АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/3387/14
інстанції Рахімова О.В.
Доповідач: Ігнатенко П.Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року листопада місяця 13 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця
М.П.Суддів:Воронцової Л.П. Ігнатенко
П.Я.При секретарі:Калюжному О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5, діючого в інтересах ОСОБА_6 на
рішення Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 29 вересня
2014 року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7, треті особи:
Каховський районний сектор УДМС
України в Херсонській області,
Каховський міський центр соціальних
служб для сім'ї, дітей та молоді, про
визнання особи такою, що втратила право
користування квартирою та зняття з
реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до
суду із вказаним вище позовом,
посилаючись на те, що вона є власницею
квартири АДРЕСА_1. В зазначеній
квартирі окрім неї зареєстровані її
син ОСОБА_8 та онука ОСОБА_7, яка останні
три роки проживає за адресою: АДРЕСА_2,
чим порушує вимоги Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні».
Відсутність відповідачки за місцем
реєстрації підтверджено актами членів
комісії КП «Каховська керуюча
компанія» від 10 квітня 2013 року, 17 червня
2013 року, 17 грудня 2013 року та 13 серпня 2014
року. За час спільного проживання
сторін в 2011 році ОСОБА_7 внаслідок
неправомірної поведінки, створювала
неможливі умови для позивачки як
власника, а після свого виселення -
чинить перешкоди у користуванні
квартирою, оскільки оплачувати
комунальні послуги доводиться за всіх
зареєстрованих осіб. Враховуючи
відсутність онуки без поважних причин
понад один рік за вказаною вище
адресою, просила визнати її такою, що
втратила право користування квартирою
та зняти з реєстраційного обліку.

Рішенням Каховського
міськрайонного суду Херсонської
області від 29 вересня 2014 року у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, діючий в
інтересах ОСОБА_6, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, просить рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове,
яким задовольнити позовні вимоги.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до апеляційного суду не
надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення в межах визначених
ст.303 ЦПК України, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст.156 ЖК України члени
сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням. Припинення сімейних
відносин з власником будинку (квартири)
не позбавляє їх права користування
займаним приміщенням.

Згідно ст. 405 ЦК України, яка регулює
спірні правовідносини, члени сім'ї
власника житла, які проживають разом з
ним, мають право на користування цим
житлом відповідно до закону. Частиною
другою цієї ж статті передбачено, що
член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Отже, підставою для визнання члена
сім'ї власника житла таким, що втратив
право на користування цим житлом, є
відсутність члена сім'ї понад один рік
без поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_6 є власником квартири АДРЕСА_1, в
якій окрім неї зареєстрований її син
ОСОБА_8 та онука ОСОБА_7 (а.с.9, 10-12).

З актів членів комісії КП «Каховська
керуюча компанія» від 10 квітня 2013 року,
17 червня 2013 року, 17 грудня 2013 року та 13
серпня 2014 року вбачається, що за місцем
реєстрації відповідачка не проживає
(а.с.14-16, 110).

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що відповідачка вимушено
вибула із спірного помешкання 10 серпня
2011 року, внаслідок сімейного конфлікту
з позивачкою, що підтверджується
зверненням ОСОБА_7 по досягненню
повноліття у лютому 2014 року до
Каховського міського центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді із заявою про отримання
допомоги у вирішенні складних життєвих
обставин, а також повідомленням
Каховського РВ УМВС України в
Херсонській області від 11.02.2014 року, з
якого вбачається, що ОСОБА_6 не дає
доступу до квартири для проживання
своїй онучці.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішенням Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 23 квітня
2014 року, яке ухвалою апеляційного суду
Херсонської області від 22 травня 2014
року було залишено без змін, відмовлено
ОСОБА_6 у задоволенні позовної заяви до
ОСОБА_7, треті особи: Каховський
районний сектор УДМС України в
Херсонській області, Каховській
міський центр соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоді, про усунення
перешкод у користуванні квартирою,
шляхом зняття з реєстраційного обліку
(а.с.43-45).

Окрім того, рішенням Каховського
міськрайонного суду Херсонської
області від 28 квітня 2014 року, яке
ухвалою апеляційного суду Херсонської
області від 24 червня 2014 року залишено
без змін, у справі за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_6, третя особа: міський центр
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді Каховської міської ради
Херсонської області, про усунення
перешкод у користуванні житловим
приміщенням та вселення, встановлено,
що ОСОБА_6 чинить ОСОБА_7 перешкоди у
користуванні квартирою, в якій
позивачка зареєстрована та якою має
право користуватися, внаслідок чого
остання не проживає у спірному
помешканні з поважних причин більше
двох років.

Таким чином, враховуючи положення ст.
ст. 10, 60 ЦПК України, згідно яких кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що позивачкою не
надано відповідних доказів як в суді
першої, так і апеляційної інстанції та
судом не встановлено обставин на
підтвердження факту відсутності
ОСОБА_7 без поважних причин понад один
рік у спірній квартирі, оскільки
достовірно встановлено, що остання не
має можливості проживати у цій
квартирі через те, що ОСОБА_6
перешкоджає їй у цьому. Умови для
застосування ст.ст. 157, 116 ЖК Української
РСР позивачкою не дотримані.

За таких обставин, підстав для
задоволення позову про визнання ОСОБА_7
такою, що втратила право користування
житловою площею - немає, в зв'язку з чим,
колегія судів погоджується із
висновком суду першої інстанції про
відмову у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_6

Посилання апелянта на застосування до
спірних правовідносин ч. 2 ст. 107 ЖК
Української РСР судовою колегією до
уваги не приймаються, оскільки вказана
норма не регулює спірні
правовідносини.

Щодо застосування до спірних
правовідносин роз'яснень, що містяться
п.23 постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про деякі питання, що виникли
у практиці застосування судами
Житлового кодексу України» від 12.04.1985
року №2, згідно якого розірвання
договору найму житлового приміщення за
вимогою наймодавця з мотиву
систематичного порушення наймачем або
членами його сім'ї правил співжиття (ч.4
ст.168 ЖК України) не потрібно, щоб у
відношенні до відповідачів попередньо
застосовувалися заходи попередження і
громадського впливу, зазначені в ч.1
ст.116 ЖК України, то такі доводи
апелянта позбавленні правового
обґрунтування, оскільки з матеріалів
справи вбачається, що між сторонами не
було укладено договору найму.

Інші доводи апелянта висновки суду
першої інстанції не спростовують і не
містять посилання на нові факти чи
засоби доказування, які б вказували на
незаконність ухваленого у справі
рішення, а тому підлягають відхиленню.

Оскільки порушень норм матеріального і
процесуального права, що можуть
слугувати підставою для скасування чи
зміни судового рішення, колегією
суддів не встановлено, то підстав для
задоволення апеляційної скарги не
вбачається, рішення законне та
обґрунтоване і має бути залишено без
змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, діючого в
інтересах ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 29 вересня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: