Дата документу 19.11.2014
Справа № 334/8261/14-ц
Провадження № 2/334/3067/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

19 листопада 2014 року Ленінський
районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Баруліної Т.Є.,

при секретарі Вєтлугіній Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за договором
позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за договором позики, де зазначила, що
17.10.2012 року вона передала в борг ОСОБА_2
грошові кошти у сумі 12 000 грн. факт
передачі посвідчений розпискою від
17.10.2012 р.. Відповідно до умов даної
угоди, відповідачка зобов'язалася
повернути позику на протязі 1 року, та
сплатити проценти за користування
коштами - 1%.

До цього часу відповідачка ОСОБА_2 не
повернула суму боргу, на неодноразові
звернення до неї з приводу
необхідності повернення грошових
коштів відповідачка не реагувала.

Розмір щомісячних відсотків від суми
боргу, який визначено на рівні 1% від
суми позики за період часу з 18.10.2012 по
25.08.2014 р. складає 2 670,97 грн.

Відповідно до ст.625 ЦК України, три
проценти річних від суми боргу за час
прострочення виконання зобов'язання
складають - 666,74 гри., сума боргу з
урахуванням індексу інфляції від
простроченої заборгованості становить
- 2 683,11 гри.

Оскільки до цього часу відповідачка
борг не повернула, тому позивачка
просить стягнути з відповідачки на
свою користь суму заборгованості за
договором позики від 17.10.2012р., в розмірі
18 020,82 грн., яка складається з суми
основного боргу у розмірі - 12 000 грн.;
суми щомісячних відсотків від суми
позики у розмірі - 2670,97 грн., суми трьох
процентів річних у розмірі - 666,74 грн.;
суми інфляційних витрат у розмірі 2 682,11
грн., а також понесені витрати по сплаті
судового збору в сумі 243,60 грн.

Позивачка в судовому засіданні позов
підтримала, просить його задовольнити
за мотивами, вказаними в позовній
заяві.

Відповідачка у судове засідання не
з'явилася, причини неявки суду не
повідомила, заперечень на позов не
надала, з заявою про розгляд справи у її
відсутність до суду не зверталася, про
час і місце розгляду справи
повідомлена належним чином, листи
надсилались за її місцем реєстрації.

Відповідно до ст..74 ЦПК України судова
повістка надсилається фізичним особам
за адресою їх проживання чи місця
перебування, зареєстрованого у
встановленому порядку. У разі
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, за такою адресою, вважається, що
судовий виклик або судове повідомлення
вручене їм належним чином.

Суд вважає можливим, за згодою
позивачки, провести заочний розгляд
справи на підставі матеріалів справи
відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України,
за відсутності відповідачки.

Вислухавши пояснення позивачки,
розглянувши матеріали справи, оцінивши
та дослідивши всі докази у сукупності,
суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 17.10.2012 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір
позики, відповідно до якого, ОСОБА_1
передала в борг ОСОБА_2 грошові кошти у
сумі 12 000 грн., що підтверджується
розпискою.

Відповідно до розписки відповідачка
зобов'язалася повернути суму позики до
17.10.2013 р. та сплатити проценти за
користування коштами у розмірі - 1%. Суд
приймає як належний доказ надану
позивачкою розписку про отримання
коштів ОСОБА_2

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається. Зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона передає
у власність другій стороні грошові
кошти або інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором.

Оскільки договором позики встановлено
проценти за користування кредитом у
розмірі -1 %, то сума щомісячних
відсотків від суми позики від 17.10.2012 р.
складає - 2 670,97 грн.,

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі) у строк та в порядку,
що встановлені договором. Якщо
договором не встановлений строк
повернення позики або цей строк
визначений моментом пред'явлення
вимоги, позика має бути повернена
позичальником протягом тридцяти днів
від дня пред'явлення позикодавцем
вимоги про це, якщо інше не встановлено
договором.

Статтею 1050 ЦК України встановлено, що
якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст.625 ЦК
України.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення та
три проценти річних від простроченої
суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Оскільки ОСОБА_2 не повернула вчасно
борг, та прострочила виконання, то три
проценти річних від суми боргу за весь
час прострочення виконання
зобов'язання за договором позики від
17.10.2012 р. за період з 17.10.2013 р. складають -
324,53 грн.

Інфляція - це покажчик характеристики
динаміки загального рівня цін на
товари та послуги, які купує населення
для невиробничого споживання, а ціни в
Україні встановлені в національній
валюті - гривні, норма ст.625 ЦК України
щодо сплати боргу з урахуванням
встановленої інфляції поширюється
лише на випадки прострочення виконання
грошового зобов'язання, яке визначено
договором у гривні.

З урахуванням встановленого індексу
інфляції, який ґрунтується на
інформації Державного комітету
статистики України, сума інфляційних
витрат за час прострочення виконання
зобов'язання за позикою від 17.10.2012 р. за
період з 17.10.2013 р. складають - 1 309,52 грн.

Отже сума боргу ОСОБА_2 за договором
позики від 17.10.2012 р. складає - 16 305,02
грн., із них сума основного боргу 12 000
грн., сума щомісячних відсотків 2 670,97
грн., сума 3-х процентів річних 324,53
грн., та сума інфляційних витрат - 1 309,52
грн.

Стаття 1051 ЦК України передбачає право
позичальника оспорити договір позики
на тій підставі, що грошові кошти або
речі насправді не були одержані ним від
позикодавця або були одержані у меншій
кількості, ніж встановлено договором.
Обов'язок довести зазначений факт
покладений на позичальника.

Відповідачка будь-яких доказів на
підтвердження факту неодержання від
позикодавця суми позики за вказаними
розписками суду не надала.

Іншого розрахунку названих сум
відповідачкою не надано та не
спростовано розрахунок, наданий
позивачкою.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

На основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні,
оцінивши їх належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у їх сукупності,
встановивши правовідносини, які
випливають із встановлених обставин,
та правові норми, які підлягають
застосуванню до цих правовідносин, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню частково шляхом стягнення
з відповідачки на користь позивачки за
договорами позики від 17.10.2012р. грошові
кошти в сумі 16 305,02 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Тому з відповідачки
підлягають стягненню на користь
позивачки судові витрати по сплаті
судового збору в розмірі 243,60 грн.,
понесені нею при поданні позову.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 59, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, ст. ст. 525, 526, 1046-1049, 1051 ЦК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за
договором позики грошові кошти в сумі
16 305,02 грн. (шістнадцять тисяч триста
п'ять гривень 02 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
витрати по сплаті судового збору в
сумі 243,60 грн. (двісті сорок три гривни 60
коп.).

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Запорізької області
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Відповідачка має право протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення надати до Ленінського
районного суду м. Запоріжжя заяву про
перегляд заочного рішення.

Суддя:
Т.Є.Баруліна