справа № 166/1490/14-ц
провадження 2/166/342/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014року

смт.Ратне

Ратнівський районний суд
Волинської області в складі:

головуючого судді Фазан О.З.,

за участю секретаря Приймачук
О.М.,

представника позивача - Герасимчук
М.В.,

прокурора - Кошелюк Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт.Ратне заяву
публічного акціонерного товариства «
Державний ощадний банк України « в
особі філії Волинського обласного
управління ( далі Банк) до прокуратури
Волинської області, Ковельської
міжрайонної прокуратури Волинської
області, фермерського господарства «
ОСОБА_2» , ОСОБА_2, Ратнівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області,
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору
Реєстраційної служби Ратнівського
районного управління юстиції
Головного управління юстиції у
Волинській області , прокурора міста
Луцька про звільнення майна з-під
арешту ,-

В И Р І Ш И В
:

27.10.2014 року до суду надійшла позовна
заява публічного акціонерного
товариства « Державний ощадний банк
України « в особі філії Волинського
обласного управління про звільнення
майна з-під арешту

Свої вимоги мотивує тим, що 25 березня 2008
року між банком та фермерським
господарством « ОСОБА_2» ( далі ФГ «
ОСОБА_2» ) в особі ОСОБА_2 укладено
кредитний договір № 979 ( далі кредитний
договір).

Вдповідно до п. 1.1. даного кредитного
договору банк надав ФГ « ОСОБА_2» кредит
в сумі 1000000 гривень.

З метою забезпечення належного
виконання зобов'язань по кредитному
договору між сторонам укладено
Іпотечний договір, посвідчений 25
березня 2008 року приватним нотаріусом
Ратнівського районного нотаріального
округу Волинської області ОСОБА_4,
зареєстрованого в реєстрі за № 534 (далі
Іпотечний договір).

Вдповідно до п. 1.2 Іпотечного договору
предметом іпотеки є нерухоме майно, а
саме : приміщення рем майстерні Г-1 пл.
779,8 кв.м , що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1. Дане майно внесено до Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна та до Державного
реєстру іпотек .

Рішенням господарського суду
Волинської області від 19 липня 2010 року
стягнуто з фермерського господарства «
ОСОБА_2» на користь позивача 1103612,68
гривень заборгованості за кредитним
договором, 11036,12 гривень державного
мита, 236 гривень витрат на інформаційно
- технічне забезпечення судового
процесу.

На виконання вказаного рішення , яке
набрало законної сили 30 липня 2010 року ,
09 серпня 2010 року судом видано наказ про
примусове виконання рішення суду, який
пред'явлено до виконання до відділу
державної виконавчої служби
Ратнівського районного управління
юстиції.

27.08.2010 року державним виконавцем
відкрито виконавче провадження з
виконання вказаного наказу, який до
цього часу не виконано.

Крім цього, 29 травня 2008 року між
позивачем та фермерським
господарством « ОСОБА_5» ( далі
позичальник) , в особі ОСОБА_5 укладено
кредитний договір № 1019 ( далі кредитний
договір) , відповідно до п. 1.1.
позичальник отримав кредит 1150000
гривень від позивача.

В цей же день , з метою належного
виконання зобов'язань по кредитному
договору між банком та ФГ « ОСОБА_2»
укладено іпотечний договір ,
посвідчений 29 травня 2008 року приватним
нотаріусом Ратнівського районного
нотаріального округу Волинської
області ОСОБА_4, зареєстрованого в
реєстрі за № 684 (далі іпотечний
договір).

Відповідно до п. 1.2 зазначеного
іпотечного договору предметои іпотеки
є нерухоме майно , а саме: зерносклад А-1
пл. 897,1 кв.м. , критий тік Б-1 пл. 884,4 кв.м. ,
зерносклад В-1 пл. 218,9 кв.м. , що розміщені
по АДРЕСА_1 Дане майно внесено до
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна та до
Державного реєстру іпотек

Рішенням господарського суду
Волинської області від 25 жовтня 2010
року, з врахуванням ухвали
господарського суду Волинської
області від 19 листопада 2010 року ,
стягнуто солідарно з фермерського
господарства « ОСОБА_5»,
сільськогосподарського приватного
підприємства « Прогрес» , фермерського
господарства « ОСОБА_2» на користь
позивача 1172152,69 гривень заборгованості
за кредитним договором, 11721,53 гривень
державного мита, 236 гривень витрат на
інформаційно - технічне забезпечення
судового процесу.

На виконання цього рішення, яке набрало
законної сили 19 листопада 2010 року,
видано наказ про примусове виконання
ухвали, який пред'явлено до виконання
до відділу державної виконавчої служби
Головного управління юстиції у
Волинській області

02 лютого 2011 року відкрито провадження з
виконання вказаного наказу , який на
даний час не виконано.

08 серпня 2014 року банку стало відомо, що
постановою слідчого в ОВС прокуратури
Волинської області Хилюка В.В. від 11
лютого 2010 року , постанови слідчого
прокуратури Ратнівського району
Волинської області Хомука Г.М. від 22
березня 2012 року та постановою старшого
слідчого Ковельської міжрайонної
прокуратури Антонюка В.В. від 20 червня
2012 року накладено арешт на передане в
іпотеку майно: приміщення рем
майстерні Г-1 пл. 779,8 кв.м , зерносклад А-1
пл. 897,1 кв.м. , що розміщені по АДРЕСА_1

Вважає, що у банку наявні всі правові
підстави для задоволення своїх вимог
за рахунок предметів іпотеки у спосіб
та у порядку , визначеному іпотечними
договорами та законом України « Про
іпотеку» , про те не може цим правом
скористатися , так як на предмети
забезпечення накладено арешти .

Кримінальна справа № 0313/682/2012 про
обвинувачення ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_5 у
вчиненні злочинів, передбачених ч. З ст.
28, ч.2 ст. 205, ч.З ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. З ст. 28,
ч. З ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. З ст. 209, ч. 1,2 ст. 366
КК України , в ході розслідування якої
накладено арешт на майно ФГ « ОСОБА_2» ,
іпотеко держателем якого є банк , на
даний час перебуває у стадії розгляду в
провадженні судді Ратнівського
районного суду Волинської області
Свистун О.М. .

Зазначає, що право банку на майно , як
іпотеко держателя , виникло із
цивільних правовідносин, а тому має
право на захист свого порушеного права
у спосіб, визначений ст. ст. 15, 16 ЦК
України.

Прохає постановити рішення про
звільнення з-під арешту , накладеного
на підставі постанов відповідно
слідчих прокуратури Волинської
області, прокуратури Ратнівського
району. Волинської області, постанови
ст. слідчого Ковельської міжрайонної
прокуратури , переданого в іпотеку АТ «
Ощадбанку» , а саме : приміщення рем
майстерні Г-1 пл. 779,8 кв.м , зерносклад А-1
пл. 897,1 кв.м. , що розміщені по АДРЕСА_1 що
належить відповідачу ФГ « ОСОБА_2».

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги з
підстав, зазначених у позовній заяві.

Прокурор просить відмовити у
задоволенні позовних вимог. У
письмових заперечення обґрунтовує це
тим, що доля майна: приміщення рем
майстерні , зерносклад вирішено
вироком Ратнівського районного суду
Волинської області від 09 грудня 2013
року, яке залишено в цій частині без
змін ухвалою апеляційного суду
Волинської області від 11.03.2014 року, які
долучено до матеріалів справи . Крім
того, долучено також витяг вироку
Ратнівського районного суду
Волинської області від 12.11.2014 року по
справі № 0313/1682/201, де клопотання
позивача про безпідставне накладення
арешту на майно приміщення рем
майстерні , зерносклад залишено без
розгляду , оскільки в матеріалах даної
справи відсутні докази накладення
арешту цього майна,що належить ФГ
«ОСОБА_2».

Відповідач ФГ «ОСОБА_2» у судове
засідання не з'явився.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся з
письмовою заявою про розгляд справи
без його участі , позов визнає.

Відповідач Ратнівська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Волинській області звернулося із
письмовим клопотання, що не заперечує
проти вимог ПАТ « Державний ощадний
банк « в особі філії Волинського
обласного управління та просить
розглянути справу без їх представника .

Третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
начальник Реєстраційної служби
Ратнівського районного управління
юстиції Волинської області звернувся
із письмовою заявою про розгляд справи
без його участі.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши
письмові докази, приходить до висновку
відмовити у задоволенні позовних вимог
повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 ЦПК України
позови про зняття арешту з майна
пред'являються за місцезнаходженням
цього майна або основної його частини.

25 березня 2008 року позивач та ФГ «
ОСОБА_2» уклали кредитний договір № 979 ,
відповідно до якого позичальник
отримав 1000000 гривень на строк до 36
місяців з остаточним терміном
повернення не пізніше 24 березня 2011
року.

25.03.2008 року укладено іпотечний договір
банком та ФГ « ОСОБА_2» з метою
забезпечення належного виконання
вищевказаного кредитного договору .
Предметом іпотеки є нерухоме майно -
приміщення рем майстерні Г-1 пл. 779,8
кв.м., яке розміщене по АДРЕСА_1 яке
внесено до Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
відповідно до Витягу про реєстрацію в
Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна № 17714568 від
25.03.2008 року.

Рішенням господарського суду
Волинської області від 19.07.2010 року
стягнуто з ФГ « ОСОБА_2» на користь
позивача 1103612,68 гривень заборгованості
за кредитним договором № 979 від 25.03.2008
року. На виконання вказаного рішення,
яке набрало законної сили 30.07.2010 року ,
видано наказ № 5/86-1 від 09.08.2010 року .
27.08.2010 року відкрито виконавче
провадження державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Ратнвського районного управління
юстиції за заявою стягувана, тобто
Волинського обласного управління ВАТ «
Державний ощадний банк України».

06.09.2010 року постановою № 21014373 ВДВС
Ратнівського РУЮ ОСОБА_10 накладено
арешт на все нерухомого майна ФГ «
ОСОБА_2», що стверджується
реєстраційним номером обтяження №
10213716 відповідно до Інформації з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, Реєстру прав власності
на нерухоме майно, Державного реєстру
іпотек, Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
індексного номеру документа № 25341058 від
08.08.2014 року

24.11.2010 року постановою б/н від 11.02.2010
року слідчим в ОВС прокуратури
Волинської області Хилюком В.В. ,
кримінальна справа № 31-036-10, накладено
арешт на все нерухомого майна ФГ «
ОСОБА_2», що стверджується
реєстраційним номером обтяження №
10529237 відповідно до Інформації з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно. Реєстру прав власності
на нерухоме майно, Державного реєстру
іпотек, Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
індексного номеру документах» 25341058 від
08.08.2014 року.

23.03.2012 року постановою б/н від 22.03.2012
року слідчим прокуратури Ратнівського
району Волинської області Хомуком Г.М. ,
накладено арешт на нерухомого майна ФГ
« ОСОБА_2»: інше, зерносклад А-1 пл. 897,1
кв.м. за адресою АДРЕСА_1 що
стверджується реєстраційним номером
обтяження № 12313358.

22.06.2012 року постановою б/н від 20.06.2012
року старшим слідчим Ковельської
міжрайонної прокуратури Волинської
області Антонюком В.В. , накладено арешт
на нерухомого майна ФГ « ОСОБА_2»: інше,
рем. майстерня Г-1 пл. 779,8 кв.м. за адресою
АДРЕСА_1 що стверджується
реєстраційним номером обтяження №
12651972 відповідно до Інформації з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, Реєстру прав власності
на нерухоме майно, Державного реєстру
іпотек, Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
індексного номеру документа № 25341058 від
08.08.2014 року.

22.06.2012 року постановою б/н від 20.06.2012
року слідчим Ковельської міжрайонної
прокуратури Волинської області ,
накладено арешт на нерухомого майна ФГ
« ОСОБА_2»: інше, зерносклад А-1 пл. 897,1
кв.м. за адресою АДРЕСА_1 що
стверджується реєстраційним номером
обтяження № 12652109 відповідно до
Інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, Реєстру
прав власності на нерухоме майно.
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна індексного номеру
документа № 25341058 від 08.08.2014 року.

29 травня 2008 року позивач та ФГ « ОСОБА_5»
уклали кредитний договір № 1019 ,
відповідно до якого позичальник
отримав 1150000 гривень на строк до 36
місяців з остаточним терміном
повернення не пізніше 27 травня 2011 року.

29.05.2008 року укладено іпотечний договір
між банком та ФГ « ОСОБА_2» з метою
забезпечення належного виконання
кредитного договору № 1019 від 29.05.2008
року . Предметом іпотеки є нерухоме
майно: зерносклад А-1 пл. 897,1 кв.м. ,
критий тік Б-1 пл. 884,4 кв.м, зерно
площадка В-1 пл. 218,9 кв.м., які розміщене
по АДРЕСА_1 що належить ФГ « ОСОБА_2» ,
яке внесено до Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна ,
реєстраційний номер обтяження: 7289371,
7289351, 7289265, 7289306 відповідно до Інформації
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, Реєстру прав власності
на нерухоме майно, Державного реєстру
іпотек, Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
індексного номеру документа № 25341058 від
08.08.2014 року.

Рішенням господарського суду
Волинської області від 25.10.2010 року ,
ухвалою господарського суду
Волинської області від 19.11.2010 року
стягнуто солідарно з ФГ « ОСОБА_5» ,
сільськогосподарського приватного
підприємства « Прогрес» , ФГ « ОСОБА_2»
на користь позивача 1172152,69 гривень
заборгованості за кредитним договором
№ 1019 від 29.05.2008 року. На виконання
вказаної ухвали, яка набрала законної
сили 19.11.2010 року , видано наказ № 02/143-1
від 19.11.2010 року .

02.02.2011 року відкрито виконавче
провадження головним державним
виконавцем підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Волинській
області за заявою стягувана, тобто
Волинського обласного управління ВАТ «
Державний ощадний банк », що стверджено
постановою про відкриття виконавчого
провадження № 24197338.

Вироком Ратнівського районного суду
від 09.12.2013 року та ухвалою апеляційного
суду Волинської області від 08.04.2014 року
, що набрали законної сили 08.04.2014 року,
вирішено долю арештованого майна
фермерського господарства «ОСОБА_2», а
саме : приміщення рем майстерні Г-1 пл.
779,8 кв.м , зерносклад А-1 пл. 897,1 кв.м. , що
розміщені по АДРЕСА_1 звернуто на
користь цивільного позивача ПАТ «
Брокбізнесбанк» в рахунок погашення
заподіяної ОСОБА_2 злочином майнової
шкоди. Позивач був учасником
кримінального провадження, як
цивільний позивач.

Кримінальна справа розглянута
відповідно до КПК України від 28.12.1960
року.

Відповідно до п. 9 розділу XI «Перехідні
положення» КПК України, який набрав
чинності 20.11.2012 року , арешт майна
застосований під час досудового
слідства до дня набрання чинності цим
Кодексом , продовжує свою дію до
моменту їх зміни, скасування чи
припинення у порядку, що діяв до дня
набрання чинності цим Кодексом.

Статтею 126 ч. 6 КПК України ( 1960 року)
визначено накладення арешту на майно
скасовується постановою слідчого ,
коли в застосуванні цього заходу
відпаде потреба.

Статтею 24 Конституції України
передбачено, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

В силу вимог статті 401 КПК України ( 1960
року ) вирок суду , яким вирішено доля
арештованого майна ФГ « ОСОБА_2» ,
набрав законної сили є обов'язковим для
всіх державних і громадських
підприємств, установ, організацій,
посадових осіб та громадян підлягають
виконанню на всій території України (
стаття 403 КПК України ( в редакції 1960
року ) .

Таким чином, у кримінальному
судочинстві розглядаються тільки
заяви боржників про неправильність
опису майна, а не вимоги інших осіб, що
заявляють вимоги про право на майно.

Справи за вимогами інших осіб щодо
належності майна, на яке накладено
арешт, їм, а не боржнику, вирішуються
шляхом пред'явлення ними відповідно до
правил юрисдикції позову до боржника
та особи, в інтересах якої накладено
арешт, про визнання права власності на
майно і звільнення його з-під арешту. В
такому ж порядку розглядаються вимоги
осіб, які не є власниками майна, але
володіють ним на законних підставах .

Така ж позиція викладена в постанові
судової палати у цивільних справах
Верховного суду України від 15 травня 2013
року по справі №6-26цс13, ухваленої в
порядку ст. 360 -4 ЦПК України.

Наразі позивачем заявлено
цивільно-правову вимогу про виключення
майна з-під арешту, при цьому, серед
інших, притягнуто в якості відповідача
фізичну особу - боржника ОСОБА_2.
Правомірність накладення арешту в
рамках кримінального провадження
позивач не заперечує, свої вимоги
обґрунтовує пріоритетним правом на
задоволення вимог до боржника за
рахунок предмета іпотеки. За таких
обставин суд доходить висновку , що
спір має цивільно-правовий характер.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Разом з тим. згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК
України , кожна особа має право в
порядку , встанозленсму цим Кодексом ,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених , невизнаних оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

При цьому, згідно з ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК
України , кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Крім цього, з огляду на п.4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №6 від
27.08.1976 року «Про судову практику в
справах про виключення майна з опису»
за правилами, встановленими для
розгляду позовів про виключення майна
з опису, розглядаються вимоги громадян
і організацій, що гуртуються на праві
власності на описане майно або на праві
володіння ним.

Згідно ст.1 Конвенції про захист прав
людини та основних свобод, кожна
фізична та юридична особа має право
володіти своїм майном. Ніхто не може
бути позбавлений свого майна інакше як
в інтересах суспільства і на умовах,
передбачених законом або загальними
принципами міжнародного права.

З матеріалів справи вбачається та
визнано сторонами, що власником
спірного нерухомого майна є ФГ
«ОСОБА_2.». Вимога банку ґрунтується при
цьому не на праві власності, а на праві
іпотекодержателя., оскільки дане майно
йому не належить.

Разом з тим, враховуючи положення ч. 4
ст. 334 ЦК України, згідно яких права на
нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації, виникають з дня
такої реєстрації відповідно до
закону,суд вважає, що документи про
зареєстроване обтяження з нерухомого
майна ФГ « ОСОБА_2» не є належними та
допустимими доказами, які б
підтверджували ті обставини, що спірне
майно ФГ « ОСОБА_2» на даний час дійсно
на праві власності належить позивачу.

Так, зі змісту ст. 41 Конституції України
вбачається, що кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю,
результатами своєї інтелектуальної,
творчої діяльності. Право приватної
власності набувається в порядку,
визначеному законом. Громадяни для
задоволення своїх потреб можуть
користуватися об'єктами права
державної та комунальної власності
відповідно до закону. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Крім того, приписи зазначеної норми
Конституції України також
пролонгуються в ст.ст. 317, 319, 328 ЦК
України.

Що стосується посилання позивача на
наявність у нього, як у
іпотекодержателя, пріоритетного права
на задоволення вимог до боржника за
рахунок предмета іпотеки, то
черговість задоволення вимог
стягувачів регламентована ч.7 ст. З
Закону України « Про іпотеку» та ст. 44
Закону України « Про виконавче
провадження» пред'явлена позивачем
вимога стосується питань здійснення
виконавчого провадження, і не може бути
підставою для скасування арешту майна ,
накладеного в порядку забезпечення
кримінального провадження .

Таким чином, розглянувши справу в межах
визначених позивачем предмету спору та
підстав для його задоволення, оцінюючи
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, враховуючи те,
що обставини, на які посилається
позивач як на підставу для задоволення
позову, зокрема щодо порушення
відповідачами прав та інтересів
позивача, не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні,
суд прийшов до висновку, що у
задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати відповідно до ст.. 88 ч. 1
ЦК України позивачу не підлягають
відшкодуванню, так як в позові
відмовлено.

Керуючись ст.ст.15,16, 317, 319, 328,334,391 ЦК
України, ст.ст. 10,11,57-60,64,212-215 ЦПК України
,суд ,

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позовної
заяви публічного акціонерного
товариства « Державний ощадний банк
України « в особі філії Волинського
обласного управління до прокуратури
Волинської області, Ковельської
міжрайонної прокуратури Волинської
області, фермерського господарства «
ОСОБА_2» , ОСОБА_2, Ратнівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області,
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору
Реєстраційної служби Ратнівського
районного управління юстиції
Головного управління юстиції у
Волинській області , прокурора міста
Луцька про звільнення майна з-під
арешту.

Відмовити в задоволенні позовної
заяви публічного акціонерного
товариства « Державний ощадний банк
України « в особі філії Волинського
обласного управління до прокуратури
Волинської області, Ковельської
міжрайонної прокуратури Волинської
області, фермерського господарства «
ОСОБА_2» , ОСОБА_2, Ратнівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області,
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору
Реєстраційної служби Ратнівського
районного управління юстиції
Головного управління юстиції у
Волинській області , прокурора міста
Луцька про звільнення майна з-під
арешту, накладеного на підставі
постанови слідчого в ОВС прокуратури
Волинської області Хилюка В.В. від 11
лютого 2010 року, постанови слідчого
прокуратури Ратнівського району
Хомука Г.М. від 22 березня 2012 року та
постанови ст. слідчого Ковельської
міжрайонної прокуратури Антонюка В.В.
від 20 червня 2012 року , переданого в
іпотеку АТ « Ощадбанку» , а саме :
приміщення рем майстерні Г-1 пл. 779,8
кв.м , зерносклад А-1 пл. 897,1 кв.м. , що
розміщені по АДРЕСА_1, що належить
відповідачу ФГ « ОСОБА_2».

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги , якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Відповідно до ст. 294 ЦПК України,
апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий підпис

Фазан О.З.

Оригіналу відповідає

Суддя Ратнівського

районного суду

Фазан О.З.