Справа № 343/1894/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2385/2014
Головуючий у 1 інстанції Лицур І. М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого - Малєєва А.Ю.,

суддів: Девляшевського
В.А., Меленко О.Є.

секретаря Яковин М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 -
представника ОСОБА_3 на рішення
Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 07
жовтня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до Державного агентства лісових
ресурсів України та Державного
підприємства «Вигодське лісове
господарство» про поновлення на посаді
та стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и л а :

В липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Державного агентства
лісових ресурсів України та Державного
підприємства «Вигодське лісове
господарство» в якому просив визнати
протиправним та скасувати наказ № 368-К
від 23.06.2014 голови Державного агентства
лісових ресурсів України (далі - ДАЛР
України) про припинення контракту та
звільнення його з посади директора
Державного підприємства «Вигодське
лісове господарство» (далі ДП
«Вигодське ЛГ»); поновити його на
вказаній посаді та стягнути з ДП
«Вигодське ЛГ» на його користь
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 23.06.2014 до дня поновлення на
роботі й судові витрати по справі.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що
22.11.2013 року між ним та ДАЛР України
укладено Контракт, згідно з яким
позивача призначено на посаду
директора ДП «Вигодське ЛГ». Однак,
23.06.2014 наказом голови ДАЛР України №
368-К контракт з ним припинено та
звільнено його з займаної посади на
підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України. Вказане
звільнення вважає незаконним та
необґрунтованим, оскільки воно
відбулося в порушення вимог ч. 3 ст. 40
КЗпП України під час його перебування
на лікарняному. На думку позивача,
враховуючи незаконність його
звільнення, при поновленні його на
роботі, слід стягнути з відповідача на
його користь заробітну плату за час
вимушеного прогулу.

У вересні 2014 представник позивача
подав Уточнення позовної заяви, в якій
пояснив, що мали місце окремі випадки
затримки з виплатою заробітної плати,
які ніколи не перевищували
двотижневого терміну, а затримка
виплати зарплати за травень місяць 2014
року відбулась в той час, коли він
перебував на лікарняному і була зразу ж
усунута після виходу на роботу. Також
ним не допускалося незабезпечення
виконання в установлені строки
законних вимог органів державної
фінансової інспекції (а.с. 74-78).

Рішенням Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 07
жовтня 2014 року у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 відмовлено.

ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3 оскаржив
дане рішення в апеляційному порядку.
Вважає, що воно прийнято при неповному
з'ясуванні та недоведеності обставин,
які мають значення для справи,
невідповідності висновків суду
обставинам справи, а також з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. Зі слів апелянта, в матеріалах
справи відсутні письмові докази, які б
вказували, що порушення, виявлені
працівниками інспекції за
результатами перевірки господарської
діяльності ДП «Вигодського ДЛГ» дійсно
мали місце. Крім того, на думку
позивача, відповідачами умисно не
надано суду письмові заперечення, які
були надані працівниками ДЛГ
фінансової інспекції зі спростуванням
викладених порушень. Апелянт вважає, що
судом дано неналежну оцінку постанові
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 10 червня 2014
року та безпідставно звільнено
відповідачів від доказування обставин,
які суд визнав встановленими згаданою
постановою, оскільки ні позивачі, ні
відповідачі не були сторонами в
адміністративній справі. Також апелянт
зазначає, що підприємством не
допускалось заборгованості по виплаті
заробітної плати, а лише окремі
затримки у її виплаті, які не
перевищували 25 календарних днів, а
також за результатами перевірок
фінансової інспекції не було зауважень
щодо порушення вимог трудового
законодавства при виплаті заробітної
плати. Вказане, на думку позивача,
свідчить про несуттєвий характер і
тому не могло бути покладено в основу
оскаржуваного рішення. Апелянт вважає,
що судом першої інстанції порушено
вимоги ч. 3 ст. 40 КЗпП України, оскільки
він був звільнений в період
перебування на лікарняному.

Просить скасувати рішення Долинського
районного суду Івано-Франківської
області від 07 жовтня 2014 року та
ухвалити нове рішення яким позовні
вимоги задовольнити повністю.

У судове засідання апеляційного суду
позивач та його представники не
з'явились, хоч були повідомлені
належно.

Представники відповідачів проти
доводів апеляційної скарги заперечили,
просили її відхилити з огляду на
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення представників
відповідачів, суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
належить відхилити з наступних
мотивів.

Згідно матеріалів справи, 22.11.2013 між
Державним агентством лісових ресурсів
України в особі голови ОСОБА_4 та ОСОБА_3
укладено Контракт, відповідно до якого
останній наймається на посаду
директора Державного підприємства
«Вигодське лісове господарство» на
термін з 06.12.2013 по 05.12.2014 (а.с. 46-50).

Копією Акта ревізії
фінансово-господарської діяльності ДП
«Вигодське ЛГ» за період з 01.01.2011 по
01.09.2013 № 07-21/19 від 04.12.2013, складеного
Державною фінансовою інспекцією в
Івано-Франківській області виявлено
невиконання раніше виявлених порушень
(лист про усунення порушень
Долинського РР КРВ від 27.12.2011 № 350-14/1041)
(а.с. 43-44, 115-117).

За результатами вищевказаної ревізії
Державною фінансовою інспекцію в
Івано-Франківській області керівнику
ДП «Вигодське ЛГ» направлено вимогу
про усунення порушень, виявлених
ревізією № 09-07-14-14-/208 від 14.01.2014 та
зобов'язано його в термін до 14.04.2014
надіслати на адресу Державної
фінансової інспекції в
Івано-Франківській області інформацію
про вжиті заходи та виконання цих вимог
разом з копіями завірених первинних,
розпорядчих та інших документів (а.с.
128-131).

Відповідно до копії Колективного
договору між адміністрацією та
профспілковим комітетом ДП «Вигодське
лісове господарство» на 2013 - 2015 роки
(далі - Колективний договір) п. 5.16 якого
передбачено, що виплата заробітної
плати має здійснюватися регулярно в
робочі дні у строки, встановлені
колективним договором, але не рідше
двох разів на місяць через проміжок
часу, що не перевищує шістнадцяти
календарних днів, та не пізніше семи
днів після закінчення періоду, за який
проводиться виплата: аванс - до 22 числа
поточного місяця, остаточну виплату -
до 07 числа наступного місяця. Не
допускати затримки та виникнення
заборгованості заробітної плати (а.с.
89-96).

Згідно копії Акта перевірки окремих
питань фінансово-господарської
діяльності ДП «Вигодське ЛГ» від 17.05.2014,
проведеної Державним агентством
лісових ресурсів України, вбачається,
що за 2013 рік та січень-квітень 2014 року
підприємством не проводилася виплата
авансу за винятком квітня 2013 року, що
суперечить умовам Колективного
договору та порушувалися встановлені
терміни виплати заробітної плати (а.с.
118-122). Зазначене підтверджується
Довідкою про фактичну виплату
заробітної плати за 2013 рік та
січень-травень 2014 року по ДП
«Вигодський Лісгосп», зокрема не
виплачено аванс на підприємстві та
порушено строк виплати заробітної
плати (а.с. 98-102).

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 10
червня 2014 року в справі № 809/1409/14
задоволено позов та зобов'язано ДП
«Вигодське ЛГ» виконати пункти 3-7
вимоги Державної фінансової інспекції
в Івано-Франківській області про
усунення порушень, виявлених ревізією
від 14.01.2014 № 09-07-14-14/208 (а.с. 123-124).

Відповідно до копії Наказу ДАЛР
України № 386-К від 23.06.2014 з позивачем
припинено контракт з підстав
зазначених підпунктами в), й) пункту 26
Контракту за невиконання зобов'язань
щодо виплати працівникам і
незабезпечення виконання у
встановлені строки законних вимог
органів державної фінансової
інспекції та звільнено його з посади
директора ДП «Вигодське ЛГ»
Івано-Франківського обласного
управління лісового та мисливського
господарства 23.06.2014 за п. 8 ст. 36 КЗпП У
країни (а.с. 4).

На а.с. 53-54, 55 міститься копії Довідок
обласної клінічної лікарні № 791 та № 19,
виданої ОСОБА_3 згідно яких позивач
звернувся 23.06.2014 о 10 год. у приймальне
відділення ОКЛ, де йому поставлений
діагноз пошкодження зв'язок лівого
гомілково-ступеневого суглобу.

Відповідно до копії Наказу № 139-к від
23.06.2014 директора ДП «Вигодське ЛГ»
ОСОБА_3 на час своєї відсутності, в
зв'язку з перебуванням на лікарняному,
з 23.06.2014 обов'язки директора покладено
на головного інженера ОСОБА_6 (а.с. 69, 70).

Згідно копії Листка непрацездатності
серії АГМ № 358569 від 24.06.2014 позивача
звільнено від виконання трудових
обов'язків на період тимчасової
непрацездатності з 23.06.2014 до 27.06.2014
включно та з 28.06.2014 до 02.07.2014 включно (а.с.
5, 45).

Колегія суддів знаходить, що при
вирішенні спору судом першої інстанції
вірно встановлено фактичні обставини
справи та правильно констатовано, що у
даному випадку спір між сторонами
виник з приводу розірвання контракту
на підставі п. 8 ст. 38 КЗпП України, а
тому положення ч. 3 ст. 40 та ч. 3 ст. 41 КЗпП
України до даного випадку застосовані
бути не можуть. Таке обґрунтування
рішення узгоджується з правовим
висновком Верховного Суду України у
справі № 6-156цс 12, відповідно до якого
зміст терміну «розірвання трудового
договору з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу» охоплює
лише звільнення з підстав,
передбачених ст. ст. 40, 41 КЗпП України, і
не поширюється на звільнення з підстав,
передбачених п. 8 ст. 36 КЗпП України. Суд
першої інстанції обґрунтовано
послався на цей висновок, оскільки
фактична та правова ситуація в справі є
аналогічною з описаною у згаданому
рішенні Верховного Суду України. Тому
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
того, що звільнення працівника в період
його тимчасової непрацездатності з
підстав, передбачених контрактом, не
суперечить закону.

Апелянт заперечував порушення, які
стали підставою для розірвання
контракту. При вирішенні цього питання
суд першої інстанції обґрунтовано
прийняв до уваги положення ч. 3 ст. 21
КЗпП України щодо специфіки контракту
як особливої форми трудового договору
та те, що порушення пунктів «в» та «й»
пункту 26 згаданого Контракту, якими
передбачено звільнення за невиконання
зобов'язань щодо виплати заробітної
плати працівникам і незабезпечення
виконання в установлені строки
законних вимог органів державної
фінансової інспекції підтверджені
відповідно до ст.ст. 57-60 ЦПК України
належними доказами. Зокрема, дані про
неналежне виконання вимог закону та
контракту щодо виплати заробітної
плати підтверджено згаданими: Актом
перевірки окремих питань
фінансово-господарської діяльності ДП
«Вигодське ЛГ» від 17.05.2014, а також
Довідкою про фактичну виплату
заробітної плати за 2013 рік та
січень-травень 2014 року по ДП
«Вигодський Лісгосп».

Таким чином, вважає колегія суддів, у
позивача були можливості виконати
зобов'язання за контрактом, однак він
цього не зробив, що і стало підставою
для припинення контракту та звільнення
його з роботи.

Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, а тому
апеляційну скаргу слід відхилити,
рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 209, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
представника ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 07
жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий
А.Ю. Малєєв

Судді:
В.А. Девляшевський

О.Є. Меленко