________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/1368/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2014 року

Київський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого - судді Коваленко О.Б.,

за участю - секретаря Маценко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Арсенал-Центр»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Арсенал» про
поновлення на роботі та виплату
компенсації за час вимушеного
прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовною
заявою до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Арсенал-Центр»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Арсенал» про
поновлення на роботі та виплату
компенсації за час вимушеного
прогулу.

Позивачка ОСОБА_1 пояснила суду,
що працювала в ТОВ «Арсенал» з 2005 року
по 22 вересня 2011 року на посаді
юрисконсульта. 22.09.2011 року позивачку
звільнили з роботи без попередження
за 2 місяця до дати звільнення та без
поважних причин. Звільнення відбулося
проти волі позивачки та її власного
бажання. Позивачка просить поновити
пропущений строк та задовольнити
позовні вимоги.

Представник відповідача -
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Арсенал-Центр» у
судове засідання не з'явився,
повідомлявся належним чином про час та
місце слухання справи, надав
заперечення в яких просив відмовити у
задоволенні позовної заяви ОСОБА_1,
оскільки з позивачкою ніколи не мав
трудових та інших правовідносин.

Представник відповідача-
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Арсенал» у судове
засідання не з'явився, повідомлявся
належним чином про час та місце
слухання справи, надав заперечення, в
яких позовні вимоги не визнав, вважав
необґрунтованими та пояснив суду, що
наказом №247-к від 22.09.2011року ОСОБА_1
звільнено з роботи на підставі п.1 ст.36
Кодексу законів про працю України.
Підставою для звільнення є угода
сторін. Звільнення ОСОБА_1 проведено на
підставі поданої заяви від 22 вересня 2011
року, якою позивачка самостійно обрала
підстави для припинення трудового
договору та вказала бажану дату
звільнення - 22 вересня 2011 року. Крім
того, позивачка ОСОБА_1 пропустила
місячний строк позовної давності для
звернення до суду з позовом про
поновлення на роботі.

Вислухавши позивачку, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що заява
задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні встановлено,
що наказом № 247-к від 22.09.2011 року
ОСОБА_1 звільнено з роботи на підставі
п.1 ст.36 Кодексу законів про працю
України. Підставою для звільнення є
угода сторін.

Відповідно до п.1 ч 1 ст.36 КЗпП
України підставою для звільнення
сторін є угода сторін.

Згідно до п.8 Постанови Пленуму
Верховного суду України « Про практику
розгляду судами трудових спорів» №9
від 06.11.1992 року при домовленості між
працівником і власником підприємства,
установи, організації або
уповноваженим ним органом про
припинення трудового договору за п.1
ст.36 КЗпП України (за згодою сторін)
договір припиняється в строк,
визначений сторонами. Анулювання такої
домовленості може мати місце лише при
взаємній згоді про це власника або
уповноваженого ним органу і
працівника.

У випадку звільнення позивачки з
роботи в ТОВ «Арсенал» наявні всі
вищевказані ознаки: волевиявлення про
припинення трудового договору за п.1
ст.36 КЗпП України здійснено
працівником, про що свідчить подана
ОСОБА_1 заява від 22.09.2011 року (а.с.47);
волевиявлення на припинення трудових
відносин за цією підставою з боку
роботодавця, про що свідчить наказ про
звільнення за №247-к від 22.09.2011 року;
сторонами визначено строк припинення
трудових відносин - 22.09.2011 року, без
дотримання передбаченого ст.38 КЗпП
строку для попередження працівником
роботодавця про наступне звільнення;
домовленість про припинення трудових
відносин сторонами не анульовано.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

При викладених обставинах суд
відмовляє в задоволенні заяви,
оскільки позивачка не надала доказів
на обґрунтування позову.

Крім того, позивачкою був
пропущений місячний строк для
звернення до суду, та ОСОБА_1 не
представлено письмових доказі в
обґрунтування поважності причин
пропуску строку звернення до суду.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 209 ч. 3, 212- 215ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Арсенал-Центр»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Арсенал» про
поновлення на роботі та виплату
компенсації за час вимушеного прогулу
- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
шляхом подання апеляційної скарги до
Київського районного суду м. Одеси
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Коваленко О. Б.