АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 601/1598/14-цГоловуючий у 1-й
інстанції Білосевич Г.С. Провадження №
22-ц/789/1155/14 Доповідач - Фащевська
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 р. колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду
Тернопільської області в складі:

головуючого - Фащевської Н.Є.

суддів - Щавурська Н. Б., Гурзель І. В.,

з участю секретаря-Панькевич Т.І.
позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Кременецького районного
суду від 14 серпня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Кренецького
районого суду від 14.08.2014 року позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх
видів заробітку відповідача, але не
менше мінімального розміру,
встановленого чинним законодавством.

Ухвалою Кременецького районного
суду від 28 серпня 2014 року заяву ОСОБА_2
про перегляд заочного рішення
Кременецького районного суду від 14.08.2014
року залишено без задоволення.

Додатковим рішенням Кременецького
районного суду від 9 жовтня 2014 року
доповнено резолютивну частину рішення
Кременецького районного суду від 14
серпня 2014 р. і визначено, що стягнення
аліментів слід проводити щомісячно,
починаючи з 28.07.2014 року до досягнення
дитиною повноліття. Вирішено питання
судових витрат.

ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою
на вищезазначене рішення
Кременецького районного суду,
посилаючись на те, що суд не прийняв до
уваги факт знаходження на його
утриманні повнолітньої дочки, яка
навчається, пристарілої матері.

Враховуючи наведене, апелянт просить
скасувати дане рішення суду і ухвалити
нове рішення, яким розмір аліментів
визначити у розмірі 1/6 частини всіх
видів заробітку.

Заслухавши доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи,
зазначені в апеляційній скарзі, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що 15.05.1993 року
між сторонами зареєстровано шлюб
Почаївською міською радою
Кременецького району Тернопільської
області, актовий запис №25.

Від даного шлюбу у сторін
народилась дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2,
яка на даний час є повнолітньою та син
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться
на утриманні позивача.

Згідно акту обстеження від 17.07.2014
року, затвердженого в.о. Міського
голови м. Почаїв, ОСОБА_1 проживає разом
з сином ОСОБА_3 понад 1,5 місяців за
адресою: АДРЕСА_1. За вказаною адресою
проживають також батьки ОСОБА_1 Даний
факт також стверджується і актом
обстеження від 21.10.2014 року, складеного
депутатом Почаївської міської ради та
представниками громадськості.

Неповнолітній ОСОБА_3 навчається
у 4-му класі Почаївської ЗОШ 1-111 ст., що
стверджується Довідкою від 24.11.2014 року
за №38.

ОСОБА_1, позивачка по справі
працює швачкою у ТОВ "Об'єднана мода
України" з 25.06.2014 року і її дохід за
період з 25.06.2014 р. по 31.08.2014 р. склав 4 250,60
грн., що стверджується довідкою № ОМ-070
від 12.09.2014 р.

Згідно довідки Бродівського
ГУМВС України у Львівській області від
19.08.2014 року за № 129 ОСОБА_2 працює
заступником начальника кримінальної
міліції Бродівського РВ ГУМВСУ в
Львівській області і його грошове
забезпечення за шість місяців 2014 року
становило 38 466 грн.

За змістом ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України
при визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до положень ст.183 СК
України розмір аліментів визначається
у частці від заробітку (доходу) матері,
батька дитини.

Мінімальний розмір на одну дитину
у відповідності до ст.182 СК України не
може бути меншим ніж 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції
ООН про права дитини від 20 листопада 1989
року, яка ратифікована постановою
Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27
лютого 1991 року та набула чинності для
України 27 вересня 1991 року, держава
визнає право кожної дитини на рівень
життя, необхідний для фізичного,
розумового, духовного, морального і
соціального розвитку дитини. Батьки
або інші особи, які виховують дитину,
несуть основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здібностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини.

Таким чином, колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції правильно
дійшов висновку, що відповідач
зобов'язаний та спроможний сплачувати
аліменти на утримання позивачки, з якою
проживає неповнолітній син. При
визначенні розміру аліментів, суд
врахував вимоги ч.1 ст.182СК України, в
тому числі матеріальний стан сторін,
наявність у сторін батьків, а тому
обґрунтовано визначив їх у розмірі ?
частини заробітку відповідача.

Факт проживання з відповідачем
повнолітньої дочки сам по собі не може
бути підставою для зменшення розміру
аліментів на неповнолітнього сина.

Будь-яких інших доказів, які б
спростовували висновки суду
відповідачем не надано.

Таким чином, рішення суду
відповідає вимогам закону та
встановленим обставинам по справі, а
тому підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Кременецького районного
суду від 14 серпня 2014 року залишити без
зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Н.Є. Фащевська