а всі
обставини справи і обов'язки сторін.

На підставі досліджених у
судовому засіданні доказів, суд
доходить до висновку про
необґрунтованість вимог позивача щодо
поновлення його на роботі, в зв'язку з
чим підстави для задоволення позовних
вимог про стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
також відсутні.

Враховуючи, що позивачем не надано
переконливих доказів для
підтвердження пропуску ним строку
звернення до суду із поважних причин,
а наведені позивачем причини суд не
визнає поважними, суд вважає, що в
задоволенні позовних вимог про
поновлення на роботі та про стягнення
середнього заробітку за час
вимушеного прогулу належить відмовити
в зв'язку із спливом позовної
давності.

На підставі ч.3 ст.40, п.2 ст.41, ст.43, 228, 233, 234
КЗпП України, керуючись ст.ст. 8, 10, 57, 58,
59, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства "Керамет" про
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу - відмовити.

Судовий збір віднести за рахунок
держави.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в десятиденний строк з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
А.Б. Ковальова