Справа № 597/1041/14-ц
Провадження № 2/597/458/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2014 р. Заліщицький
районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Дудяка С.В.

з участю секретаря Богдана В.М.

представника позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Заліщики справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу за договором позики,

в с т а н о в и в :

Позивачка в позовній заяві просить
суд стягнути з відповідача в її користь
160470,72 гривень боргу за договором
позики та 1600,50 гривень судових витрат
по справі, покликаючись на те, що 17.09.2010
року відповідач ОСОБА_3 позичив у неї
4000,00 євро, які зобов'язався повернути до
17.09.2011 року із процентами в розмірі 24%
річних. На даний час відповідач коштів
позивачці не повернув та ухиляється
від їх повернення, тому його борг
становить 160470,72 гривень, та складається
із:

• основної суми боргу - 72121,68 грн.;

• 24% річних - 69236,80 грн.;

• 3% річних від простроченої суми
боргу (пені) - 6490,95 грн.;

• інфляційного збільшення суми
боргу - 12621,29 грн.

В судовому засіданні представник
позивачки змінила позовні вимоги, та
просить суд стягнути з відповідача в
користь позивачки 138834,22 гривні боргу за
договором позики та 1388,34 гривень
судових витрат по справі, враховуючи
те, що відповідач ОСОБА_3 частково
погасив свій борг перед позивачкою на
суму 21636,50 гривень.

Відповідач в судове засідання не
з'явився та не повідомив суд про
причини неявки, хоча про час і місце
розгляду справи повідомлений належним
чином.

Суд вважає, що відповідач не з'явився
в судове засідання без поважних причин,
а, тому, справу слід розглянути заочно
без його участі, так як проти цього не
заперечує представник позивачки.

Заслухавши пояснення представника
позивачки, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що змінений позов підлягає до
задоволення так, як він стверджується
позовними вимогами позивачки,
договором позики від 17.09.2010 року
укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Згідно ст.1046 ЦК за договором позики
одна сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Відповідно до ст.ст.526, 545 ЦК України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Прийнявши виконання
зобов'язання, кредитор повинен на
вимогу боржника видати йому розписку
про одержання виконання частково або в
повному обсязі. Якщо боржник видав
кредиторові борговий документ,
кредитор, приймаючи виконання
зобов'язання, повинен повернути його
боржникові. У разі неможливості
повернення боргового документа
кредитор повинен вказати про це у
розписці, яку він видає. Наявність
боргового документа у боржника
підтверджує виконання ним свого
обов'язку.

У разі відмови кредитора повернути
борговий документ або видати розписку
боржник має право затримати виконання
зобов'язання. У цьому разі настає
прострочення кредитора.

Згідно договору позики від 17.09.2010 року
укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_2
позичила ОСОБА_3 4000,00 євро, які останній
зобов'язався повернути до 17.09.2011 року із
процентами в розмірі 24% річних. Згідно
пункту 4 договору позики у разі, якщо
позичальник своєчасно не поверне суму
позики, він зобов'язаний сплатити суму
боргу а також 3% річних від
простроченої суми.

У визначений договором строк
відповідач позичені грошові кошти
позивачці не повернув, що
стверджується представником
позивачки, яка надала як доказ
невиконання боржником у повному
обсязі свого грошового зобов'язання,
оригінал договору позики.

За вказаних обставин, суд вважає, що на
підставі ст.533 ЦК України з відповідача
слід стягнути в користь позивачки 138834,22
гривні боргу за договором позики від
17.09.2010 року, який складається з тіла
кредиту, 24% річних, інфляційного
збільшення суми боргу та відповідно до
ст.625 ЦК України та пункту 4 договору
позики 3% річних від простроченої суми
за один рік.

Суд також вважає, що з відповідача в
користь позивачки слід стягнути
1388,34 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст.526, 533, 545, 625, 1046, 1049, 1050
ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 224-228
ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Змінений позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
АДРЕСА_2, ідентифікаційний НОМЕР_1 в
користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки
АДРЕСА_1, ідентифікаційний НОМЕР_2 138834
(сто тридцять вісім тисяч вісімсот
тридцять чотири) гривні 22 копійки боргу
за договором позики та 1388 (одну тисячу
триста вісімдесять вісім) гривень 34
копійки судового збору.

Рішення може бути переглянуто за
заявою відповідача, яка може бути
подана протягом 10 днів з дня отримання
ним копії рішення.

На рішення може бути подано
апеляцію, яка подається апеляційному
суду Тернопільської області через
Заліщицький районний суд протягом 10
днів з дня проголошення рішення, а
відповідачем протягом 10 днів з дня
отримання ним копії рішення.

Суддя

С. В. Дудяк