Провадження № 2/638/5306/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2014 року суддя Дзержинського
районного суду м.Харкова Цвірюк Д.В.,
розглянувши заяву Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк “Приватбанк” про забезпечення
позову по цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк “Приватбанк” до ТОВ
“Українське фінансове агентство
“Верус”, в особі філії “Товариства з
обмеженою відповідальністю
“Українське Фінансове агентство
“Верус” у Дзержинському районі
м.Харкова”, ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року представник позивача
звернувся до Дзержинського районного
суду м.Харкова з позовом до ТОВ
“Українське фінансове агентство
“Верус”, в особі філії “Товариства з
обмеженою відповідальністю
“Українське Фінансове агентство
“Верус” у Дзержинському районі
м.Харкова”, ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості.

Разом з позовною заявою позивач подав
до Дзержинського районного суду м.
Харкова заяву, в якій просить
забезпечити позов шляхом накладення
арешту в межах суми стягнення на
грошові кошти, рухоме та нерухоме
майно, яке належить ОСОБА_1,
проживаючому за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,
шляхом заборони будь-яким особам
укладати угоди стосовно цього майна,
проводити його реєстрацію та
перереєстрацію, здійснювати його
відчуження.

Заява про забезпечення позову
розглядається судом без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі, що відповідає змісту
частини 1 статті 153 ЦПК України.

Розглянувши заяву про забезпечення
позову, вивчивши матеріали позовної
заяви, суд вважає її необґрунтованою,
та такою, що не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до частини 1 та частини 3
статті 151 ЦПК України, суд за заявою
осіб, які беруть участь у справі, може
вжити, передбачені цим Кодексом, заходи
забезпечення позову. Забезпечення
позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи, якщо невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Відповідно до пункту 4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 9 від
22.12.2006 року «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», вживаючи заходів
до забезпечення позову, слід виходити з
відповідності виду забезпечення
позову позовним вимогам.

В порушення вимог частини 2 статті 151
ЦПК України, позивачем не зазначено вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності. Заява про забезпечення
позову не містить інших відомостей,
потрібних для забезпечення позову, що
не відповідає вимогам частини 3 статті
151 ЦПК України.

Відповідно до частини 8 статті 153 ЦПК
України, суд, встановивши, що заяву про
забезпечення позову подано без
додержання вимог статті 151 ЦПК України,
повертає її заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 151, 153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ПАТ Комерційний банк
“Приватбанк” про забезпечення позову
по цивільній справі за позовом
Комерційний банк “Приватбанк” до ТОВ
“Українське фінансове агентство
“Верус”, в особі філії “Товариства з
обмеженою відповідальністю
“Українське Фінансове агентство
“Верус” у Дзержинському районі
м.Харкова”, ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості – повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Дзержинський районний суд м. Харкова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя:          Д.В.Цвірюк