Провадження : 22ц/790/7978/14
Головуючий 1-ї інстанції - Короткий
Справа № 2-7262/11
Доповідач - Шевченко Н.Ф.
Категорія : право власності
18 листопада 2014 року судова
колегія судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Харківської
головуючого - Шевченко Н.Ф.
суддів - Бобровського
при секретарі - Ткаченко Г.В.
розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Московського районного суду м.
Харкова від 17 жовтня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
виселення, зобов'язання вчинити дії,
визначення порядку користування
земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2011 року ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом, який було
уточнено та змінено відповідача, до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поновлення
порушеного права, виселення та
зобов'язання вчинити дії, посилаючись
на те, що їй на праві власності
належить 55/100 частин житлового будинку
АДРЕСА_1 разом з надвірними будівлями.
Інші 45/100 частини цього будинку на
праві власності належать ОСОБА_2

З серпня 2010 року між нею та ОСОБА_2
склались неприязні відносини. Остання
перешкоджає в користуванні
приміщеннями 1-2,1-3,1-4, які належать їй на
праві власності. Крім того, відповідачі
по справі без її згоди встановили
паркан.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
надали суду письмові заперечення проти
позову з посиланням на його
безпідставність та в яких зазначили,
що права позивачки ними не порушено,
оскільки паркан був встановлений ще
при житті колишнім власником будинку
ОСОБА_4

Рішенням Московського районного
суду м. Харкова від 17 жовтня 2014 року
позов задоволено частково.

Виселено ОСОБА_2, ОСОБА_3 з
приміщень 1-2, 1-3,1-4 в житловому будинку
АДРЕСА_1.

В іншій частині позову
відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі
по 94,10 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить змінити рішення суду першої
інстанції, а саме в частині відмови в
задоволенні позовних вимог щодо
знесення на земельній ділянці
незаконно встановленого паркану та в
частині відмови у визначенні порядку
користування земельною ділянкою
скасувати та задовольнити позов в цих
частинах.

В обгрунтування доводів
апеляційної скарги апелянт
посилається на порушення судом норм
процесуального і матеріального права.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, що сторонами були
заявлені у суді першої інстанції,
дослідивши матеріали справи, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 125 ЗК України
право власності на земельну ділянку, а
також право постійного користування та
право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 126 ЗК України
право користування земельною ділянкою
посвідчується державним актом чи
договором оренди.

Як встановлено судом і не
оспорюється сторонами, рішенням від
02.01.1959 р. виконкому Сталінської ради
депутатів трудящих ОСОБА_4 була
виділена земельна ділянка площею 553
кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 для
будівництва житлового будинку з
надвірними будівлями.(а.с. 106 т.1).

Із технічного паспорту на
садибний житловий будинок від 21.07.2008
року, виготовлений Харківським міським
бюро технічної інвентаризації площа
земельної ділянки по АДРЕСА_1 складає
689 кв.м. (а.с.10 т.1).

Відповідно геодезичної зйомки,
виконаної в процесі проведення
судової будівельної експертизи № 333815
від 28.07.2014 року фактична площа
земельної ділянки по АДРЕСА_1 складає
854 кв.м. (а.с.15-26).

Позивач та відповідач по справі
набули право власності на
домоволодіння по АДРЕСА_1 після
набрання чинності Земельним Кодексом
України 2001 року, так, відповідач стала
співвласником домоволодіння на
підставі договору дарування 45/100 частин
від 02.12.2013 року (а.с.124 т.16)., позивач стала
співвласником 55/100 частин
домоволодіння на підставі договору
купівлі-продажу від 04.03.2009 року (а.с. 7
т.1).

Матеріали справи не містять
земельно-кадастрової документації по
спірному домоволодінні, документи на
право користування земельною ділянкою
у сторін також відсутні, за таких умов
суд дійшов обґрунтованого висновку про
те, що неможливо визначити порядок
користування земельною ділянкою по
АДРЕСА_1, оскільки сторони не мають
належно оформленого землекористування
або розробленої документації
відповідно до яких би вбачалися межі
земельної ділянки.

Отже, в матеріалах справи
відсутні дані про встановлення в
натурі меж земельної ділянки, не
розроблена технічна документація із
землеустрою для встановлення таких
меж.

З огляду на зазначене є
передчасним також позов про знесення
паркану.

Враховуючи вищенаведене колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
відмову в позові.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що рішення суду законне і
обґрунтоване, постановлено з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, підстав для його
скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

В іншій частині рішення суду
сторонами не оскаржувалось, а тому
колегією суддів не переглядалось.

На підставі наведеного та
керуючись п.1 ч.1 ст.307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

у х
в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Московського районного суду м.
Харкова від 17 жовтня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий -

Судді: