Провадження №22-ц/784/3143/14
провадження № 22ц-784/3143/2014
Головуючий у першій інстанції: Гуденко
Доповідач в апеляційній інстанції:
У Х В А Л А

іменем України

20 листопада 2014 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Лівінського І.В., Шаманської
Н.О.,

при секретарі судового засідання
Свіщуку О.В.,

за участі: позивача ОСОБА_3, його
представника ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

представника третьої особи - Головного
управління Державної казначейської
служби України у Миколаївській області
Волкова А.С.,

представника третьої особи -
Департаменту соціального захисту
населення Миколаївської обласної
державної адміністрації Єльчієвої О.Р.,

прокурора Дзюбан О.В.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

Миколаївської митниці Міністерства
доходів і зборів України

на рішення Центрального районного суду
м. Миколаєва від 8 жовтня 2014 року

за позовом

ОСОБА_3 до Миколаївської митниці
Міністерства доходів і зборів України
(далі -Миколаївська митниця), треті
особи: Департамент соціального захисту
населення Миколаївської обласної
державної адміністрації (далі -
Департамент соцзахисту), Головне
управління Державної казначейської
служби України у Миколаївській області
(далі - ГУ ДКСУ у Миколаївській області)
про повернення безпідставно набутих
коштів, -

в с т а н о в и л а:

В серпні 2014 року ОСОБА_3 звернувся з
позовом до Миколаївської митниці про
повернення безпідставно набутих
коштів.

Позивач зазначав, що з 27 листопада 2012
року на тимчасовому зберіганні під
митним контролем знаходився
автомобіль "Toyota Corola Matrix", який був
подарований громадянином Канади
Департаменту соцзахисту, як
гуманітарна допомога для подальшої
передачі дитині інваліду - ОСОБА_6

5 червня 2013 року Департаментом
соцзахисту видано наказ про видачу
зазначеного автомобіля. Однак, при
цьому Департамент соцзахисту повинен
був оплатити Миколаївській митниці 6440
грн. 35 коп. за зберігання автомобіля.

Оскільки у Департамента соцзахисту не
було бюджетних коштів для таких виплат,
позивач погодився оплатити рахунок за
зберігання автомобіля за власні кошти.

Посилаючись на те, що відповідачем
безпідставно прийнято від нього сплату
за зберігання автомобіля, обов'язок по
сплаті якого перебував на третій особі
- Департаменті соцзахисту, позивач
просив стягнути з відповідача 6440 грн.35
коп. безпідставно сплачених ним коштів.

Рішенням Центрального районного
суду м. Миколаєва від 8 жовтня 2014 року
позов задоволено. Постановлено
стягнути з Миколаївської митниці на
користь позивача 6440 грн. 35 коп.
безпідставно отриманих коштів.

В апеляційній скарзі
Миколаївська митниця посилаючись на
незаконність та необґрунтованість
рішення суду, порушення судом норм
процесуального та матеріального права,
просила його скасувати та ухвалити
нове, яким в задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які приймали участь у справі,
дослідивши докази по справі в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається із змісту ч. 1, 3 ст. 204 МК
України, загальний строк тимчасового
зберігання товарів під митним
контролем становить 90 календарних днів
та може бути продовженим органом
доходів і зборів не більше ніж на 30
днів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 238 МК України
обов'язковій передачі органу доходів і
зборів для зберігання підлягають
товари, які до закінчення встановлених
ст. 204 цього Кодексу строків
тимчасового зберігання під митним
контролем на складах тимчасового
зберігання, складах організацій -
отримувачів гуманітарної допомоги,
митних складах не були задекларовані
власником або уповноваженою ним особою
до відповідного митного режиму.

Судом встановлено, що 2 листопада 2012
року громадянин Канади подарував
Департаменту соцзахисту автомобіль
"Toyota Corola Matrix", як гуманітарну допомогу
для подальшої передачі дитині-інваліду
- ОСОБА_6

Вказаний автомобіль перебував на
тимчасовому зберіганні під митним
контролем з 27 листопада 2012 року по 5
червня 2013 року. При цьому, з 1 квітня 2013
року за актом прийому-передачі
автомобіль був прийнятий на зберігання
на склад Миколаївської митниці, у
зв'язку із закінченням строків,
передбачених ст.204 МК України, в межах
яких дозволяється не сплачувати митні
збори (а.с. 100).

На складі автомобіль перебував
протягом 61 доби, в зв'язку з чим
Миколаївська митниця направила до
Департаменту соцзахисту рахунок за
зберігання автомобіля в сумі 6440 грн. 35
коп. (а.с. 10)

Згідно ч. 6 ст. 239 МК України витрати
органів доходів і зборів на зберігання
товарів, транспортних засобів,
зазначених у пунктах 1-5 частини першої
та у частині п'ятій статті 238 цього
Кодексу, відшкодовуються власниками
цих товарів, транспортних засобів або
уповноваженими ними особами. Розмір
суми, що підлягає відшкодуванню,
визначається центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, і
розраховується в порядку,
передбаченому для визначення
собівартості платних послуг.

Отже, платником витрат на зберігання
автомобіля мав бути Департамент
соцзахисту. Однак, зазначені витрати
оплатив ОСОБА_3 (а.с. 19)

Відповідно до ч. 1 ст.1212 ЦК України
особа, яка набула майно за рахунок
іншої особи (потерпілого) без
достатньої підстави (безпідставне
набуте майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Такий же
обов'язок виникає, коли підстава, на
якій придбано майно, згодом відпала.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що
витрати на зберігання автомобіля були
безпідставно оплачені позивачем
замість Департаменту соцзахисту, а
тому відповідач повинен повернути
зазначену суму позивачу.

До того ж, розпорядженням Кабінету
Міністрів України від 15 січня 2014 року №
21-р «Деякі питання зберігання вантажів
(товарів), визнаних гуманітарною
допомогою, на складах органів доходів і
зборів», (із змінами, внесеними згідно з
Розпорядженням КМ № 579-р від 27 травня 2014
року), погоджено невключення до строку
зберігання на складах органів доходів
і зборів вантажів (товарів), визнаних
гуманітарною допомогою, строку їх
перебування на таких складах у період з
дня набрання чинності Законом України
«Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
діяльності Міністерства фінансів
України, Міністерства економічного
розвитку і торгівлі України, інших
центральних органів виконавчої влади,
діяльність яких спрямовується та
координується через відповідних
міністрів» (який набрав чинності з 1
грудня 2012 року) до 1 липня 2014 року.

Отже, підстави для отримання
Миколаївською митницею 6440 грн. 35 коп. в
рахунок зберігання автомобіля,
визнаного гуманітарною допомогою,
відпали.

Доводи апелянта про те, що Миколаївська
митниця не може бути відповідачем за
даним позовом, тому що не перебуває в
жодних правовідносинах з позивачем, в
тому числі і по оплаті витрат на
зберігання вказаного автомобіля, є
необґрунтованими.

Як вбачається з квитанції від 11 червня
2013 року, платником витрат за зберігання
автомобіля зазначений ОСОБА_3 (а.с. 19).

Зазначені обставини сторони не
заперечують.

Інших доводів, які б спростовували
висновки суду чи доводили б порушення
ним норм цивільного законодавства,
апеляційна скарга не містить. Тому
підстав для скасування судового
рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Миколаївської
митниці Міністерства доходів і зборів
України відхилити, а рішення
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 8 жовтня 2014 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але протягом двадцяти
днів може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: Судді: