Справа № 520/7203/14-ц
Провадження № 2/520/4895/14
12 листопада 2014 року
Київський районний суд м. Одеси у
головуючого судді - Прохорова П.А.,
при секретарі - Козловій Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення неустойки за прострочення
сплати аліментів та індексацію розміру
В червні 2014 року позивач звернулася до
суду з вказаним позовом про стягнення з
відповідача на користь позивача
неустойки за прострочення сплати
аліментів в розмірі 2520,00 грн. та
індексацію суми несплачених аліментів
з лютого по травень 2014 року в розмірі
Обґрунтовуючи вимоги позову
представник позивача ОСОБА_3 (згідно
останньої редакції таких вимог від
21.07.2014 року) вказувала на те, що за
рішенням Київського районного суду м.
Одеси з відповідача на користь
позивача щомісячно стягуються
аліменти на утримання неповнолітнього
ОСОБА_4, в розмірі щомісячного платежу -
1000,00 грн. Відповідач в свою чергу
систематично прострочує сплату
аліментів, внаслідок чого, на думку
представника позивача, має сплатити на
користь позивача за прострочення
вказаного зобов'язання у період з 1
березня по 18 липня 2014 року пеню в
розмірі 3940,00 грн. Разом з тим ОСОБА_3,
посилаючись на положення ст. 196 СК
України просить суд про стягнення з
відповідача на користь позивача
індексації заборгованості по сплаті
аліментів за період з лютого по червень
2014 року у загальному розмірі 1205,78 грн.

В судове засідання сторони не
з'явились, про час та місце вирішення
справи повідомлені належним чином.
Представник позивача звернулась до
суду з заявою про розгляд справи за її
відсутності, викладені у позові
обставини та вимоги підтримала,
повідомила про відсутність у сторони
позивача заперечень проти розгляду
справи у заочному порядку. Відповідач
повторно не з'явився у судове засідання
не повідомляючи суд про поважність
причин такої неявки, що відповідно до
положень ч.4 ст. 169 ЦПК України є
підставою для вирішення справи на
підставі наявних у ній доказів
(постановлення заочного рішення).

Виходячи з зазначеного, приймаючи
до уваги думку сторони позивача щодо
можливості заочного вирішення справи,
суд, відповідно до положень ст. 224 ЦПК
України, ухвалив постановити заочне
рішення на підставі наявних у
матеріалах справи доказів.

Відповідно до рішення Київського
районного суду м. Одеси від 06.09.2013 року
по справі №520/9037/13-ц, з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 стягнено аліменти на утримання
неповнолітнього ОСОБА_4 в твердій
грошовій сумі, в розмірі 1000,00 грн.,
щомісяця, починаючи з 15 липня 2013 року до
досягнення ОСОБА_4 повноліття (до
ІНФОРМАЦІЯ_1).

Вказане рішення набуло законної
сили 07.10.2013 року, та за такого факти та
обставини, встановлені таким рішенням,
відповідно до положень ч.3 ст. 61 ЦПК
України додаткового доказування не
потребують.

Згідно наданих зі сторони позивача
пояснень та розрахунків, відповідач у
період з лютого по червень 2014 року
систематично не виконує свої обов'язки
з сплати аліментів внаслідок чого за
період з 15 липня 2013 року по 17 червня 2014
року складає 10115,00 гривень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 196 СК України, при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до положень ст. 10, 11 ЦПК
України суди розглядають цивільні
справи на підставі та в межах заявлених
сторонами вимог.

Так, представником позивача заявлено
вимогу про стягнення з відповідача на
користь позивача пені за прострочення
сплати аліментів у період з 1 березня по
18 липня 2014 року в розмірі 3940,00 грн., що
обґрунтовано долученим до матеріалів
справи розрахунком, та згідно якого
розмір пені слід визначити наступним
чином (за формулою: заборгованість за
місяць*відсоток*кількість
прострочених днів, враховуючи, що
кінцевою датою нарахування пені за
вимогою представника позивача
вважається 18.07.2014 року):

пеня за простроченими зобов'язаннями
за лютий 2014 року - 1000,00 грн.*0,01*140 = 1400,00
грн.;

за березень 2014 року - 1000,00 грн.*0,01*109 = 1090
грн.;

за квітень 2014 року - 1000,00 грн. *0,01*79 = 790
грн.;

за травень 2014 року - 1000,00 грн.*0,01*48 = 480
грн.;

за червень 2014 року - 1000,00 грн.*0,01*18 = 180
грн.,

а разом 1090+790+480+180= 3940 грн.

Разом з тим представник позивача
заявила вимогу про стягнення з
відповідача на користь позивача
індексації заборгованості по сплаті
аліментів у період з лютого по червень
2014 року у загальному розмірі 1205,78 грн., в
обґрунтування чого до матеріалів
справи надано відповідний розрахунок.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 184 СК
України, розмір аліментів, визначений
судом у твердій грошовій сумі підлягає
індексації.

Так, внаслідок несвоєчасного виконання
відповідачем зобов'язань по сплаті
аліментів на утримання дитини та
процесу інфляції, з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню
індексація заборгованості по
аліментам, що у контексті ст. 1 Закону
України «Про індексацію грошових
коштів» слід розуміти як відшкодування
позивачу подорожчання споживчих
товарів і послуг, що не були нею
отримані своєчасно, за діючими на час
належного виконання зобов'язань з
сплати аліментів цінами.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 58, 60
ЦПК України, цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін та в межах і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі, при цьому сторони мають право
обґрунтовувати належність конкретно
доказу для підтвердження їхніх вимог
або заперечень та зобов'язані довести
перед судом ті обставини, на які вони
посилаються як на підставу своїх вимог
та заперечень.

На підставі викладеного, приймаючи до
уваги те, що відповідач жодних пояснень
або заперечень до суду не надав, суд
доходить висновку про обґрунтованість
позову та необхідність його
задоволення у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК
України, з відповідача, за розгляд
судом двох вимог немайнового
характеру, в дохід державного бюджету
підлягає стягненню судовий збір в
розмірі 487,20 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 208, 213-215, 224-226
ЦПК України, ст.ст. 184, 196 СК України, суд,
-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
неустойки за прострочення сплати
аліментів та індексації розміру
аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 пеню за прострочення
сплати аліментів, призначених за
рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 06.09.2013 року по справі
№520/9037/13-ц, нараховані за період з 01
березня по 18 липня 2014 року, в розмірі
3940,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 індексацію
заборгованості по сплаті аліментів,
призначених за рішенням Київського
районного суду м. Одеси від 06.09.2013 року
по справі №520/9037/13-ц, за період з лютого
по червень 2014 року, в розмірі 1205,78 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1) на
користь державного бюджету судовий
збір в розмірі 487,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду м. Одеси апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення його повного тексту.
Особи які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії повного тексту цього рішення.

Суддя
Прохоров П. А.