У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2014 року Слов’янський
міськрайоний суд Донецької області у
складі:

головуючого – судді Сидоренко І.О.

при секретарі – Рудь Т.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні у залі суду м. Слов’янська
справу за поданням старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Слов’янського
міськрайонного управління юстиції, про
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі
України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Слов’янського міськрайонного
управління юстиції звернувся до суду з
поданням про тимчасове обмеження права
виїзду з території України ОСОБА_1 до
виконання зобов’язання, встановленого
виконавчим документом, посилаючись на
те, що на примусовому виконанні у
відділі державної виконавчої служби
Слов’янського міськрайонного
управління юстиції знаходиться
виконавчий лист № 2/243/122 від 24.01.2014 року
на підставі рішення Слов’янського
міськрайонного суду Донецької області
про стягнення аліментів з ОСОБА_1 в
розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку
(доходу), щомісячно, але не менш ніж 30 %
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку на утримання дітей
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 на
користь ОСОБА_5. За вищезазначеним
документом була винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження
20.03.2014 року. У ході виконання було
зроблено запит до реєструючи установ з
метою виявлення майна боржника. Згідно
повідомлення ДПС України про джерела
отримання доходів боржників-фізичних
осіб та про номери рахунків, відкритих
у банках та інших установах, така
інформація відносно боржника відсутня
та до ДПС України від відповідних
фінансових установ не надходив. Згідно
інформаційної довідки з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
відносно боржника відомості відсутні.
19.08.2014 року державним виконавцем
винесено постанову про арешт
нерухомого майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження. 21.08.2014 року державним
виконавцем винесено постанову про
арешт рухомого майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження. 21.08.2014 року зроблено запит
до ДПС України про номери рахунків,
відкритих у банках та інших фінансових
установах та про джерела отримання
доходів боржників-фізичних осіб,
згідно відповідей боржник
зареєстрованим не значиться. 20.08.2014
року надіслано запит до Слов’янського
міського центру зайнятості, чи
перебуває на обліку ОСОБА_1 як шукач
роботи та чи отримує допомогу по
безробіттю, згідно відповіді
зареєстрованою в Слов’янському МЦЗ не
значиться. Станом на 26.08.2014 року
боржником рішення не виконано,
заборгованість не погашена та складає
13846,00 грн. Боржник неодноразово
викликався до відділу державної
виконавчої служби Слов’янського
міськрайонного управління юстиції, на
його адресу неодноразово направлялись
попередження державного виконавця.
Однак тривалий час боржник до відділу
не з’являється, не надає жодних
пояснень щодо виконання рішення суду.
Боржник не працює та самостійно
допомогу на утримання дитини не надає.
Тому просить суд, тимчасово обмежити
право ОСОБА_1 на виїзд з території
України до виконання зобов’язань,
встановленого вищезазначеним
виконавчим листом.

Представник ВДВС Слов’янського
міськрайонного управління юстиції в
судове засідання не з’явився, про час
та місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, але надав до суду заяву
з проханням справу розглядати без його
участі, просив подання задовольнити у
повному обсязі.

Суд, дослідивши подання та надані до
нього документи, вважає що дане подання
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У судовому засіданні з вірогідністю
встановлено, та підтверджено
матеріалами справи, що на примусовому
виконанні у ВДВС Слов’янського
міськрайонного управління юстиції
знаходиться виконавче провадження
щодо примусового виконання
виконавчого листа № 2/243/3778/2013 від 11.12.2013
року, виданого Слов’янським
міськрайонним судом Донецької області,
про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на
неповнолітніх дітей ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь КЗ
«Центр соціально-психологічної
реабілітації дітей в м. Слов’янську
Донецької області», у розмірі 1/2
частини всіх видів заробітку (доходу),
щомісячно, але не менш ніж 30 %
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку до досягнення дітей
повноліття.

Згідно виконавчого листа № 6/243/122/2014 від
21.02.2014 року, 21.01.2014 року було замінено
сторону виконавчого провадження про
стягнення аліментів з ОСОБА_1 по
виконанню рішення Слов'янського
міськрайонного суду № 2/243/3778/2013,
ухваленого 18.11.2013 року, з стягувача
Комунального закладу «Центр
соціально-психологічного реабілітації
дітей в м. Слов’янську Донецької
області» на стягувача ОСОБА_5.

Постановою старшого державного
виконавця 20.03.2014 року було відкрите
виконавче провадження щодо
примусового виконання виконавчого
листа № 6/243/122/2014 від 21.02.2014 року.

Згідно довідки розміру заборгованості
по аліментам, розмір заборгованості по
аліментам ОСОБА_1 станом на 26.08.2014 року
складає 13846,00 грн.

Попередженнями № 6-1465 від 31.03.2014 року та
№ 6-1465 від 24.07.2014 року ОСОБА_1
попереджувалася про кримінальну
відповідальність за ухилення від
сплати аліментів у разі неявки до ВДВС
управління юстиції.

Згідно відповіді ДПС України від 20.08.2014
року про джерела отримання доходів
боржників-фізичних осіб ОСОБА_1 -
інформація стосовно
боржників-фізичних осіб щодо сум,
доходу нарахованого податковим
агентом на користь платників податку,
та сум утриманого з них податку в ДРФО
відсутня.

Згідно відповіді ДПС України від 20.08.2014
року про номери рахунків, відкритих у
банках та інших фінансових установах
боржниками – юридичними особами та/або
фізичними особами-підприємцями,
платник податків з таким податковим
номером чи серією та номером паспорту
на обліку в органах ДПС не перебуває.

Відповідно до постанов про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження, 19.08.2014 року на все
рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 було
накладено арешт та заборонено
здійснювати відчуження будь-якого
майна, яке належить боржнику.

Відповідно до ч.1 ст. 377-1 ЦПК
України, питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно до ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в’їзду в Україну громадян України», на
який посилається суб’єкт звернення,
підставою для тимчасового обмеження у
праві виїзду громадян України за
кордон є ухилення громадянина від
виконання зобов’язань, покладених на
нього судовим рішенням - до виконання
зобов’язань.

А згідно до ст. 11 ч.3 п.18
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець має
право у разі ухилення боржника від
виконання зобов’язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника – фізичної особи
або керівника боржника- юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов’язань за рішенням.

Порядок примусового
виконання судових рішень врегульовано
Законом України «Про виконавче
провадження».

Беручи до уваги наведене та
ту обставину, що матеріали подання не
містять достатньо даних про ухилення
боржника від сплати боргу, в тому числі
шляхом виїзду за кордон, державним
виконавцем у процесі здійснення
виконавчого провадження не виконані
всі інші заходи примусового виконання
рішення, що передбачені чинним
законодавством, не наведено жодного
доказу, що застосовувати до боржника в
ході примусового виконання рішення
інших заходів примусового виконання
вбачається неможливими, суд вважає, що
викладені в поданні доводи ґрунтуються
на припущенні, а тому подання слід
залишити без задоволення.

Керуючись ст. 33 Конституції
України, Законом України «Про порядок
виїзду з України і в’їзду в Україну
громадян України», Законом України
«Про виконавче провадження», ст. 377-1
ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання
старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Слов’янського міськрайонного
управління юстиції, про встановлення
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника ОСОБА_1 за межі України –
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу
суду першої інстанції подається
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя Слов 'янського

міськрайонного суду

ОСОБА_6