Номер провадження: 22-ц/785/8697/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого судді:
Погорєлової С.О.

суддів: Сєвєрової Є.С.,
Цюри Т.В.

при секретарі
Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2 та
представника ОСОБА_3 на рішення
Іллічівського міського суду Одеської
області від 27 серпня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби про
визнання батьківства та стягнення
аліментів,-

встановила:

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до
відповідачів, який в процесі розгляду
справи уточнила, про визнання
батьківства та стягнення аліментів. (а.
с. 3-6, 34)

В обґрунтування свого позову
посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї
народився син ОСОБА_4. Відомості про
батька у свідоцтві про народження
дитини записані за її вказівкою згідно
ч. 1 ст. 135 СК України. Батьком її сина є
ОСОБА_3, який не визнає свого
батьківства та не надає допомоги на
утримання дитини. У зв'язку з цим
позивачка звернулася до суду з даним
позовом та просить суд: визнати
батьківство ОСОБА_3 щодо дитини ОСОБА_4;
зобов'язати відділ ДРАЦС реєстраційної
служби Іллічівського МУЮ внести зміни
до актового запису № 202 про народження
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, складеного 28
березня 2014 року відділом ДРАЦС
реєстраційної служби Іллічівського
МУЮ, із зазначенням в графі батько
«ОСОБА_3», ІНФОРМАЦІЯ_2 замість «ОСОБА_5»
та зазначенням відомостей в графу
«громадянство України»; стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі 1/4
частки з усіх видів заробітку (доходу)
відповідача щомісяця до досягнення
дитиною повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_5;
стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
аліменти на її утримання у розмірі 1/4
частини з усіх видів заробітку (доходу)
відповідача щомісяця до досягнення
дитиною трирічного віку до
ІНФОРМАЦІЯ_6. Також, представник
позивача просив суд у вигляді усної
заяви стягнути з відповідача на
користь позивачки понесені нею судові
витрати у розмірі судового збору та
витрати за правову допомогу у розмірі 1
200 гривень.

Рішенням Іллічівського міського суду
Одеської області від 27 серпня 2014 року
позов ОСОБА_2- задоволено частково.
Визнано ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, матір'ю якого є
громадянка України ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3. Зобов'язано відділ
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Іллічівського міського управління
юстиції внести зміни до актового
запису № 202 про народження ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, складеного 28 березня 2014
року відділом державної реєстрації
актів цивільного стану реєстраційної
служби Іллічівського міського
управління юстиції, із зазначенням в
графі батько «ОСОБА_3», ІНФОРМАЦІЯ_2
замість «ОСОБА_5» та зазначенням
відомостей в графі «громадянство
України». Стягнено з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини
ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частки з усіх видів
заробітку (доходу) відповідача
щомісяця, починаючи з 01 липня 2014 року і
до досягнення дитиною повноліття до
ІНФОРМАЦІЯ_5. Стягнено з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 аліменти на її
утримання у розмірі 1/8 частини з усіх
видів заробітку (доходу) відповідача
щомісяця, починаючи з 01 липня 2014 року і
до досягнення дитиною трирічного віку
до ІНФОРМАЦІЯ_6. Стягнено з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі
243,60 гривень. В задоволенні решти вимог -
відмовлено. (а. с. 44-47)

В апеляційній скарзі апелянт
представник ОСОБА_3 просить рішення
змінити та стягнути з нього аліменти на
утримання дитини у розмірі 1/6 частини
від заробітку та відмовити у
задоволенні позову в частині стягнення
аліментів на утримання ОСОБА_2 до
досягнення дитиною трирічного віку,
посилаючись на його необґрунтованість,
неповне з`ясування обставин, що мають
значення для справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права. (а. с. 51-53)

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_2
просить рішення змінити та
задовольнити її позов у повному обсязі,
посилаючись на його необґрунтованість,
неповне з`ясування обставин, що мають
значення для справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права. (а. с. 58-62)

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційних скарг,
колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3
підлягають частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України
встановлено, що під час розгляду справи
в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову ОСОБА_2 про визнання
батьківства ОСОБА_3 щодо дитини ОСОБА_4;
зобов'язання відділу ДРАЦС
реєстраційної служби Іллічівського
МУЮ внести зміни до актового запису №
202 про народження ОСОБА_4, із
зазначенням в графі батько «ОСОБА_3»,
ІНФОРМАЦІЯ_2 замість «ОСОБА_5» та
зазначенням відомостей в графу
«громадянство України»; стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі 1/4
частки з усіх видів заробітку (доходу)
відповідача щомісяця до досягнення
дитиною повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_5;
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
аліменти на її утримання у розмірі 1/8
частини з усіх видів заробітку (доходу)
відповідача щомісяця до досягнення
дитиною трирічного віку до ІНФОРМАЦІЯ_6
та стягнення судового збору у розмірі
243,60 гривень, суд першої інстанції
виходив із того, що вказані позовні
вимоги були підтверджені матеріалами
справи та не оспорювалися сторонами.
Відмовляючи в частині стягнення
витрат на правову допомогу, суд виходив
із недоведеності позову в цій частині.

Проте, повністю погодитись з таким
висновком суду першої інстанції не
можна.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у
ОСОБА_2 народився син ОСОБА_4, що
вбачається із свідоцтва про народження
Серії НОМЕР_1, виданого Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Іллічівського міського управління
юстиції в Одеській області від 28.03.20014
року. В графі «батько» записаний
ОСОБА_5, за вказівкою ОСОБА_2 (а. с. 8)

Батьком її сина ОСОБА_6 є ОСОБА_3, який не
визнає свого батьківства та не надає
допомоги на утримання дитини.

Сторони проживають окремо, дитина
проживає з матір'ю та знаходиться на
повному її утриманні.

Статтею 125 СК України передбачено, що
якщо мати та батько дитини не
перебувають у шлюбі між собою,
походження дитини від матері
визначається на підставі документа
закладу охорони здоров'я про
народження нею дитини. Якщо мати та
батько дитини не перебувають у шлюбі
між собою, походження дитини від батька
визначається за заявою матері та
батька дитини; за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України,
передбачено, що походження дитини від
батька визначається за заявою жінки та
чоловіка, які не перебувають у шлюбі
між собою. Така заява може бути подана
як до, так і після народження дитини до
органу державної реєстрації актів
цивільного стану.

Згідно статті 128 СК України, за
відсутності заяви, право на подання
якої встановлено статтею 126 цього
Кодексу, батьківство щодо дитини може
бути визнане за рішенням суду.
Підставою для визнання батьківства є
будь-які відомості, що засвідчують
походження дитини від певної особи,
зібрані відповідно до Цивільного
процесуального Кодексу України. Позов
про визнання батьківства може бути
пред'явлений матір'ю, опікуном,
піклувальником дитини, особою, яка
утримує та виховує дитину, а також
самою дитиною, яка досягла повноліття.
Позов про визнання батьківства може
бути пред'явлений особою, яка вважає
себе батьком дитини. Позов про визнання
батьківства приймається судом, якщо
запис про батька дитини у Книзі
реєстрації народжень вчинено
відповідно до частини першої статті 135
цього Кодексу.

У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 3 від 15.05.2006 року «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного Кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів роз'яснено, що
відповідно до статей 213, 215 ЦПК України,
рішення щодо визнання батьківства
(материнства) має ґрунтуватися на
всебічно перевірених судом даних, що
підтверджують або спростовують
заявлені вимоги чи заперечення проти
них, а його резолютивна частина -
містити всі відомості, необхідні для
реєстрації батьківства (материнства) в
органах РАЦС (прізвище, ім'я та по
батькові матері й батька, число, місяць
і рік їх народження, громадянство, а
також номер актового запису про
народження дитини, коли та яким органом
його вчинено). Питання щодо походження
дитини суд вирішує на підставі
будь-яких доказів про це. Висновки
експертизи, у тому числі
судово-генетичної, необхідно оцінювати
з урахуванням положень ст. 212 ЦПК
України, згідно з якою жоден доказ не
має для суду наперед установленого
значення, він оцінює докази в їх
сукупності, а результати оцінки
відображає в рішенні з наведенням
мотивів їх прийняття чи відхилення.

Як вбачається із матеріалів справи, а
саме із заяви ОСОБА_3 від 26.08.2014 року, він
визнає себе батьком неповнолітнього
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4. (а. с. 36)

Рішення Іллічівського міського суду
Одеської області від 27 серпня 2014 року в
частині встановлення батьківства не
оспорюється.

Згідно з ч.1 ст. 181 Сімейного кодексу
України способи виконання батьками
обов'язку утримувати дитину
визначаються за домовленістю між ними.

За відсутності домовленості між
батьками про сплату аліментів на
дитину той із них, з ким вона проживає,
вправі звернутися до суду з
відповідним позовом. Згідно з частиною
3 статті 181 Сімейного кодексу України
аліменти на дитину присуджуються в
частці від заробітку (доходу) її матері,
батька (стаття 183 цього Кодексу) або в
твердій грошовій сумі (стаття 184
Сімейного кодексу України) і
виплачуються щомісячно. При визначенні
розміру аліментів суд враховує: 1) стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів; 3)
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші
обставини, що мають істотне значення
(ст. 182 СК України).

Довід апеляційної скарги про
необхідність зменшення розміру
аліментів, які стягнуті на утримання
неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у
зв'язку з невеликою заробітною платою
та наявністю кредитних зобов'язань, є
неспроможним, оскільки такі обставини
не можуть бути підставою для
звільнення ОСОБА_3 від виконання своїх
батьківських обов'язків.

Довід апеляційної скарги ОСОБА_3 про
необхідність зменшення розміру
аліментів, які стягнуті на утримання
неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у
зв'язку з наданням допомоги колишній
дружині та дитині, є необґрунтованим,
оскільки в порушенні ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10
ЦПК України недоведений допустимими
доказами по справі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції
ООН про права дитини від 20 листопада 1989
року, яка ратифікована Постановою
Верховної Ради України від 27 лютого 1991
року N 789-XII та набула чинності для
України 27 вересня 1991 року, держава
визнає право кожної дитини на рівень
життя, необхідний для фізичного,
розумового, духовного, морального і
соціального розвитку дитини. Батьки
або інші особи, які виховують дитину,
несуть основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здібностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини.

За приписами ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Отже, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про стягнення
з відповідача на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання неповнолітнього
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частки
з усіх видів заробітку (доходу)
відповідача щомісяця, починаючи з 01
липня 2014 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Довід апеляційної скарги ОСОБА_3 про те,
що вони з ОСОБА_2 не проживали разом, а
лише зустрічалися, підтверджується
матеріалами справи і не заперечується
самою ОСОБА_2

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її
утримання, суд першої інстанції
керувався положеннями ч. 3 ст. 84 СК
України, згідно якої, дружина, з якою
проживає дитина, має право на утримання
від чоловіка - батька дитини до
досягнення дитиною трьох років, проте
застосована судом першої інстанції
норма Сімейного кодексу (ст. 84 СК
України) не поширюється на дані
правовідносини, а стосується лише
дружини, з якою проживає неповнолітня
дитина.

Із пояснень ОСОБА_2 вбачається, що
сторони у шлюбі не перебували, все
підготували для проживання однією
сім'єю, однак так цього і не відбулося.

Відповідно ч. 1 ст. 91 СК якщо жінка та
чоловік, які не перебувають у шлюбі між
собою, тривалий час проживали однією
сім'єю, той із них, хто став
непрацездатним під час спільного
проживання, має право на утримання
відповідно до статті 76 цього Кодексу.

Отже, сторони у шлюбі не перебувають,
однією сім'єю не проживали, а відтак
відсутні правові підстави, для
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
аліментів на її утримання до
досягнення дитиною трирічного віку, в
порядку ст. 91 СК України.

Судова колегія погоджується з доводом
скарги щодо безпідставності відмови у
задоволенні позову про стягнення на
користь ОСОБА_2 витрат на правову
допомогу.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України
до витрат, пов'язаних із розглядом
судової справи належать витрати на
правову допомогу.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги. Граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

Відповідно до Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» від 20.12.2011
року N 4191-VI, встановлюється граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу під час розгляду судами
цивільних та адміністративних справ,
зокрема: розмір компенсації стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
не може перевищувати 40 % мінімальної
зарплати у місячному розмірі за годину
участі особи, яка надавала правову
допомогу, у судовому засіданні, під час
вчинення окремих процесуальних дій
поза судовим засіданням та під час
ознайомлення з матеріалами справи в
суді, що визначається у відповідному
судовому рішенні.

Згідно наданих розрахунків витрат на
правову допомогу, яка підлягає
відшкодуванню, адвокатом у загальному
часі витрачено 7 годин, з яких 2 години
на підготовку та написання позовної
заяви, 1 година участь у судовому
засіданні у суді першої інстанції, 2
години на підготовку та написання
апеляційної скарги та 2 години на
підготовку та написання заперечення на
апеляційну скаргу, що становить 3 148,20
гривень (а. с. 63, 98).

Отже, компенсацію витрат на правову
допомогу в розмірі 3 148,20 гривень слід
стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2

Інших доводів апеляційні скарги не
містять.

При указаних обставинах, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
не визначився з виниклими між
сторонами правовідносинами, що
відповідно, призвело до неправильного
вирішення справи, у зв'язку з чим
рішення Іллічівського міського суду
Одеської області від 27 серпня 2014 року в
частині стягнення аліментів на
утримання жінки та чоловіка, які не
перебувають у шлюбі між собою, та
витрат на правову допомогу підлягає
скасуванню з ухваленням нового в цій
частині.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 3, 4
ч. 1 ст. 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду
Одеської області від 27 серпня 2014 року -
скасувати в частині стягнення
аліментів на утримання жінки та
чоловіка, які не перебувають у шлюбі
між собою, та витрат на правову
допомогу.

В цій частині ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
витрати на правову допомогу у розмірі 3
148,20 гривень.

У задоволенні позову ОСОБА_2 в частині
стягнення з ОСОБА_3 аліментів на її
утримання до досягнення дитиною трьох
років - відмовити.

В решті рішення залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Погорєлова С.О.

Судді
Сєвєрова Є.С.

Цюра Т.В.