Справа № 359/7735/14-ц Головуючий у І
інстанції Ткаченко Д.В.Провадження №
22-ц/780/6377/14 Доповідач у 2
інстанції ПриходькоКатегорія 43
УХВАЛА

Іменем України

12 листопада 2014 року колегія судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого: Приходька К.П.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній
Д.О.,

при секретарі: Черепинець А.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 07 жовтня 2014 року за позовом ОСОБА_2
та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення
перешкод у користуванні власністю та
виселення,-

встановила:

у серпні 2014 року позивачі звернулись до
суду із позовом до ОСОБА_1 про усунення
перешкод у користуванні житловим
будинком та виселення з нього.

Позовні вимоги обґрунтовували тим, що у
даному житловому будинку проживає
відповідач, яка вселялась у будинок як
член сім»ї колишнього співвласника
будинку - ОСОБА_4

Разом із тим, у 2013 році останній на
підставі договору дарування подарував
свою частку будинку ОСОБА_2 та припинив
проживати у будинку. На підставі
ст.ст.16,387,391,405 ЦК, ст.109 ЖК позивачі
просять суд зобов»язати ОСОБА_1 не
чинити перешкоди у користуванні
житловим будинком та виселити
відповідача з нього.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 07 жовтня 2014 року позов задоволено.

Зобов»язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у користуванні
житловим будинком, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1.

Виселено ОСОБА_1 із житлового будинку,
що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 9 без
надання іншого житлового приміщення.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій
посилається на те, що рішення
незаконне, винесене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та підлягає скасуванню.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з»ясованих обставин справи, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3
є співвласниками житлового будинку, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Також встановлено, що у вказаному
житловому будинку зареєстрована та
фактично проживає ОСОБА_1, яка є
колишньою дружиною ОСОБА_4

Зі змісту договору дарування 12 частки
житлового будинку від 14.06.2013 року
вбачається, що ОСОБА_4 до червня 2013 року
був власником вказаного будинку та
подарував свою частку ОСОБА_2. На
підставі ч.1 ст.61 ЦПК обидві сторони
визнати, що відповідач в свій час була
вселена у житловий будинок правомірно.

Виходячи з положень ст.ст.16,391,386 ЦК
України, власник має право звернутися
до суду з вимогою про захист порушеного
права будь-яким способом, що є
адекватним змісту порушеного права,
який ураховує характер порушення та
дає можливість захистити порушене
право.

Згідно з ч.1 ст.156 ЖК України з
урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК
України члени сім»ї власника житла,
які проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням у
обсязі, визначеному відповідно до
угоди з власником.

До членів сім»ї власника будинку
(квартири) належать особи, зазначені в
частині другій статті 64 Житлового
кодексу Української РСР, а саме:
дружина наймача (власника), їх діти і
батьки. Членами сім»ї наймача
(власника) може бути визнано й інших
осіб, якщо вони постійно проживають
разом з наймачем (власником) і ведуть з
ним спільне господарство.

Ураховуючи вищезазначені норми
матеріального права, право члена сім»ї
власника будинку (квартири)
користуватися цим житлом існує лише за
наявності у власника права приватної
власності на це майно. Виникнення права
членів сім»ї власника будинку
(квартири) на користування цим будинком
та обсяг цих прав залежить від
виникнення у власника будинку
(квартири) права власності на це житло,
а відтак припинення права власності
особи на будинок (квартиру) припиняє
право членів її сім»ї на користування
цим житлом. Право відповідача на
проживання у квартирі похідне від прав
колишнього власника квартири, членами
сім»ї якого вона була та за згодою
якого проживала у квартирі.

Проте власники на підставі ст.391 ЦК
України мають право вимагати від
відповідача усунути перешкоди у
користуванні власністю, зокрема шляхом
виселення такої особи.

Доводи апелянта в апеляційній скарзі
про порушення норм матеріального та
процесуального права при його
ухваленні, на переконання колегії
суддів апеляційної інстанції, не
знайшли свого підтвердження і повністю
спростовуються дослідженими належними
та допустимими доказами по справі.

За таких обставин, колегія судів,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дав належну оцінку зібраним доказам,
вірно послався на закон, що регулює
спірні правовідносини, дійшов
правильного висновку задовольнивши
позов.

Оскільки рішення суду ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
апеляційну скаргу і залишити рішення
суду без змін.

Керуючись: ст.ст.303,307,308,313-315,317,319 ЦПК
України колегія суддів, -

ухвалила :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити,
рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 07 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді