АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/3341/2014
Головуючий в І інстанції: Кустов О.Ю.
Доповідач: Майданік В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року листопада місяця 18 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

головуючого: Майданіка В.В.,

суддів: Орловської
Н.В.,

Кутурланової
О.В.

при секретарі: Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
відділу державної виконавчої служби
Скадовського районного управління
юстиції Херсонської області на ухвалу
Скадовського районного суду
Херсонської області від 15 жовтня 2014
року у справі за поданням державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Скадовського
районного управління юстиції
Херсонської області Люльчак Ю.В. про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у
праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И Л А:

14 жовтня 2014 року державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Скадовського
районного управління юстиції
Херсонської області Люльчак Ю.В.
звернувся до суду з вказаним поданням,
погодженим з начальником відділу
виконавчої служби, в якому просив
тимчасово обмежити ОСОБА_3 у праві
виїзду за межі України (без вилучення
паспорту) до виконання зобов'язань за
рішенням суду, доручивши виконання
ухвали суду Державній прикордонній
службі України.

Подання обґрунтовано тим, що на
виконанні відділу державної
виконавчої служби Скадовського
районного управління юстиції
Херсонської області знаходиться
виконавчий лист №2119/3822/12 від 14.01.2013
року, виданий Скадовським районним
судом Херсонської області про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
"Надра" заборгованості в розмірі
9927,71грн. Не зважаючи на проведені
виконавчою службою заходи, передбачені
законодавством, рішення суду не
виконано, що свідчить про ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням суду.
Відповідно до ст.6 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" та ст.3771 ЦПК
України просить задовольнити подання.

Ухвалою суду від 15 жовтня 2014 року у
задоволенні подання було відмовлено.

В апеляційній скарзі заявник просить
скасувати зазначену ухвалу і
постановити ухвалу про задоволення
подання. При цьому посилається на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права. Зокрема, вказав,
що суд не звернув увагу на те, що
протягом періоду з 05.11.2013 року по
теперішній час рішення суду не
виконано, не дивлячись на те, що
державним виконавцем вжито всіх
заходів, передбачених законодавством,
для примусового виконання судового
рішення, що свідчить про ухиляння
боржника від виконання покладених на
нього обов'язків.

Заслухавши доповідача, перевіривши
відповідність ухвали вимогам закону,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з таких
підстав.

З матеріалів справи та встановлених
судом обставин вбачається наступне.

Відповідно до копії виконавчого листа
від 14.01.2013 року (про стягнення з ОСОБА_3
на користь ПАТ КБ "Надра"
заборгованості в розмірі 9713,11грн., та
судового збору в розмірі 214,60грн.)
останній виданий 26.02.2013 року (а.с.3).

Державним виконавцем зроблено запити
до управління ПФУ в Скадовському
районі, Херсонського державного БТІ,
Державної податкової служби,
начальника ВДАІ Скадовського РВ УМВСУ
в Херсонській області; отримано
відповіді, з яких вбачається, що
відповідна інформація щодо боржника
відсутня (а.с.4-9).

Зазначене підтверджено й актом
державного виконавця від 28.05.2014 року
(а.с.4).

Відповідно до ст.6 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України"
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі
паспорта, або громадянинові України,
який має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, зокрема,
якщо діють неврегульовані аліментні,
договірні чи інші невиконані
зобов'язання до виконання зобов'язань
або розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України (п. 2);
якщо він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань (п. 5); якщо щодо нього подано
цивільний позов до суду - до закінчення
провадження у справі (п. 8).

В силу п.18 ч.3 ст.11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець під час здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

За ст.3771 ЦПК України: питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконання судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби (ч.1); суд негайно
розглядає вказане подання без виклику
чи повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця (ч.2).

Отже, законом передбачено юридичні
санкції у вигляді тимчасового
обмеження у праві виїзду не за
наявність факту невиконання
зобов'язань, а за ухилення від їх
виконання. У зв'язку з цим з метою
всебічного і повного з'ясування всіх
обставин справи, встановлення дійсних
прав та обов'язків учасників спірних
правовідносин, суд мав з'ясувати, чи
дійсно особа свідомо не виконувала
належні до виконання зобов'язання в
повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання своїх
зобов'язань є оціночним поняттям.
Теоретично їх невиконання може бути
зумовлене об'єктивними причинами,
наприклад, внаслідок відсутності
майна, роботи, незадовільного
фінансового стану, тривалого
відрядження, важкої хвороби тощо.
Однак, воно може мати й принципово інше
походження, суб'єктивне, коли боржник
свідомо ухиляється від виконання - має
змогу виконати зобов'язання у повному
обсязі або частково, але не робить
цього без поважних причин.

Саме невиконання боржником самостійно
зобов'язань протягом строку, про що
вказує державний виконавець, не може
свідчити про ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням
факт ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, повинен вже відбутися і бути
об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку із цим про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов'язків у виконавчому
провадженні може свідчити невиконання
ним своїх обов'язків, передбачених ч.6
ст.12 Закону України "Про виконавче
провадження", зокрема: утримання від
вчинення дій, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення; надання
у строк, встановлений державним
виконавцем, достовірних відомостей про
свої доходи та майно, у тому числі про
майно, яким він володіє спільно з
іншими особами, про рахунки у банках чи
інших фінансових установах; своєчасна
явка за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

З наданих же матеріалів справи не
вбачається факт ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовими рішеннями, державним
виконавцем зазначений факт не
доведено.

Відмовляючи в задоволенні подання, суд
виходив з відсутності даних про те, що
боржник має намір виїхати за межі
країни з метою ухилення від виконання
рішення суду.

Колегія суддів з таким висновком суду
погоджується, оскільки до нього він
прийшов при всебічному дослідженні
наявних в матеріалах справи доказів.

Доводи апеляційної скарги до уваги не
приймаються, оскільки не підтверджені
належними доказами, висновків суду не
спростовують та не містять в собі
підстав для скасування оскаржуваної
ухвали.

Оскільки ухвала суду постановлена з
дотриманням норм процесуального
закону, а доводи апеляційної скарги не
вказують на такі її порушення, що
вплинули на правильність вирішеного
судом питання, колегія суддів вважає за
необхідне залишити ухвалу суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відділу державної
виконавчої служби Скадовського
районного управління юстиції
Херсонської області відхилити.

Ухвалу Скадовського районного
суду Херсонської області від 15 жовтня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, на неї може бути
подана касаційна скарга безпосередньо
до суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий:

судді: