Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"10" листопада 2014 р.Дніпровський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого
судді Марцинкевич В.А.

при секретарі
Бовкун О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Дніпровського
районного суду м. Києва цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, Відділ у
справах громадянства, іміграції та
реєстрації фізичних осіб
Дніпровського районного управління
ГУМВС України в м. Києві, Служба у
справах дітей Дніпровської районної у
м. Києві державної адміністрації про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
усунення перешкод у користуванні
власністю шляхом зняття відповідачів
з реєстраційного обліку,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
усунення перешкод у користуванні
власністю шляхом зняття відповідачів
з реєстраційного обліку, мотивуючи
свої вимоги тим, що вона являється
власницею квартири, за адресою
АДРЕСА_1, що була придбана нею на
підставі договору дарування від 10.10.1995
року, посвідченого Державним
нотаріусом 16-ї Київської державної
нотаріальної контори Дорофеєвою Т.М.
Колишнім власником квартири був
ОСОБА_5 (син) на підставі Свідоцтва про
право власності на житло, видане
Відділом приватизації житла
Харківської районної державної
адміністрації м. Києва від 28.08.1995 року.

Відповідно до довідки Ф№3 від 23.06.2014
року виданої ЖРЕО № 407 КП ,,Керуюча
дирекція Дніпровського району м. Києва"
в квартирі зареєстровані: ОСОБА_5,
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 проживали у квартирі, як члени
сім'ї власника житла.

Рішенням Дніпровського районного
суду м. Києва від 31.10.2007 року шлюб між
моїм сином ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було
розірвано.

У період з 1999 року і по теперішній
час її син ОСОБА_5 знаходиться у
постійних закордонних відрядженнях.
Колишня дружина її сина, ОСОБА_2 разом з
онуком ОСОБА_4 у належній їй на праві
власності квартирі, не проживають.
ОСОБА_2 перебуваючи у шлюбі з іншим
чоловіком, народила син ОСОБА_3 якого
зареєструвала 28.05.2009 року у квартирі
АДРЕСА_1.

Позивач в судове засідання не
з'явилася надали суду заяву, в якій
просила розглядати справу за її
відсутності, позовні вимоги підтримала
повністю, проти винесення заочного
рішення не заперечувала.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
повідомлені судом належним чином про
час та місце розгляду справи, у судове
засідання повторно не з'явилися і не
повідомили суд про причини неявки.

Третя особа ОСОБА_5 повідомлений судом
належним чином про час та місце
розгляду справи, у судове засідання
повторно не з'явився і не повідомив
суд про причини неявки.

Третя особа: представник відділу у
справах громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб
Дніпровського районного управління
ГУМВС України в м. Києві повідомлений
судом належним чином надали суду
заяву, в якій просили розглядати справу
за їх відсутності.

Третя особа: представник служба у
справах дітей Дніпровської районної у
м. Києві державної адміністрації
повідомлений судом належним чином про
час та місце розгляду справи, у судове
засідання повторно не з'явився і не
повідомив суд про причини неявки.

У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК
України, суд вважає можливим
розглянути справу на підставі наявних
в ній даних та доказів - в порядку
заочного розгляду.

Дослідивши письмові матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5,
Відділ у справах громадянства,
іміграції та реєстрації фізичних осіб
Дніпровського районного управління
ГУМВС України в м. Києві, Служба у
справах дітей Дніпровської районної у
м. Києві державної адміністрації про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
усунення перешкод у користуванні
власністю шляхом зняття відповідачів
з реєстраційного обліку підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що власницею
квартири, за адресою АДРЕСА_1,
являється ОСОБА_1. Дана квартира була
придбана нею на підставі договору
дарування від 10.10.1995 року, посвідченого
Державним нотаріусом 16-ї Київської
державної нотаріальної контори
Дорофеєвою Т.М. Колишнім власником
квартири підставі Свідоцтва про право
власності на житло, видане Відділом
приватизації житла Харківської
районної державної адміністрації м.
Києва від 28.08.1995 року був її син ОСОБА_5.

Відповідно до довідки Ф№3 від
23.06.2014 року виданої ЖРЕО № 407 КП
,,Керуюча дирекція Дніпровського
району м. Києва" в квартирі
зареєстровані: ОСОБА_5 (син) ОСОБА_2
(колишня невістка) ОСОБА_4, ОСОБА_3.

Відповідачка ОСОБА_2 проживала у
АДРЕСА_1 разом з дітьми ОСОБА_3, ОСОБА_4,
як члени сім'ї власника житла.

Рішенням Дніпровського районного
суду м. Києва від 31.10.2007 року шлюб між
ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було розірвано.

У період з 1999 року і по теперішній
час ОСОБА_5 знаходиться у постійних
закордонних відрядженнях і за
вказаною адресою не проживає. ОСОБА_2
перебуваючи у шлюбі з іншим чоловіком,
має сина ОСОБА_3 якого зареєструвала
28.05.2009 року у квартирі АДРЕСА_1.

Необхідність визнати ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили
право користування жилим приміщенням,
а саме квартирою АДРЕСА_1 позивач
обгрунтовує необхідністю зняття їх з
реєстраційного обліку.

Відповідно до ст.71 Житлового
кодексу України при тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається житлове
приміщення на протязі шести місяців, а
відповідно до ст.72 Житлового кодексу
України визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням внаслідок відсутності
цієї особи понад встановлені строки
проводиться в судовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України
член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними і
власником житла або законом.

Відповідно ст. 65 Житлового кодексу
УРСР, наймач вправі у встановленому
порядку за письмовою згодою всіх
членів сім'ї, які проживають разом з
ним, вселити в займане приміщення свою
дружину, дітей, батьків, а також інших
осіб.

Згідно ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на майно яке
вона здійснює відповідно до закону за
своєю волею, незалежно від волі інших
осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові
належить право володіння, користування
та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 386 ЦК України позивач,
як власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні його
права користування та розпорядження
своїм майном.

Згідно ст. 57 Цивільного процесуального
кодексу України доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи.

Письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяги з них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи. (ч.1 ст.64 Цивільного
процесуального кодексу України.

Разом з тим, відповідно до частини
першої ст. 7 Закону України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" визначено, що
зняття з реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або право користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісного відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Відповідно до частини третьої ст. 212
Цивільного процесуального кодексу
України, суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Таким чином, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги позивача ОСОБА_7
підлягають до задоволення, наявні
підстави для визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 такими, що втратили право
користування житловою площею, а саме
квартирою АДРЕСА_1 та зняття їх з
реєстрації за вказаною адресою.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 316, 317, 386 , 405 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 71, Житлового
кодексу УРСР, ст.ст. 10, 57, 58, 60, 209, 212-215, 226,
294 Цивільного процесуального кодексу
України, суд,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5,
Відділ у справах громадянства,
іміграції та реєстрації фізичних осіб
Дніпровського районного управління
ГУМВС України в м. Києві, Служба у
справах дітей Дніпровської районної у
м. Києві державної адміністрації про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
усунення перешкод у користуванні
власністю шляхом зняття відповідачів
з реєстраційного обліку - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою,
що втратила право користування
житловим приміщенням, а саме квартирою
АДРЕСА_1

Визнати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, такою,
що втратила право користування
житловим приміщенням, а саме квартирою
АДРЕСА_1

Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, такою,
що втратила право користування
житловим приміщенням, а саме квартирою
АДРЕСА_1

Виконання рішення суду в частині
зняття ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 з
реєстраційного обліку за адресою:
АДРЕСА_1 покласти на Відділ
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Дніпровського РУГУ МВС
України в м. Києві.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я :