Справа № 539/2363/14-ц
РІШЕННЯ

заочне

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року
Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Яценка
В. В.

при секретарі : Карпенко Т.П.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Лубни
цивільну справу за позовом Прокурора
Полтавського району Денисюк Л.М. в
інтересах держави в особі Полтавської
обласної ради, Полтавської районної
ради, Супрунівської сільської ради
Полтавського району, третя особа
Державна інспекція сільського
господарства у Полтавській області до
ОСОБА_1 про відшкодування витрат
сільськогосподарського виробництва, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач Прокурор Полтавського
району Денисюк Л.М. , в інтересах
держави в особі Полтавської обласної
ради, Полтавської районної ради,
Супрунівської сільської ради
Полтавського району, третя особа
Державна інспекція сільського
господарства у Полтавській області
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про
відшкодування витрат
сільськогосподарського виробництва.

Позов мотивував тим, що 18.08.2011 року
передано у власність відповідачу
ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,10 га.
для індивідуального дачного
будівництва за рахунок земель запасу,
ненаданих у власність та користування
за межами населених пунктів та
території Супрунівської сільської
ради, за яку передбачено сплату втрат
сільськогосподарського виробництва.

З метою погашення заборгованості,
31.07.2013 року Держсільгоспінспекцією в
Полтавській області було направлено
лист відповідачу ОСОБА_1 з проханням
добровільно сплатити не відшкодовані
втрати.

Станом на 01.03.2014 року втрати
сільськогосподарського виробництва в
сумі 7837,00 грн. відповідачем ОСОБА_1, який
отримав земельну ділянку для
індивідуального дачного будівництва
за рахунок земель
сільськогосподарського призначення на
території Супрунівської сільської
ради, не відшкодовані.

Несплата втрат
сільськогосподарського
виробництва відповідачем ОСОБА_1
порушує інтереси держави в особі
Полтавської обласної ради, Полтавської
районної ради та Супрунівської
сільської ради у сфері контролю за
використанням та охороною земель,
ефективного використання земельних
ресурсів.

Прохає суд постановити рішення,
яким стягнути з ОСОБА_1 на користь
Держави втрати
сільськогосподарського виробництва в
сумі 7837,00 грн., а також понесені судові
витрати.

В судовому засіданні
представником позивача прокурором
Космач І.С. позовні вимоги були
підтримані повністю.

Відповідач по справі ОСОБА_1
будучи повідомленим належним чином про
день і час розгляду справи, про що
мається оголошення в засобах масової
інформації газеті "Зоря Полтавщини" , в
судове засідання не з"явився, про
причини неявки суд не повідомив, що дає
суду підстави слухати справу у його
відсутність з винесенням заочного
рішення.

Головуючий ухвалив провести
заочний розгляд справи.

Суд, заслухавши представника позивача,
перевірив та дослідив матеріали справи
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що до
прокуратури Полтавського району, в
порядку ст. 10 Закону України «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель», надійшли матеріали з
Державної інспекції сільського
господарства в Полтавській області,
щодо відшкодування громадянами втрат
сільськогосподарського виробництва,
загальною сумою 73,748 тис. гри.,
зумовлених вилученням земель
сільськогосподарського призначення
площею 0,9 га на території Супрунівської
сільської ради Полтавського району
Полтавської області.

Так, згідно матеріалів,
Держсільгоспінспекція в Полтавській
області, відповідно до покладених на
неї завдань, здійснює державний нагляд
(контроль) за дотриманням порядку
визначення та відшкодування втрат
сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва.

Відповідно до абз.З п.4 Порядку
визначення втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва, які
підлягають відшкодуванню,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 листопада 1997р.
№ 1279 територіальні органи
Держземагенства в 5-денний строк з
моменту затвердження розрахунку
розміру втрат, які підлягають
відшкодуванню, надсилають копію
затвердженого розрахунку до
відповідного територіального органу
Держсільгоспінспекції для здійснення
контролю за своєчасним відшкодуванням
втрат.

За письмовим повідомленням
Головного Управління Держземагенства
в Полтавській області, розпорядженням
Голови Полтавської районної державної
адміністрації №812 від 18.08.2011 року
затверджено проект землеустрою та
передано у власність ОСОБА_1 земельну
ділянку площею 0,10 га для
індивідуального дачного будівництва
за рахунок земель запасу, ненаданих у
власність та користування за межами
населених пунктів та території
Супрунівської сільської ради, за яку
передбачено сплату втрат
сільськогосподарського виробництва.

Відповідно ст. 50 Закону України
«Про землеустрій», проекти землеустрою
щодо відведення земельних ділянок
включають, зокрема, розрахунок розміру
втрат сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва (у
випадках, передбачених законом) та
погоджуються в порядку, встановленому
Земельним кодексом України. Отже, в
день погодження та затвердження
проекту землеустрою погоджуються та
затверджуються також розрахунки
розміру втрат сільськогосподарського
та лісогосподарського виробництва.

З метою погашення заборгованості,
31.07.2013 року Держсільгоспінспекцією в
Полтавській області підготовлений
відповідний лист гр. ОСОБА_1 з проханням
добровільно сплатити не відшкодовані
втрати, який направлений
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення поштового відправлення.

Станом на 01.03.2014 року, згідно
виписок Державного казначейства, та
інформаційної довідки Супрунівської
сільської ради №209/02-27 від 12.06.2014 року,
втрати сільськогосподарського
виробництва в сумі 7837,00 грн., гр. ОСОБА_1,
який отримав земельну ділянку для
індивідуального дачного будівництва
за рахунок земель
сільськогосподарського призначення на
території Супрунівської сільської
ради, не відшкодовані.

Нормативи втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва, які
підлягають відшкодуванню передбачені
п. 4 «Порядку визначення втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва, які
підлягають відшкодуванню»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.1 1.1997р. №1279:
«Відшкодування втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва,
спричинених вилученням
сільськогосподарських і лісових угідь
для цілей, не пов'язаних із веденням
сільського і лісового господарства,
провадиться юридичними і фізичними
особами в двомісячний термін після
затвердження в установленому порядку
проекту відведення їм земельних
ділянок...».

Згідно ст.ст. 207, 209 Земельного
кодексу України втрати
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва
включають втрати
сільськогосподарських угідь, лісових
земель та чагарників, а також втрати,
завдані обмеженням у
землекористуванні та погіршенням
якості земель.

Відшкодуванню підлягають втрати
сільськогосподарських угідь (ріллі,
багаторічних насаджень, перелогів,
сінокосів, пасовищ), лісових земель та
чагарників як основного засобу
виробництва в сільському і лісовому
господарстві внаслідок вилучення
(викупу) їх для потреб, не пов'язаних із
сільськогосподарським і
лісогосподарським виробництвом.

Втрати сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва
визначаються у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України. Державний
комітет України по земельних ресурсах
у листі «Про функціонування відділів
технічного нагляду та перелік робіт з
охорони земель» від 23.04.1996 року №720/07
(чинний на момент подання позову)
конкретизує цільове використання
бюджетних надходжень від втрат
сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва, а
саме: освоєння боліт, мілководь,
водоймищ, чагарників, лісів,
кам'янистих місць, солонців і
солончаків, ділянок, що вивільняються
з-під господарських дворів, садиб тощо,
та інших непродуктивних земель у
сільськогосподарські угіддя або для
створення лісових насаджень; засипка
та виположування ярів, освоєння
схилових земель під багаторічні
насадження та кормові угіддя,
будівництво комплексу гідротехнічних
споруд для захисту земель від ерозії,
підтоплення, зсувів тощо та під'їзних
схилів до земельних ділянок, що
освоюються; рекультивація порушених
земель, хімічна меліорація, залуження
багаторічними травами еродованої та
забрудненої шкідливими речовинами
ріллі, посів сільгоспкультур на
ділянках біологічної рекультивації
земель, проведення інших робіт з
освоєння нових земель і підвищення їх
родючості; будівництво і реконструкція
зрошувальних систем з джерелами
зрошення, осушувальних систем, захист
сільгоспугідь і лісових насаджень від
підтоплення і висушення, розкорчовка
списаних лісових і багаторічних
плодових насаджень; проведення
топографо- геодезичних, ґрунтових,
геоботанічних та інших обстежень і
розвідок, а також проектних робіт,
пов'язаних з освоєнням нових земель та
підвищенням їх родючості або
поліпшенням наявних земель та розробка
проектів землеустрою з
контурно-меліоративною організацією
території, регіональних програм і схем
з охорони земель.

Отже, цільове використання
коштів, які надходять у порядку
відшкодування втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва,
спрямоване на компенсацію суспільству,
державі, а не певній територіальній
громаді, негативних наслідків, в тому
числі, внаслідок вилучення земель.

Втрати сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва,
зумовлені вилученням
сільськогосподарських угідь, лісових
земель та чагарників, підлягають
відшкодуванню і зараховуються до
відповідних бюджетів у порядку,
визначеному Бюджетним кодексом
України.

Відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.69
Бюджетного кодексу України кошти від
відшкодування втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва, що
зараховуються у розмірі: 100 відсотків -
до бюджетів міст Києва та Севастополя,
25 відсотків - до бюджету Автономної
Республіки Крим та обласних бюджетів, 75
відсотків - до бюджетів міст
республіканського Автономної
Республіки Крим та обласного значення,
15 відсотків - до районних бюджетів, 60
відсотків - до бюджетів міст районного
значення, селищ і сіл.

Відповідно до ст.43 Бюджетного
кодексу України казначейське
обслуговування бюджетних коштів
забезпечує Державне казначейство
України.

Згідно ст. 14 Конституції України
встановлено, земля є основним
національним багатством, що перебуває
під особливою охороною держави.

Позивач при подачі позову до суду
звільнений від сплати судового збору, а
тому судовий з бір в сумі 243 грн. 60 коп.
підлягає стягненню з відповідача
ОСОБА_1 на користь держави.

Також, суд вважає, що з
відповідача ОСОБА_1 на користь
Супрунівської сільської ради
Полтавського району необхідно
стягнути понесені витрати за
публікацію оголошення в газеті "Зоря
Полтавщина" в сумі 216 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 15, 60 , 212, 213, 214, 224-227 ЦПК України,
ст. ст. 14, 121 Конституції України, ст.
ст.1,125,126,207,209 Земельного Кодексу
України, ст.ст.2,3, 16 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Прокурора
Полтавського району в інтересах
Держави в особі Полтавської обласної
ради, Полтавської районної ради,
Супрунівської сільської ради
Полтавського району - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІПН - відсутній,
на користь Держави (одержувач ГУДКСУ в
Полтавському районі/21110000, код ЄРДПОУ
38019526, МФО 831019, р/р 0415, Супрунівська
сільська рада, «Грошові кошти від
відшкодування втрат
сільськогосподарського виробництва»)
втрат сільськогосподарського
виробництва в сумі 7837,00 (сім тисяч
вісімсот тридцять сім) грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІПН - відсутній ,
мешканця АДРЕСА_1 на користь
Супрунівської сільської ради
Полтавського району ( с.Супрунівка, вул.
Леніна, 3) понесені судові витрати в
розмірі 216 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІПН - відсутній ,
мешканця АДРЕСА_1 на користь держави
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
протягом 10 днів з моменту проголошення
рішення чи отримання копії.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, яка
подається протягом 10 днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду
Яценко В. В.