Справа №463/3104/14-ц
Провадження №2/463/1521/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року
Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді
Головатого Р.Я.

при секретарі судових засідань
Миличук У.Р.

з участю позивача
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ
майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

позивач звернулася в суд із позовом до
відповідача про поділ спільного майна
подружжя.

Просить залишити за позивачем право
власності на квартиру АДРЕСА_1, а за
відповідачем - на квартиру АДРЕСА_2.

Свої вимоги мотивує тим, що вищевказане
майно набуте сторонами за час шлюбу,
укладеного 29.07.2004р. у м.Гамільтон, округ
Мерсер, штату Нью Джерсі США. Вказаний
шлюб визнано на території України. А
тому вважає, що вищевказане майно
належить сторонам на праві спільної
сумісної власності.

Рішенням Личаківського районного суду
м.Львова від 06.05.2014р. шлюб між сторонами
розірвано.

Так як спірне майно складається з двох
однокімнатних квартир, які знаходяться
в одному місті, мають однакову
вартість, вже зареєстровані за кожним з
подружжя, крім цього, позивач разом з
дітьми постійно проживає у квартирі
АДРЕСА_1, а тому просить провести поділ
спільного майна, шляхом залишення за
кожним зі сторін зареєстрованого за
ним майна.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала у повному обсязі,
дала пояснення аналогічні
вищевикладеним, просить позов
задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнав.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
в сукупності зібрані по справі докази,
суд встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ст.63 СК України дружина та
чоловік мають рівні права на володіння,
користування і розпоряджання майном,
що належить їм на праві спільної
сумісної власності, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.

Як вбачається з копії свідоцтва про
шлюб (а.с.4), такий було зареєстровано
між сторонами 29.07.2004р.

Судом встановлено, що рішенням
Личаківського районного суду м.Львова
від 06.05.2014р. у справі №463/667/14-ц (2/463/783/14)
шлюб між сторонами розірвано.

Як вбачається з витягів з державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
право власності на квартиру АДРЕСА_1
зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва про право власності на
квартиру, серія та номер ЛЖ2433, виданого
16.09.2008, виданого Управлінням
комунальної власності департаменту
економічної політики Львівської
міської ради (а.с.30), право власності на
квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано за
ОСОБА_3 на підставі договору
купівлі-продажу квартири серія та
номер 2996, укладеного 14.12.2012,
посвідченого приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 (а.с.31).

Таким чином, судом встановлено, що
вищевказане майно набуте сторонами за
час шлюбу, а тому є їх спільною сумісною
власністю.

Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу.

У відповідності до вимог ч.1 ст.70 СК
України у разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.174 ЦПК України до
ухвалення судового рішення у зв'язку з
відмовою позивача від позову або
визнанням позову відповідачем суд
роз'яснює сторонам наслідки
відповідних процесуальних дій,
перевіряє, чи не обмежений представник
сторони, який висловив намір вчинити ці
дії, у повноваженнях на їх вчинення.

У разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову. Якщо визнання
відповідачем позову суперечить закону
або порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, суд постановляє ухвалу про
відмову у прийнятті визнання
відповідачем позову і продовжує
судовий розгляд.

Оскільки в судому засіданні відповідач
позов визнав, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги слід
задовольнити.

Задовольняючи позов, у відповідності
до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача
на користь позивача слід стягнути
понесені останньою і документально
підтверджені (а.с.1) судові витрати, що
становлять 3654 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 174, 212-214 ЦПК
України, ст.60, 63, 69, 79 СК України, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Виділити у власність ОСОБА_2,
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків: НОМЕР_1) квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 42,8 кв.м.

Виділити у власність ОСОБА_3
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків: НОМЕР_2) квартиру
АДРЕСА_2, загальною площею 18 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків:
НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2,
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків: НОМЕР_1) 3654 грн. (три
тисячі шістсот п'ятдесят чотири гривні)
судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Львівської області через Личаківський
районний суд м.Львова.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
Р.Я. Головатий