Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/5060/14
Головуючий у 1 інстанції: Носик М.А.
Суддя-доповідач: Савченко О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„20" листопада 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Гончар М.С., Стрелець Л.Г.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Комунального
підприємства «Дніпрорудненські
теплові мережі» на ухвалу судді
Василівського районного суду
Запорізької області від 10 жовтня 2014
року у справі за позовом Комунального
підприємства «Дніпрорудненські
теплові мережі» до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за спожиту теплову
енергію, -

В С Т
А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року КП
«Дніпрорудненські теплові мережі»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення боргу за спожиту теплову
енергію.

У позові зазначало, що 01.11.2008 року
між підприємством та відповідачем був
укладений договір «На постачання
теплової енергії» № 44-Т по приміщенню,
розташованому за адресою: АДРЕСА_1.

За період з липня 2011 року по
грудень 2012 року, з урахуванням існуючої
станом на 01.07.2011 року заборгованості,
підприємство надало теплову енергію в
приміщення відповідача на загальну
суму 1 332 грн. 05 коп.

Посилаючись на те, що відповідач
свої договірні зобов'язання щодо
оплати за спожиту теплову енергію
виконав лише частково, оплативши за
отриману теплову енергію у період з
липня 2011 року по грудень 2012 року суму у
розмірі 178 грн. 79 коп., просило стягнути
з ОСОБА_2 суму боргу за поставлену
теплову енергію за період з липня 2011
року по грудень 2012 року, яка станом на
01.08.2014 року складає 1 153 грн. 26 коп., та
судові витрати у сумі 243 грн. 60 коп.

Ухвалою судді Василівського
районного суду Запорізької області від
10 жовтня 2014 року позовну заяву
повернуто позивачу з підстав
непідсудності її Василівському
районному суду Запорізької області.

В апеляційній скарзі КП
«Дніпрорудненські теплові мережі»,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, просить ухвалу
скасувати і направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Заслухавши у засіданні
апеляційного суду доповідача,
пояснення учасника процесу,
перевіривши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволеню
частково з наступних підстав.

Постановлюючи ухвалу про
повернення позовної заяви КП
«Дніпрорудненські теплові мережі», суд
виходив з того, що відповідач ОСОБА_2
05.09.2012 року була знята з реєстрації у м.
Дніпрорудному Василівського району
Запорізької області і вибула для
реєстрації за адресою: АДРЕСА_2,
підстави для застосування правил
альтернативної підсудності у даному
випадку відсутні, а тому позов не
підсудний Василівському районному
суду Запорізької області.

Проте погодитися з такими
висновками суду в повній мірі не можна,
оскільки суд дійшов їх з порушенням
норм процесуального права.

Як визначено ч.1 ст. 109 ЦПК
України позови до фізичної особи
пред"являються в суд за зареєстрованим
у встановленому законом порядку місцем
її проживання або за зареєстрованому у
встановленому законом порядку місцем
її перебування.

Між тим, з матеріалів справи
вбачається, що позов до ОСОБА_2 виник із
укладеного сторонами договору про
постачання теплової енергії у
конкретне приміщення за адресою:
АДРЕСА_1, тобто із визначеним у договорі
місцем виконання послуг.

Відповідно до роз"яснень п. 39
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №3 від 01.03.2013 року „ Про деякі
питання юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ", позови, що виникають із
договорів, в яких зазначено місце
виконання або виконувати які через їх
особливість можна тільки в певному
місці, можуть пред"являтися також за
місцем виконання цих договорів(ч.8 ст. 110
ЦПК).

Правила визначення місця
виконання зобов"язання передбачено ст.
532 ЦК України. Згідно ч.1 вказаної
статті, місце виконання зобов"язання
встановлюється у договорі.

Разом з тим, хоча в
обгрунтування вибору підсудності до
Василівського районного суду
Запорізької області позивач в особі
КП «Дніпрорудненські теплові мережі» і
посилався у позові, зокрема, на ч.8 ст.110
ЦПК України, вказана норма цивільного
процесуального законодавства
залишилася поза уваги суду, у зв"язку з
чим висновок останнього про
відсутність підстав для застосування
правил альтернативної підсудності є
помилковим.

Не можна визнати переконливим
і висновок суду про те, що на момент
подачі позову до суду місцем
проживання ОСОБА_2, яке зареєстроване у
встановленому законом порядку, є
адреса: АДРЕСА_2, оскільки вказана
інформація міститься у довідці,
виданій адресно-довідковим бюро
Василівського РВ УМВС України в
Запорізькій області, а вказаний орган
реєстрації не є належним щодо надання
інформації про зареєстроване місце
проживання фізичної особи за межами
Василівського району Запорізької
області.

Таким чином, ухвала про
повернення позовної заяви з підстав її
непідсудності постановлена з
порушенням норм процесуального права,
а тому підлягає скасуванню з передачею
в порядку п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України
питання щодо відкриття провадження у
справі на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. 307, п.3 ч.1 ст. 312,
ст.ст. 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства «Дніпрорудненські
теплові мережі» задовольнити частково.

Ухвалу судді Василівського районного
суду Запорізької області від 10 жовтня
2014 року по даній справі скасувати і
передати питання щодо відкриття
провадження у справі на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: