Провадження № 2/522/7156/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2014 року

Приморський районний суд м. Одеси у
складі :

Головуючого-судді: Абухіна Р.Д.

за участю секретаря : Гонтар Н.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Комунального підприємства
"Теплопостачання міста Одеси" до
ОСОБА_1 - "Про стягнення
заборгованості", -

за зустрічним позовом ОСОБА_1 до
Комунального підприємства
"Теплопостачання міста Одеси", - « про
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення моральної шкоди", -

ВС Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, по
якому просить суд стягнути на користь
КП "Теплопостачання м. Одеси" з
відповідача заборгованість за спожиті
послуги з теплопостачання у розмірі
4291,27 грн.; стягнути з відповідача на
користь позивача судові витрати.

Свої позовні вимоги обґрунтувало тим,
що КП « Теплопостачання м. Одеси» є
виконавцем послуг з постачання
теплової енергії на опалення та
гарячої води у житловому фонді
комунальної власності територіальної
громади м. Одеси, в тому числі до
квартири, де проживає відповідач.
ОСОБА_1 свої зобов'язання по оплаті
наданих їй позивачем послуг здійснює
неналежним чином, внаслідок чого
виникла заборгованость. Наведені
обставини стали підставою для
звернення до суду з даним позовом.

Відповідач, скориставшись своїм
правом, подала до суду зустрічний
позов, по якому просила суд зобов'язати
КП " Теплопостачання м. Одеси» списати
суму заборгованості у розмірі 4297, 27
грн., як незаконно нараховану,
відшкодувати моральну шкоду в розмірі
10 000 грн., застосувати наслідки спливу
строків позовної давності до
первісного позову.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що
послуги їй надаються неналежним чином,
що їй було нараховано плату за літні
місяці, в які послуги з опалення та
гарячої води не надавались. Зазначає,
що такими діями КП « Теплопостачання м.
Одеси» їй завдано моральну шкоду, яку
вона оцінила в 10 000 грн.

Представник КП « Теплопостачання м.
Одеси» в судовому засіданні первісний
позов підтримала, просила його
задовольнити. З приводу задоволення
зустрічного позову заперечувала.

ОСОБА_1 в судовому засіданні первісний
позов не визнала. Надала заперечення, в
яких зазначила, що за теплопостачання в
опалювальний сезон вона оплачувала
щомісячно. За літні місяці вона не
оплачувала, оскільки послуги їй не
надавались.

Дослідивши матеріали цивільної справи,
вислухавши пояснення сторін, суд
вважає первісний позов обґрунтованим
і таким, що підлягає частковому
задоволенню. В задоволенні зустрічного
позову вважає за необхідне відмовити,
виходячи з наступного.

КП « Теплопостачання м. Одеси» створено
на підставі рішення ОМР від 27.06.2006 року
№ 101-V, шляхом злиття КП «
Одесаобенерго» та КП «
Одестеплокомуненерго».

Згідно п.2.1.1. Статуту підприємства,
метою його створення є здійснення
виробничо-технічної діяльності,
спрямованої на надійне та
безперебійне забезпечення споживачів
тепловою енергією.

Рішенням ОМР № 1173-V від 05.04.2007 року « Про
визнання виконавців
житлово-комунальних послуг у м. Одеса»
КП « Теплопостачання» визначено
виконавцем послуг з постачання
теплової енергії на опалення та
гарячої води у житловому фонді
комунальної власності територіальної
громади м. Одеси.

Відповідач по справі ОСОБА_1 проживає в
кв. АДРЕСА_1 та є споживачем теплової
енергії. Даний будинок знаходиться у
комунальній власності територіальної
громади і його теплопостачання
забезпечує КП « Теплопостачання м.
Одеси».

Відповідачу відкрито особовий рахунок
№ НОМЕР_1, за яким обліковуються надані
відповідачу послуги з теплопостачання.

Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 Закону України
« Про житлово-комунальні послуги»,
споживач зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені законом.

Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата
за комунальні послуги беруться крім
квартирної плати за затвердженими в
установленному порядку тарифами.

Встановлення тарифів є компетенцією
відповідних органів влади та місцевого
самоврядування.

Наймач зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату і плату за комунальні
послуги.

Відповідно до п. 18, 20 « Правил надання
послуг по централізованому опаленню,
постачання холодної та гарячої води та
водовідведення», затверджених КМ
України від 21.07.2005 року №630 плата за
надані послуги вноситься споживачем
відповідно до показань засобів обліку
води і теплової енергії або
затверджених нормативів ( норм)
споживання на підставі платіжного
документа ( розрахункової книжки,
платіжної квитанції тощо) або
відповідно до умов договору на
встановлення засобів обліку .
Розрахунковим періодом для оплати
послуг є календарний місяць. Плата за
послуги вноситься не пізніше 20 числа
місяця, що настає за розрахунковим,
якщо договором не встановлено інший
строк.

Відповідач свої зобов'язання по оплаті
отриманих послуг з постачання теплової
енергії виконує неналежним чином,
внаслідок чого виникла заборгованість
з 2007 по 2014 років в сумі 4 291, 27 грн.

Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У зв'язку із невиконанням відповідачем
зобов'язань по сплаті послуг, у червні
2013 року КП " Теплопостачання м. Одеси»
звернулось до Приморського районного
суду м. Одеси із заявою про видачу
судового наказу.

Судовим наказом Приморського
районного суду м. Одеси від 05.07.2013 року
стягнуто з відповідача на користь
позивача суму заборгованості в розмірі
3223,37 грн., який в подальшому був
скасований ухвалою від 06.03.2014 року.

Відповідно до ч.4 ст. 319 ЦК України,
власність зобов'язує.

Згідно ч.1 ст. 322 ЦК України, власник
зобов'язаний утримувати майно, що йому
належить, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підстави своїх вимог та заперечень.

Таким чином в ОСОБА_1 не має правових
підстав відмовитись від сплати
нарахованих платежів за спожиті
житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна
давність - це строк у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України,
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

З наведеного вище, з урахуванням
сплачених відповідачем за надані
позивачем послуги сум, суд вважає за
необхідне позовні вимоги задовольнити
частково, стягнути з відповідача суму
заборгованості в розмірі 2 177, 79 грн.

Враховуючи, що через невиконання
відповідачем зобов'язань перед
позивачем, останній був вимушений
звернутись до суду з позовом, сплатив
судовий збір, що підтверджується
квитанцією, наявною в матеріалах
справи, який підлягає відшкодуванню
шляхом стягнення з відповідача на
користь позивача.

В матеріалах справи наявна квитанція
про сплату судового збору на суму 243,60
грн., які підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача.

ОСОБА_1 звернулась до суду з зустрічним
позовом, по якому просила суд
зобов'язати КП " Теплопостачання м.
Одеси» списати суму заборгованості у
розмірі 4297, 27 грн., як незаконно
нараховану, відшкодувати моральну
шкоду в розмірі 10 000 грн.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що
послуги КП « Теплопостачання м. Одеси»
їй надаються неналежним чином.

Суд критично ставиться до тверджень
ОСОБА_1, оскільки вона претензій на
адресу КП « Теплопостачання м. Одеси»
щодо ненадання або неналежного надання
послуг не складала. Не надала належних
та допустимих доказів того, що нею було
оплачено усю суму за спожиті
житлово-комунальні послуги.

Також ОСОБА_1 просить суд стягнути на
її користь моральну шкоду в розмірі 10 000
грн.

Згідно п.3 ст. 10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень, а суд згідно
ст. 11 ЦПК України розглядає цивільну
справу в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Як зазначено в п.3 Постанови від 31.03.1995
р. №4 «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди) із змінами і доповненнями,
внесеними постановою Пленуму
Верховного Суду України від 25 травня 2001
року, під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її права.

Ст. 1167 ЦК України передбачено, що
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Цивільна - правова відповідальність за
завдану моральну шкоду настає при
наявності протиправної поведінки
заподіювача шкоди, встановлення
причинного зв'язку між шкодою та
протиправною поведінкою, вини
заподіювача.

Як зазначено в п. 9 Постанови від 31.03.1995
р. №4 «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди) розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди, суд визначає
залежно від характеру та обсягу
страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості,можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
Зокрема враховується стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану.
При цьому суд має виходити з засад
розумності, виваженості та
справедливості.

У позовній заяві про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди не
зазначено, з яких міркувань ОСОБА_1
виходила, визначаючи розмір шкоди, та
якими доказами це підтверджується, не
надав ніяких доказів причино-
наслідкового зв'язку між поведінкою КП
« Теплопостачання м. Одеси» та її
моральними стражданнями.

Таким чином, позивач за зустрічним
позовом не надала доказів на
підтвердження факту заподіяння їй КП
« Теплопостачання м. Одеси» моральних
чи фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, не
обгрунтувала, з чого вона виходила,
визначаючи розмір заподіяної їй шкоди.

Суд відмовляє в задоволенні
зустрічного позову за недоведеністю
вимог.

Суд, на підставі сукупності зібраних по
справі доказів, прийшов до
обґрунтованого висновку, що вимоги
позивача є обґрунтованими.

Висновки суду відповідають вимогам
норм права, на які посилається суд під
час розгляду справи і фактичним
обставинам по справі, а також
підтверджується зібраними по справі
доказами.

У рішенні суду повно відображені
обставини, які мають значення для даної
справи, висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки, які є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 610, 623 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212,
218, 224, 225 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Комунального підприємства
"Теплопостачання міста Одеси" до
ОСОБА_1 - "Про стягнення
заборгованості",- задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Комунального підприємства
"Теплопостачання міста Одеси"
заборгованість за спожиті послуги з
теплопостачання у розмірі 2 177, 79 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Комунального підприємства
"Теплопостачання міста Одеси" судовий
збір в розмірі 243,60 грн.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_1 до Комунального підприємства
"Теплопостачання міста Одеси", - « про
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення моральної шкоди", - відмовити
повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається в апеляційний суд Одеської
області через Приморський районний суд
м. Одеси протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
Абухін Р.Д.