Провадження № 2/712/2525/14
РІШЕННЯ

ІМЕННЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року Соснівський
районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді –
Марцішевської О.М.

при секретарі –
Снігурській Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Черкаси цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до виконавчого
комітету Черкаської міської ради,
третя особа КП “Соснівська служба
утримання будинків" про встановлення
факту проживання сім'єю та визнання
членом сім'ї наймача,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у серпні 2014 року
звернулася до суду з позовом,
посилаючись на те, що з серпня 2008 року
вселилась та проживала сім’єю без
реєстрації шлюбу з ОСОБА_2, який помер
11.06.2012р. та був зареєстрований у
ІНФОРМАЦІЯ_1, несла витрати по
утриманню будинку та оплаті
комунальних послуг, після смерті
наймача оплатила організацію
поховання. Оскільки за життя ОСОБА_2
позивачка не була зареєстрована у
вказаній квартирі просить суд
встановити факт проживання сім'єю та
визнати її членом сім'ї наймача по
квартирі АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 позовні вимоги
підтримав, просив задоволити.

Представники відповідач ОСОБА_4
позов не визнав, вказував, що при
вселенні позивачки не був дотриманий
передбачений законом порядок, тому
вона не набула в зв’язку з цим права
користування житловим приміщенням.
Просив відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи ОСОБА_5
вважала позов таким, що не підлягає до
задоволення.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, свідків, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов не підлягає
до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що в 1971 році в
квартиру АДРЕСА_2 був вселений наймач
ОСОБА_6 та члени його сім’ї ОСОБА_7
(дружина) та син ОСОБА_8 (син). В 1987 року в
якості членів сім’ї наймача були
вселені та зареєстровані з 09.09.1987р. син
наймача ОСОБА_9 з дружиною ОСОБА_10 та
сином ОСОБА_2, в 1988 році народився та
був зареєстрований з 01.04.1988р. син
ОСОБА_11.

Квартира є комунальною
власністю та складається з трьох
кімнат житловою площею 37,9 кв.м,
загальною площею 53,3 кв.м. Будинок
перебуває на балансі КП «Соснівська
служба утримання будинку».

ОСОБА_6 помер 15.04.1998р., ОСОБА_9
– 08.01.1997р., ОСОБА_10 – 11.06.2004р. Відповідно
до виписки по особовому рахунку та
довідки про склад сім’ї від 23.09.2010р.
особовий рахунок після смерті ОСОБА_6
не переоформлювався та в даній
квартирі були зареєстровані онуки
наймача – ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та
ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3

ОСОБА_2 помер 11.06.2012р. та на
момент смерті перебував на лікуванні в
КЗ «Черкаський обласний
протитуберкульозний диспансер»,
причиною смерті стало захворювання на
туберкульоз, ВІЛ-інфекція в стадії
СНІДУ згідно з лікарським свідоцтвом
про смерть № 75 від 12.09.2012р., його брат
ОСОБА_11 помер 10.12.2013р., на момент смерті
перебував у місцях позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЖК
УРСР на підставі рішення про надання
жилого приміщення в будинку державного
або громадського житлового фонду
виконавчий комітет районної, міської,
районної в місті, селищної, сільської
ОСОБА_1 народних депутатів видає
громадянинові ордер, який є єдиною
підставою для вселення в надане жиле
приміщення.

Згідно із ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї
наймача, які проживають разом з ним,
користуються нарівні з наймачем усіма
правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення. До членів сім'ї наймача
належать дружина наймача, їх діти і
батьки. Членами сім'ї наймача може бути
визнано й інших осіб, якщо вони
постійно проживають разом з наймачем і
ведуть з ним спільне господарство. За
змістом ст. 65 ЖК УРСР наймач вправі в
установленому порядку за письмовою
згодою всіх членів сім'ї, які
проживають разом з ним, вселити в
займане ним жиле приміщення свою
дружину, дітей, батьків, а також інших
осіб.

Як роз'яснено у п. 9 постанови Пленуму
Верховного суду України від 2 квітня 1985
року № 2 «Про деякі питання, що виникли
в практиці застосування судами
Житлового кодексу УРСР» судам
роз'яснено що, вирішуючи спори про
право користування жилим приміщенням
осіб, які вселилися до наймача, суд
повинен з'ясувати, чи дотриманий
встановлений порядок при їх вселенні,
зокрема: чи була письмова згода на це
всіх членів сім'ї наймача, чи приписані
вони в даному жилому приміщенні, чи
було це приміщення постійним місцем їх
проживання, чи вели вони з наймачем
спільне господарство, тривалість часу
їх проживання, чи не обумовлювався
угодою між цими особами, наймачем і
членами сім'ї, що проживають з ним,
певний порядок користування жилим
приміщенням.

Виходячи зі змісту ст. 65 ЖК України, за
особою, яка проживає у наймача жилого
приміщення як член його сім'ї, не може
бути визнано право користування цим
приміщенням, якщо вона зберігає
постійне місце проживання в іншому
жилому приміщення у будинку державного
чи громадського житлового фонду.

В судовому засіданні не знайшов
підтвердження факт вселення позивачки
з дотриманням встановленого законом
порядку в якості члена сім'ї наймача
приміщення та набуття в зв’язку з цим
права користування житловим
приміщенням. Так, при вселенні
позивачки не була надана письмова
згода на це всіх членів сім'ї наймача,
відсутні достатні підстави для
висновку, що це приміщення було
постійним місцем проживання позивачки,
оскільки остання в період з 2008 по 2012
роки зберігала за собою право
користування іншим жилим приміщенням з
огляду на те, що вона зареєстрована за
іншою адресою - з 15.05.2007р. по вул.Ільїна,
222, м.Черкаси.

Надані в якості доказів акт опитування
сусідів, заповіт ОСОБА_2 на користь
доньки позивачки, покази свідків
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16 про фактичне проживання
позивачки в даній квартирі та ведення
спільного господарства з ОСОБА_2 і
понесення витрат на поховання суд
вважає такими, що не обґрунтовує
підставність позову, оскільки після
смерті наймача ОСОБА_6 в 1998 році
договір найму не був переоформлений та
ОСОБА_2 не набув у встановленому
законом порядку за життя статусу
наймача житлового приміщення, крім
нього був зареєстрований в квартирі
його брат ОСОБА_11, який мав рівні з
ОСОБА_2 права на користування квартирою
та відсутні докази про надання згоди
на проживання позивачки в даній
квартирі усіх членів сім'ї наймача.

Крім того, понесення
позивачкою витрат на поховання ОСОБА_2
та оплату нею комунальних послуг
документально не підтверджено, оплату
послуг за договорами № 15 від 12.06.2012р., №
1083 від 12.06.2012р. про організацію
поховання ОСОБА_2 здійснював ОСОБА_17, в
квитанціях про оплату комунальних
послуг платником вказаний ОСОБА_6

Таким чином, оцінивши
зібрані у справі докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов не підлягає до задоволення,
оскільки позивачка ОСОБА_18 проживала у
спірній квартирі без відповідної
правової підстави, не надано доказів
того, що наймач та всі члени його сім'ї
надавали згоду на її вселення у спірну
квартиру для проживання сім’єю з
ОСОБА_2 як його дружина. Не доведеність
факту правомірності проживання
позивачка у даній квартирі свідчить
про відсутність підстав для
встановлення факту проживання однією
сім'єю в даному житловому приміщенні.

Керуючись ст.ст.10,11,214-215 ЦПК України,
ст.9, 58, 64, 65 ЖК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні
позову ОСОБА_1 про встановлення факту
проживання сім'єю та визнання членом
сім'ї наймача в квартирі АДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку на протязі 10 днів
з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: