Номер провадження: 22-ц/785/8004/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі :

головуючого - Станкевича В.А.

суддів - Бабія А.П.

- Варикаші О.Д.

при секретарі - Стадніченко
А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_3 до
«Одеське управління військової
торгівлі» Концерну «Військторгсервіс»
про поновлення на роботі, за
апеляційною скаргою представника
«Одеське управління військової
торгівлі» Концерну «Військторгсервіс»
Рязанцева Дмитра Ігоревича на рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 03 липня 2014 року, -

встановила:

Позивач звернувся з позовом до
відповідача про поновлення на роботі,
просить суд поновити його ОСОБА_3 на
посаді завідуючого господарством бази
відпочинку «Приморськ» філії «ОУВТ»
Концерну «Військторгсервіс», вказуючи,
що він працював на посаді завідувача
господарством бази відпочинку
«Приморськ» філії «ОУВТ» Концерну
«Військторгсервіс» з 26 квітня 2012 року.

Наказом начальника філії № 133 л від 25
листопада 2013 року його звільнено з
посади завідувача господарством бази
відпочинку «Приморськ» на підставі п. 2
ст. 41 КЗпП України, а саме втрати довіри
до нього з боку власника або
уповноваженого ним органу.

Вважає звільнення незаконним, оскільки
як підставу для втрати довір'я та
подальшого розірвання трудового
договору з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу, зазначена
вище норма передбачає обов'язкову
наявність винних дій з боку працівника,
яка повинна бути належним чином
встановлена та доведена.

Однак у наказі який став підставою для
його звільнення не міститься жодного
обгрунтування та посилання на
наявність будь - яких вчинених ним дій.

Вважає, що його право порушене, тому він
і звернувся з позовом до суду.

В ході судового розгляду справи
представник позивача позовні вимоги
ОСОБА_3 підтримав та просить суд їх
задовольнити.

Представник відповідача з позовними
вимогами позивача не погодився, просив
суд в їх задоволені відмовити,
посилаючись на те, що грошові кошти у
розмірі 19 029, 02 грн., які були передані в
якості оплати за спожиті комунальні
послуги фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_5, завідуючому господарством бази
відпочинку «Приморськ» ОСОБА_3 до
центральної каси філії не дійшли.
ОСОБА_3 від дачі пояснень з цього
приводу відмовився.

Тобто у відповідача було достатньо
умов для розірвання трудового договору
з завідуючим господарством бази
відпочинку «Приморськ» ОСОБА_3,
відповідно з п. 2 ст. 41 КЗпП України, у
зв'язку із втратою довір'я.

Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 03 липня 2014 року позовні вимоги
ОСОБА_3 до «Одеське управління
військової торгівлі» Концерну
«Військторгсервіс» про поновлення на
роботі задоволені.

Поновлено ОСОБА_3 на посаді завідувача
господарством бази відпочинку
«Приморськ» філії «ОУВТ» Концерну
«Військторгсервіс» з 25 листопада 2013
року.

Стягнуто з «Одеське управління
військової торгівлі» Концерну
«Військторгсервіс» на користь держави
судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Зазначено, що рішення суду в частині
поновлення ОСОБА_3 на посаді підлягає
негайному виконанню відповідно до п.4
ст.367 ЦПК України.

В апеляційній скарзі, поданої
представником «Одеське управління
військової торгівлі» Концерну
«Військторгсервіс» Рязанцева Д.І.
ставиться питання про скасування
рішення суду та ухвалення нового
рішення, яким в задоволенні позовних
вимог відмовити повністю.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що дійсно позивач
був прийнятий на роботу на посаду
завідуючим господарством бази
відпочинку «Приморськ» Білгород -
Дністровського відділення 26.04.2012 року,
що підтверджується наказом № 29 л від 26
квітня 2012 року. /л.с. 51/

Відповідно до наказу, виданого
начальником філії «Одеське управління
військової торгівлі» Концерну
«Військторгсервіс» від 25 листопада 2013
року позивача було звільнено з посади
на підставі втрати довір'я до нього з
боку власника або уповноваженого ним
органу п. 2 ст. 41 КЗпП України. /а.с. 50/

Відповідно до ст. 41 п. 2 КЗпП України,
трудовий договір з ініціативи власника
або уповноваженого ним органу може
бути розірваний у випадку винних дій
працівника, який безпосередньо
обслуговує грошові або культурні
цінності, якщо ці дії дають підстави
для втрати довір'я до нього з боку
власника або уповноваженого ним
органу.

Відповідно до по. 28 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.1992 року
№ 9 «Про практику розгляду судами
трудових спорів», звільнення з підстав
втрати довір'я суд може визнати
обгрунтованим, якщо працівник, який
безпосередньо обслуговує грошові та
матеріальні цінності /зайнятий їх
прийманням, зберіганням,
транспортуванням, розподілом і т.п./
вчинив умисно або необережно такі дії,
які дають власнику або уповноваженому
ним органу підстави для втрати до нього
довір'я /зокрема, порушення правил
проведення операцій з матеріальними
цінностями/. При встановлені у
передбаченому законом порядку факту
вчинення працівниками розкрадання,
хабарництва і інших корисливих
правопорушень ці працівники можуть
бути звільнені з підстав втрати довір'я
до них і у тому випадку, коли зазначені
дії не пов'язані з їх роботою.

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги послався на те, що
відповідач відповідно до Договору про
повну матеріальну відповідальність
від 02.10.2012 року несе повну матеріальну
відповідальність.

«Одеське управління військової
торгівлі» Концерну «Військторгсервіс»
вважає, що вина позивача встановлена,
що підтверджується порушеним
кримінальним провадженням, за ознаками
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

Між тим, кримінальне провадження
порушено відносно службових осіб філії
«Одеське управління військової
торгівлі» Концерну «Військторгсервіс»
за ст. 191 ч. 2 КК України, а не відносно
позивача ОСОБА_3, тобто наявність
винних дій з боку позивача не
встановлена, а тому не можна вважати, що
його вина встановлена та доведена.

В матеріалах справи, з приводу
зазначених обставин, відсутнє
адміністративне, дисциплінарне та
будь-яке інше розслідування з якого
вбачалося, що ОСОБА_3 вчинив винні дії
на підставі яких його можливо
звільнити на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП
України.

Оскільки винні дії позивача не
встановлені, то суд першої інстанції
вважав, що наказ начальника філії
«Одеське управління військової
торгівлі» Концерну «Військторгсервіс»
від 25 листопада 2013 року, яким позивача
було звільнено з посади на підставі
втрати довір'я до нього з боку власника
або уповноваженого ним органу п. 2 ст. 41
КЗпП України є не законним.

Між тим з матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом
до «Одеське управління військової
торгівлі» Концерну «Військторгсервіс»
про поновлення на роботі.

З п. 1.6 Положення про філію «Одеське
управління військової торгівлі»
Концерну «Військторгсервіс» видно, що
зазначена філія не є юридичною особою.

Довідкою АБ № 807682 з єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України підтверджується, що філія
«Одеське управління військової
торгівлі» Концерну «Військторгсервіс»
є філією (структурним підрозділом)
Головного підприємства Концерну
«Військторгсервіс».

Також дані обставини підтверджуються і
Випискою з єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців.

Відповідно до ст. 30 ЦПК України
сторонами в цивільному процесі можуть
бути фізичні та юридичні особи.

Філія «Одеське управління військової
торгівлі» Концерну «Військторгсервіс»
не є юридичною особою, а тому вона не
може бути стороною у справі.

При таких даних колегія суддів вважає
необхідним рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 03 липня 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні в задоволенні позову
ОСОБА_3 до «Одеське управління
військової торгівлі» Концерну
«Військторгсервіс» про поновлення на
роботі відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317,
319 ЦПК України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу представника
«Одеське управління військової
торгівлі» Концерну «Військторгсервіс»
Рязанцева Дмитра Ігоревича -
задовольнити.

Рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 03 липня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до «Одеське управління
військової торгівлі» Концерну
«Військторгсервіс» про поновлення на
роботі - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову ОСОБА_3 до «Одеське
управління військової торгівлі»
Концерну «Військторгсервіс» про
поновлення на роботі - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом 20 днів з дня набрання
законної сили до суду касаційної
інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області В.А.
Станкевич

А.П. Бабій

О.Д. Варикаша