Номер провадження 6/754/1299/14
У Х В А Л А

Іменем України

19.11.2014 Деснянський районний суд
м. Києва в складі:

головуючого судді Мальченко
О.В.

при секретарі
Яремус-Байсановій А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві подання
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції м. Києва Ельбабаєва Баходіра
Бекмурадовича про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України боржника ОСОБА_2 ,

в с т а н
о в и в :

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції м. Києва Ельбабаєв Б.Б.
звернувся до суду з поданням про
тимчасову заборону виїзду за межі
України боржнику ОСОБА_2 , посилаючись
на невиконання останнім рішення
Солом»янського районного суду м. Києва
про стягнення з нього на користь
ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 105
046 грн. 44 коп .

В судовому засіданні державний
виконавець Відділу державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції м. Києва
Ельбабаєв Б.Б. вищезазначене подання
підтримав з обставин , що викладені у
поданні .

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи
у праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів ( посадових осіб )
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання,
зазначене в частині першій цієї
статті, без виклику чи повідомлення
сторін та інших заінтересованих осіб
за участю державного виконавця.

З метою належного з'ясування
обставин вищезазначене подання було
призначено до розгляду в судовому
засіданні.

Вислухавши пояснення державного
виконавця , оглянувши матеріали
виконавчого провадження № 42776309 суд
приходить до наступного .

Відповідно до п.18 ст.11 Закону України
" Про виконавче провадження "
державний виконавець має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження
у праві виїзду боржника - фізичної
особи, або керівника боржника -
юридичної особи за межі України - до
виконання зобов'язань за рішенням.

Закон України "Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України" від 21 січня 1994 року регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Пунктом 5 ч.1 ст.6 вказаного Закону
передбачено як підставу для
тимчасового обмеження у праві виїзду
за кордон - ухилення громадянина
України від виконання ним зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи) - до виконання зобов'язань.

Відповідно до ч.1 п.18 ч.3 ст. 11 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії, в тому
числі у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної
особи або керівника боржника -
юридичної особи за межі України - до
виконання зобов'язань за рішенням суду.

Зі змісту наведених норм вбачається, що
тимчасове обмеження у праві виїзду
боржника за межі України можливе лише
за умов ухилення боржника від
виконання зобов'язань покладених на
нього за рішенням суду або Законом
України "Про виконавче провадження".

Особа, яка має невиконані зобов'язання,
не може вважатися винною в ухиленні від
їх виконання, поки не буде доведено
протилежного. Під поняттям "ухилення"
від виконання зобов'язань, покладених
на боржника рішенням, варто розуміти
будь-які свідомі діяння ( дії або
бездіяльність) боржника, спрямовані на
невиконання відповідного обов'язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад наявність
коштів, майна тощо) і цьому не заважають
будь-які незалежні від нього об'єктивні
обставини. На момент звернення з
поданням до суду, факт ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням, повинен
вже відбутися і бути об'єктивно наявним
та вбачатися з матеріалів виконавчого
провадження.

Таким чином , Законом встановлено
юридичні санкції у вигляді тимчасового
обмеження у праві виїзду не за
наявності факту невиконання
зобов'язань, а при ухиленні боржника
від їх виконання. Право державного
виконавця на звернення з поданням до
суду про тимчасове обмеження права
виїзду за межі України виникає
винятково у випадку доведення фактів
умисного ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
суду зобов'язань. Поряд з цим, про
ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків у виконавчому провадженні
може свідчити невиконання ним своїх
обов'язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону
України «Про виконавче провадження»,
зокрема, утримання від вчинення дій,
які унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення; не надання у строк,
встановлений державним виконавцем,
достовірних відомостей про свої доходи
та майно, у тому числі про майно, яким
він володіє спільно з іншими особами,
про рахунки у банках чи інших
фінансових установах; письмове
повідомлення державному виконавцю про
майно, що перебуває в заставі або в
інших осіб, а також про кошти та майно,
належні боржникові від інших осіб тощо.

З оглянутих в судовому засіданні
матеріалів виконавчого провадження
№ 42776309 вбачається , що державним
виконавцем вживались заходи
спрямовані на виконання
вищезазначеного рішення суду та
виявлення майна боржника . Майна , яке
б належало боржнику на праві
власності на час розгляду подання
не виявлено .

02.07.2014 р. боржник повідомив
державного виконавця про місце
роботи та просив направити
виконавчий лист для подальшого
виконання за вказаним у заяві місцем
роботи - ТОВ «Бухоблік і торгівля
автоматизація».

30.10.2014 р. державним виконавцем
направлено до правоохоронних органів
подання про вирішення питання щодо
притягнення боржника ОСОБА_2 до
кримінальної відповідальності за
невиконання рішення суду .

05.11.2014 р. державним виконавцем
винесено постанову про звернення
стягнення заборгованості на
заробітну плату боржника та
направлено виконавчий документ за
місцем роботи останнього для
виконання .

Таким чином , з встановлених судом
обставин вбачається факт
невиконання боржником рішення суду
про стягнення заборгованості.

Будь-яких належних доказів, які б
свідчили саме про ухилення боржника
від виконання зобов'язань, а саме: не
надання у строк, встановлений
державним виконавцем, достовірних
відомостей про свої доходи та майно, у
тому числі про майно, яким він володіє
спільно з іншими особами, про рахунки у
банках чи інших фінансових установах;
не повідомлення державного виконавця
про майно, що перебуває в заставі або в
інших осіб, а також про кошти та майно,
належні боржникові від інших осіб тощо,
державним виконавцем суду не надано та
наявність такого майна державним
виконавцем не встановлено .

Відповідно до ст. 33 Конституції
України передбачено, що кожному, хто
на законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

На підставі викладеного
,керуючись ст. 3771-1 ЦПК України , суд

у х в а л и в :

Подання державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції м. Києва про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України боржнику ОСОБА_2 - залишити
без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом п'яти днів з моменту
отримання копії ухвали.

Суддя :

.