АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Галичанського А.Д.,
Чупікової В.В.

секретар Тодоряк Г. Д.

з участю відповідачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя
особа без самостійних вимог ОСОБА_3, про
звернення стягнення на предмет застави
за апеляційною скаргою ПАТ КБ
«ПриватБанк» на рішення
Кельменецького районного суду
Чернівецької області від 01 жовтня 2014
року,

встановила:

У липні 2014 року ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернулося в суд з
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_1 про передачу
в заклад та звернення стягнення на
предмет застави.

Позивач зазначав, що відповідно до
укладеного між банком та ОСОБА_3
договору №Е/V07888 від 13 квітня 2007 року
останній отримав кредит у розмірі 10000
доларів США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 17% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 08 квітня 2010 року.

На забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором ПАТ КБ
«ПриватБанк» і відповідач ОСОБА_1 13
квітня 2007 року уклали договір застави
рухомого майна. Згідно з цим договором
відповідач надав в заставу належний
йому на праві власності автомобіль
марки RENAULT, модель 19, 1990 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1.

Також на забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором ПАТ
КБ «ПриватБанк» і відповідачка ОСОБА_1
13 квітня 2007 року уклали договір застави
рухомого майна, відповідно до якого
відповідачка надала в заставу належний
їй на праві власності автомобіль марки
ГАЗ, модель 2705, 2003 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_2.

Позивач зазначав, що у порушення умов
договору ОСОБА_3 зобов'язання належним
чином не виконував, а саме не
здійснював погашення заборгованості
за кредитом у встановлені договором
строки.

Станом на 26 червня 2014 року за ним
утворилась заборгованість у розмірі
4107,84 доларів США, яка складається з
наступного:

- 1253,21 доларів США - заборгованість
за кредитом;

- 1450,35 доларів США - заборгованість
за процентами за користування
кредитом;

- 1188,58 доларів США - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором;

- 21,10 долара США - штраф (фіксована
частина);

- 194,61 долар США - штраф (процентна
складова).

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив передати предмети
застави в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк» та
звернути на них стягнення.

Рішенням Кельменецького районного
суду Чернівецької області від 01 жовтня
2014 року позов задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості,
яка складає 10288 гривень 25 копійок:

звернуто стягнення на предмети
застави: автомобіль ГАЗ 2705, 2003 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2,
який належить на праві власності
відповідачці ОСОБА_1 та автомобіль
марки RENAULT 19, 1990 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
належить на праві власності
відповідачу ОСОБА_1, шляхом продажу
вказаних автомобілів ПАТ КБ
«ПриватБанк» відповідно до ст. 26, 30
Закону України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень» з
укладанням від імені відповідачів
договорів купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою-покупцем;

вилучено у відповідачки ОСОБА_1
автомобіль ГАЗ 2705, 2003 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_2, комплект
ключів, свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу (технічний
паспорт) та передано в управління ПАТ
КБ «ПриватБанк» на період до його
реалізації;

вилучено у відповідача ОСОБА_1
автомобіль RENAULT 19, 1990 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1 та передано
в управління ПАТ КБ «ПриватБанк» на
період до його реалізації.

У решті позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк» відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових
витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить рішення суду
першої інстанції змінити: в частині
відмови у задоволенні позовних вимог
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити у повному обсязі.

Посилається на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи,
недоведеність обставин справи, які суд
вважав встановленими, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Рішення в частині задоволення позовних
вимог, правильності встановлення
фактичних обставин справи ПАТ КБ
«ПриватБанк» не оскаржується.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк» про врахування при
визначенні суми заборгованості за
тілом кредиту, суд першої інстанції
виходив з того, що такі вимоги є
безпідставними, оскільки
заборгованість за кредитом в сумі 5064,07
доларів США стягнута з позичальника
ОСОБА_3 за рішенням Кельменецького
районного суду від 21 квітня 2009 року, а
згідно з постановою державного
виконавця відділу ДВС Кельменецького
РУЮ від 14 травня 2010 року виконавче
провадження з примусового виконання
згаданого рішення суду закінчено у
зв'язку з його виконанням.

Такий висновок суду є правильним, а
апеляційна скарга не містить доводів
неправильності рішення у цій частині.

Правильність визначення судом першої
інстанції розміру заборгованості
станом на 20 червня 2014 року у 22011 гривень
39 коп., до складу якої входить: проценти
- 559,7 доларів США, пеня - 1188,58 доларів
США, та штрафи - 250 гривень та 87,41 долара
США апелянтом не оспорюється.

Встановивши, що розмір неустойки у
вигляді пені в сумі 1188,58 доларів США
значно перевищує розмір збитків -
заборгованості по прострочених
процентах, яка становить 559,7 дол. США, та
з урахуванням засад добросовісності,
розумності та справедливості,
наявності у відповідача ОСОБА_1 ряду
захворювань, необхідності додаткових
витрат на лікування, суд першої
інстанції зменшив розмір неустойки у
вигляді пені до 200 доларів США.

Рішення суду у цій частині відповідає
вимогам ч. 3 ст. 509 ЦК України.

У зв'язку з цим доводи апелянта про
неправильність рішення в цій частині,
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права не заслуговують на
увагу.

Апелянт посилається на
безпідставність обрання судом способу
реалізації предмета застави у вигляді
продажу на прилюдних торгах, відмови
суду першої інстанції у наданні банку
повноважень зі зняття автомобілів з
обліку в органах ДАІ України, а також у
наданні всіх повноважень, необхідних
для здійснення продажу.

Проте як убачається зі змісту
мотивувальної та резолютивної частини
оскаржуваного рішення суд першої
інстанції задовольнив позов банку в
частині звернення стягнення на предмет
іпотеки шляхом продажу вказаних
автомобілів ПАТ КБ «ПриватБанк»
відповідно до ст. 26, 30 Закону України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» з укладанням
від імені відповідачів договорів
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, а не шляхом
продажу на прилюдних торгах.

Доводи апеляційної скарги про
ненадання банку всіх необхідних
повноважень для здійснення продажу
заставленого автомобіля, у тому числі
зняття автомобіля з обліку в органах
ДАІ, не спростовують правильність
висновків суду, оскільки зазначена
вимога позивача охоплюється вимогою
про надання йому права на продаж
зазначеного автомобіля шляхом
укладення купівлі-продажу від імені
відповідача з іншою особою-покупцем.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
є по суті правильним, а доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для його скасування чи зміни.

Колегія суддів також не вбачає підстав
для виходу за межі доводів апеляційної
скарги, як це передбачено ч. 3 ст. 303 ЦПК
України, оскільки вони відсутні.

З урахуванням наведеного та керуючись
ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК України,
колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Кельменецького районного суду
Чернівецької області від 01 жовтня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий В. В. Яремко

Судді:
А. Д. Галичанський

В.В. Чупікова