Справа № 383/610/14-ц
У Х В А Л А

25 листопада 2014 року Бобринецький
районний суд Кіровоградської області

в складі:

головуючого судді – Замши О.В.,

при секретарі – Машковій О.В.,

з участю:

позивача – ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката
ОСОБА_2

представника відповідача - адвоката
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5 –
про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом, в якому ставить вимогу про
визнання недійсним заповіту,
складеного 18.04.2012 року її матір’ю
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4. Зазначає, що
ОСОБА_6, складаючи заповіт 18.04.2012 року,
могла бути у стані, коли не
усвідомлювала своїх дій та не могла
керувати ними, оскільки в період
складання заповіту хворіла, в тому
числі після перенесеного інсульту.

Ухвалою суду від 16.06.2014 року за
клопотанням позивача була призначена
посмертна судово-психіатрична
експертиза для визначення психічного
стану ОСОБА_6 на момент складення
заповіту. На вирішення експертизи
поставлені питання: чи усвідомлювала
значення своїх дій та чи могла керувати
ними ОСОБА_6 в момент складення
заповіту 18.04.2012 року; які медичні
препарати вживала ОСОБА_6 та чи
впливали вони на усвідомлення нею
значення своїх дій та керування ними.
Проведення судово-психіатричної
експертизи було доручено експертам
Кіровоградської обласної
психіатричній лікарні.

10.10.2014 року складений акт
посмертної судово-психіатричної
експертизи, виконаний КЗ
"Кіровоградська обласна психіатрична
лікарня", згідно якого комісія прийшла
до висновку про те, що враховуючи всі
наявні медичні документи, огляди
райпсихіатра 24.11.2010 року ОСОБА_6,
страждала церебральним
атеросклерозом з артеріальною
гіпертензією та
інтелектуально-мнестичними
порушеннями, які не досягали ступеню
недоумства та психозу, тому в момент
складення заповіту 18.04.2012 року могла
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними. Достовірних даних про
прийом лікарських препаратів в період
складення заповіту в медичній
документації не вказано.

В судовому засіданні від
позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання
про призначення у справі повторної
посмертної судово-психіатричної
експертизи, вказуючи, що висновок
експертизи є необґрунтованим,
суперечить матеріалам цивільної
справи, тому викликає сумніви в його
правильності.

Так, вказує на те, що експерти не
використали в повному обсязі надану
інформацію, оскільки відсутні
посилання експертів на конкретні
документи цивільної справи та витяги з
медичної документації, не в повному
обсязі досліджена медична карта
амбулаторного хворого ОСОБА_6 - не взято
до уваги як суттєвий запис в медичній
карті - рекомендацію лікаря-психіатра
від 24.11.2010 року "Консультація психіатра
обл.лікарні для уточнення діагнозу та
подальшого лікування". Крім того, у п. 21
висновку вказується, що у період з
29.11.2010 року по 18.04.2012 року "наявності
суттєвих розладів лікарями інших
спеціальностей лікувавших ОСОБА_6 до
самої смерті не встановлювалося". Таке
твердження суперечить записам у
медичній документації ОСОБА_6 - карті
швидкої допомоги № 1254 від 08.04.2012 року,
яка вклеєна в медичну карту, на звороті
якої зазначено " 1,5 года назад перенесла
инсульт". Записи у медичній карті
вказують, що ОСОБА_6 мала онкологічне
захворювання та лікувалася з цього
приводу в 2005, 2011 та 2012 роках. Разом з тим,
у неї прогресувало захворювання органу
зору, однак ця медична документація
експертами не досліджувалася.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечила проти проведення
повторної експертизи, вказавши на його
необґрунтованість, вважає, що
експертами досліджені в повній мірі
медичні документи хворої. Зважаючи на
досвід та кваліфікацію експертів,
висновок є обґрунтованим та таким, що
не викликає сумніву.

Суд, заслухавши думку
сторін, представників, відзначає
наступне.

Відповідно до ст. 150 ч. 2 ЦПК України якщо
висновок експерта буде визнано
необґрунтованим або таким, що
суперечить іншим матеріалам справи або
викликає сумніви в його правильності,
судом може бути призначена повторна
експертиза, яка доручається іншому
експертові (експертам).

Судом відзначається, що висновок
експертів Кіровоградської обласної
психіатричній лікарні від 10.10.2014 року №
517, виконаний у вказаній цивільній
справі проведений без урахування та
повного дослідження медичної
документації хворої ОСОБА_6, висновок
про відсутність суттєвих розладів
лікарями інших спеціальностей
лікувавших ОСОБА_6 до самої смерті
зроблений без урахування записів в
медичній документації про перенесення
інсульту та онкологічних захворювань,
не вмотивовано, чому вказані
захворювання експерти вважають
несуттєвими для визначення чи впливу
їх на психічний стан хворої.

Пункт 22 акту судово-психіатричної
експертизи "Обґрунтування та пояснення
про психічний стан особи та фактів, які
встановлені експертами при
дослідженні об’єктів експертизи" не
містить тексту, тобто в акті відсутня
його мотивувальна частина -
обґрунтоване пояснення даних про
психічний стан особи та фактів, які
встановлені і виявлені при дослідженні
об’єктів експертизи.

Враховуючи наявність суперечностей
висновків матеріалам справи,
наявність сумнівів в правильності
висновку, з метою уникнення подальших
сумнівів у правильності експертного
висновку, відмічається необхідність
проведення по справі повторної
посмертної судово-психіатричної
експертизи, проведення якої доручити
експертам іншої експертної установи та
поставити питання попередньої
експертизи.

Визначаючи експертну установу, суд
виходить з положень Порядку
проведення судово-психіатричної
експертизи, затвердженого наказом
Міністерства охорони здоров’я України
08.10.2001 року № 397, згідно якого при
повторній експертизі за зоною
обслуговування особа або орган, які
призначають експертизу казавши
відповідні мотиви, можуть доручити її
виконання експертам іншої експертної
установи (підрозділу). З огляду на
визначений розподіл обслуговування
територій проведення
судово-психіатричних експертиз та
неможливістю проведення вказаної
експертизи в Кіровоградській обласній
психіатричній лікарні, установою для
проведення вказаної експертизи слід
визначити Одеську обласну клінічну
психіатричну лікарню № 1.

Керуючись ст.ст. 143, 145, 150, 210 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Призначити у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа -
ОСОБА_5 – про визнання заповіту
недійсним повторну посмертну
судово-психіатричну експертизу, на
вирішення якої поставити наступні
питання:

1.          Чи усвідомлювала значення
своїх дій та чи могла керувати ними
ОСОБА_6 у момент складення заповіту
18.04.2012 року?

2.          Які медичні препарати
вживала ОСОБА_6 та чи впливали вони на
усвідомлення нею значення своїх дій та
керування ними?

Проведення експертизи доручити
експертам Одеської обласної клінічної
психіатричної лікарні № 1 (вул.
Академіка Воробйова, 9 м. Одеса),
попередивши експерта про кримінальну
відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК
України.

Надати для проведення експертизи
матеріали цивільної справи та медичну
документацію хворої ОСОБА_6,
попередньо, витребувавши з
Бобринецької ЦРЛ всі медичні карти
стаціонарного хворого за 2010-2012 роки, з
Кіровоградського обласного
онкологічного диспансеру медичні
карти стаціонарного хворого за 2010-2012
роки.

Провадження у справі зупинити на час
проведення експертизи.

Ухвала в частині зупинення провадження
у справі може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Кіровоградської області через
Бобринецький районний суд шляхом
подачі в п»ятиденний строк з дня
проголошення ухвали апеляційної
скарги.

Суддя
Замша О.В.