Справа №490/4016/14-ц 17.11.2014 17.11.2014 17.11.2014
Провадження №22-ц/784/2315/14
Провадження №22-ц/784/2315/14
Суддя суду першої інстанції Подзігун
Доповідач апеляційного суду
Ухвала

Іменем України

17 листопада 2014 року
місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Самчишиної Н.В., Серебрякової
Т.В.,

із секретарем судового засідання
Харитоновою І.В.,

за участі позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» на
рішення Центрального районного суду
міста Миколаєва від 04 червня 2014 року,
описку в якому виправлено ухвалою того
ж суду від 12 серпня 2014 року, ухваленого
за позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» про
повернення банківського вкладу та
відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року ОСОБА_3 пред'явив
позов до Публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський
Акціонерний Банк» (далі - ПАТ
«Всеукраїнський Акціонерний Банк») про
повернення банківського вкладу та
відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог позивач
вказував, що 08 січня 2014 року між ним та
ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк»
укладено договір банківського вкладу
«Новорічний подарунок VIP» №717832/2014 в
розмірі 66 000 грн. 00 коп., строком дії два
місяця з дня укладання договору, з
процентною ставкою 25% річних. На
виконання вимог договору, було
відкрито вкладний рахунок НОМЕР_1 й
картковий рахунок НОМЕР_2 для
перерахування нарахованих процентів
за збереження вкладу.

07 березня 2014 року між ним та банком
укладено додатковий договір №1 до
договору банківського вкладу
«Новорічний подарунок VIP» №717832/2014, яким
були внесені зміни до основного
договору в частині зміни слів та цифр
«поточний рахунок НОМЕР_2» у підпункті
1.2. договору було замінено словами та
цифрами вкладний рахунок за вкладом на
вимогу «Для виплат» НОМЕР_3. Інші умови
договору залишились незмінними.

В подальшому між ним та ПАТ
«Всеукраїнський Акціонерний Банк»
було укладено договір банківського
вкладу «З любов'ю, VAB! «Щомісячний»»
№740505/2014 від 07 лютого 2014 року в
національній валюті, строком дії на
тринадцять місяців з дня укладення
договору. Сума початкового вкладу
згідно договору склала 161 332 грн. 98 коп,
стандартна процентна ставка якої
становить 25 % річних, та діє перший
місяць дії вкладу, з другого та по
тринадцятий місяць дії вкладу
становить 10% річних. На виконання умов
договору відповідачем було відкрито
вкладний рахунок НОМЕР_4 та картковий
рахунок НОМЕР_2 для перерахування
нарахованих процентів.

Окрім цього, між ним та відповідачем 07
березня 2014 року укладено договір
банківського рахунку «Для виплат»
НОМЕР_3, згідно п.1.1. якого
відповідач відкрив позивачеві іменний
поточний рахунок в національній валюті
України «Для виплат» за НОМЕР_3.

Посилаючись на вказані обставини, а
також на те, що відповідач відмовився
повернути суму вкдаду на його вимогу,
позивач просив стягнути з відповідача
на його користь суму банківського
вкладу у загальному розмірі 197
362 грн. 42 коп.

Також, вважаючи такі дії банку
незаконними, позивач просив стягнути
на свою користь з банку 20 000 грн. 00 коп.
на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Центрального районного суду
міста Миколаєва від
04 червня 2014 року, описку в якому
виправлено ухвалою того ж суду від
12 серпня 2014 року, позов ОСОБА_3
задоволено частково. Стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» на
користь позивача 197 362 грн. 42 коп.
Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат у справі.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просив скасувати
рішення суду в частині вирішення
позовних вимог про стягнення коштів та
розподілу судових витрат та ухвалити
нове, яким відмовити у задоволенні
позову.

Рішення в частині відмови відшкодувати
моральну шкоду не оскаржується, а тому
відповідно до ст.303 ЦПК України
колегією суддів в цій частині не
переглядається.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність рішення суду
в межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що вимоги
ОСОБА_3 є доведеними та відповідають
положенням ЦК України і позивач має
право на повернення депозитних коштів.

З таким висновком місцевого суду
колегія суддів погоджується виходячи з
наступного.

Згідно із ч.1 ст.1058 ЦК України за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
банки і банківську діяльність» від 07
грудня 2000 року (з наступними змінами та
доповненями), вклад (депозит) - це кошти
в готівковій або у безготівковій формі,
у валюті України або в іноземній
валюті, які розміщені клієнтами на їх
іменних рахунках у банку на договірних
засадах на визначений строк зберігання
або без зазначення такого строку і
підлягають виплаті вкладнику
відповідно до законодавства України та
умов договору.

Згідно із ч.1 ст.1060 ЦК України договір
банківського вкладу укладається на
умовах видачі вкладу на першу вимогу
(вклад на вимогу) або на умовах
повернення вкладу зі спливом
встановленого договором строку
(строковий вклад).

За правилами ч.2 ст.1060 ЦК України за
договором банківського вкладу
незалежно від його виду банк
зобов'язаний видати вклад або його
частину на першу вимогу вкладника, крім
вкладів, зроблених юридичними особами
на інших умовах повернення, які
встановлені договором.

Відповідно до ч.5 ст.1061 ЦК України
проценти на банківський вклад
нараховуються від дня, наступного за
днем надходження вкладу у банк, до дня,
який передує його поверненню
вкладникові або списанню з рахунка
вкладника з інших підстав.

З наведеного вбачається, що проценти за
договором банківського вкладу
нараховуються у розмірі передбаченому
договором по день фактичного їх
повернення, у разі, коли такі не були
повернуті вкладнику на його вимогу у
встановлений договором строк.

Така правова позиція закріплена і у
постанові Верховного Суду України від
29 травня 2013 року, прийнятій за
результатами розгляду справи №6-39 цс 13.

Відповідно до п.2.4 Положення про
порядок здійснення банками України
вкладних (депозитних) операцій з
юридичними і фізичними особами,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від
03 грудня 2003 року за №516, за договором
банківського вкладу (депозиту) одна
сторона (банк), що прийняла від іншої
сторони (вкладника) або для неї грошову
суму (вклад), що надійшла,
зобов'язується виплачувати
вкладникові цю суму та проценти на неї
або дохід в іншій формі на умовах та в
порядку, установлених договором.

З матеріалів справи вбачається та
місцевим судом встановлено, що
08 січня 2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» у
простій письмові формі укладено
договір банківського вкладу
«Новорічний подарунок VIP» №717832/2014 в
розмірі 66 000 грн. 00 коп., строком дії два
місяця з дня укладання договору та з
процентною ставкою 25 % річних.

Внесення грошової суми підтверджено
квитанцією №201479 від 08
січня 2014 року (а.с.7).

07 березня 2014 року між сторонами до
вищевказаного договору було укладено
додатковий договір №1, яким були
внесені зміни до основного договору в
частині зміни слів та цифр «поточний
рахунок НОМЕР_2» у підпункті 1.2.
договору та було замінено словами та
цифрами вкладний рахунок за вкладом на
вимогу «Для виплат» НОМЕР_3. Інші умови
договору залишились незмінними (а.с.8).

Також, 07 лютого 2014 року між ОСОБА_3 та
ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк»
укладено договір банківського вкладу
«З любов'ю, VAB! «Щомісячний»»
№740505/2014 в національній валюті, строком
дії на тринадцять місяців з дня
укладення договору. Сума початкового
вкладу згідно договору становила 161 332
грн. 98 коп, стандартна процентна ставка
якої становить 25 % річних, та діє перший
місяць дії вкладу, а з другого та по
тринадцятий місяць дії вкладу
становить 10 % річних.

Внесення грошової суми підтверджено
квитанцією за №307658 від 07
лютого 2014 року (а.с.5).

07 березня 2014 року між позивачем та
відповідачем укладено договір
банківського рахунку «Для виплат»
НОМЕР_3, за умовами якого банк відкрив
на ім'я позивача іменний поточний
рахунок в національній валюті України
«Для виплат» НОМЕР_3 та на цей рахунок
відповідно до меморіального ордеру за
№462604 від 11 березня 2014 року була
перерахована сума у розмірі 66 000 грн. 00
коп. з призначенням платежу дострокове
повернення вкладу за угодою №717832/2014.

13 березня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
відповідача з письмовою вимогою про
повернення депозитних коштів, але
відповіді на своє звернення останій не
отримав (а.с.4).

Факт наявності грошового боргу
відповідача підтверджується виписками
з особових рахунків (а.с.9-12).

Отже, задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку про те, що між позивачем та
банком виникли договірні
правовідносини, а отже вимоги про
стягнення банківського вкладу
підлягають задоволенню.

За такого, на думку колегії суддів, суд
першої інстанцій у достатній мірі
з'ясував характер спірних
правовідносин, а також права та
обов'язки сторін за укладеними
договорами банківського вкладу.

При встановлені фактичних обставин
справи місцевим судом не було порушено
норми процесуального права, а при
ухваленні судового рішення правильно
застосовано норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для встановлення
неправильного застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, не спростовують
висновків суду, обґрунтовано
викладених в мотивувальній частині
оскаржуваного рішення.

Інші доводи, приведені в апеляційній
скарзі, не можуть бути прийняті до
уваги, оскільки вони зводяться до
переоцінки доказів та незгоди з
висновками суду першої інстанції по їх
оцінці.

За таких обставин, рішення суду є
законним і обґрунтованим, а апеляційна
скарга в межах її доводів, на підставі
ст.308 ЦПК України, не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст.303,308,315 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк»
відхилити, а рішення Центрального
районного суду міста Миколаєва від 04
червня 2014 року, описку в якому
виправлено ухвалою того ж суду від 12
серпня 2014 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий: Судді: