"14" листопада 2014 р.
Справа №150/794/14-ц
Провадження по справі №2/150/196/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2014 року
с.
Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької
області в складі:

головуючої: судді Цимбалюк Л.П.,

при секретарі Діденко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і
стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького районного суду
звернулася ОСОБА_1 з вище зазначеним
позовом, посилаючись на те, що сімейне
життя із ОСОБА_2 не склалося, відповідач
в добровільному порядку матеріальної
допомоги для утримання неповнолітньої
дитини не надає.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, подавши при цьому заяви про
розгляд справи у їх відсутність.
Позивач свої вимоги підтримує, просить
їх задоволити. Відповідач позовні
вимоги визнає і не заперечує проти
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів для утримання малолітньої
доньки до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання позову відповідачем суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Дослідивши та оцінивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що шлюб між
сторонами зареєстровано 10 жовтня 2011
року у відділі реєстрації актів
цивільного стану Чернівецького
районного управління юстиції
Вінницької області, актовий запис №22 /
а. с. 4/.

В подружжя від даного шлюбу є малолітня
донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 5/, яка
проживає з матір'ю та перебуває на її
утриманні /а.с. 6/.

Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу
України шлюб припиняється внаслідок
його розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду.

Причиною розпаду сім'ї є те, що у
подружжя розбіжні погляди на життя,
ведення домашнього господарства,
вирішення різного роду побутових та
сімейних питань, несумісність
характерів, на підставі чого в сім'ї
виникали сварки та різного роду
непорозуміння.

З'ясувавши фактичні взаємини подружжя
й дійсні причини позову, суд вважає, що
спільне подальше життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б як їх
інтересам, так і інтересам малолітньої
дитини, що відповідно до ст.112 Сімейного
кодексу України дає підстави для
розірвання шлюбу.

В добровільному порядку відповідач
відмовляється надавати матеріальну
допомогу для утримання неповнолітньої
дитини.

Статтею 180 Сімейного кодексу України
встановлено, що батьки повинні
утримувати своїх неповнолітніх дітей.
В разі ухилення від цього обов'язку
кошти на утримання дітей стягуються у
судовому порядку за ч.3 ст.181 цього
Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного
кодексу України / із змінами, внесеними
згідно із Законом України від 22.09.2005
року, № 2901 - 4 / мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
за винятком випадків, передбачених
ст.184 цього Кодексу.

Статтею 7 Закону України «Про державний
бюджет України на 2014 рік» від 16 січня 2014
року, № 719-VII затверджено прожитковий
мінімум для тих, хто відноситься до
основних соціальних і демографічних
груп населення, зокрема, дітей віком до
6 років: з 1 січня - 1032 гривні, з 1 липня -
1059 гривень, з 1 жовтня - 1102 гривні; дітей
віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 1286
гривень, з 1 липня - 1320 гривень, з 1 жовтня
- 1373 гривні.

Визначаючи розмір аліментів, суд
враховує стан здоров'я відповідача -
здоровий, відсутність у нього інших
дітей чи утриманців, матеріальне
становище дитини та платника
аліментів.

Відповідач погоджується сплачувати
аліменти, а тому суд з врахуванням вище
викладеного рахує, що обґрунтованим і
справедливим буде розмір аліментів у
розмірі 1/4 усіх видів заробітку, але не
менше 30% від прожиткового мінімуму,
затвердженого статтею 7 Закону України
«Про державний бюджет України на 2014
рік» від 16 січня 2014 року, № 719-VII для
дитини відповідного віку щомісячно до
досягнення дитиною повноліття.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК
України з відповідача слід стягнути в
дохід держави судовий збір, від сплати
якого звільнено позивача.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України
допустити рішення щодо стягнення
аліментів до негайного виконання в
частині стягнення суми платежу за один
місяць.

На підставі ст., ст. 105, 110, 112, 235 ч.8, 180, 182,
184 Сімейного кодексу України, керуючись
ст., ст.10, 11, 60, ст.81 ч.3, 88 ч.3, 174 ч.4, 212 - 215,
п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити в повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
який зареєстрований 10 жовтня 2011 року у
відділі реєстрації актів цивільного
стану Чернівецького районного
управління юстиції Вінницької області,
актовий запис №22.

За вибором позивачача залишити їй
прізвище ОСОБА_1, яке взято нею при
укладенні шлюбу, що розірвано.

При реєстрації розірвання шлюбу в
органах РАЦСу стягнути з ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 державне мито в дохід держави в
розмірі по 8 /вісім/ гривень 50 копійок з
кожного.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1
аліменти для утримання неповнолітньої
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
з усіх видів заробітку, але не менше 30%
від затвердженого прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку,
починаючи з 21.08.2014 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
понесені нею при зверненні до суду
судові витрати - судовий збір в розмірі
243 /двохсот сорока трьох/ гривень 60
копійок.

Допустити рішення до негайного
виконання в частині стягнення суми
платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Вінницької області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення установлених строків,
залишається без розгляду, якщо
апеляційний суд за заявою особи, яка її
подала, не знайде підстав для
поновлення строку.

Суддя:
Цимбалюк Л.П.