Справа № 203/4734/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2014 року

Кіровський районний суд м.
Дніпропетровська

у складі :           головуючого судді
– Маймур Ф.Ф.,

при секретарі –
Чередник І.О.

за участю:           позивача –
ОСОБА_1

відповідача –
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу та стягнення
аліментів. Позивач в позовній заяві та
судовому засіданні посилалась на те, що
вони з відповідачем одружені з 07 грудня
2002 року, від шлюбу мають неповнолітню
дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
проживає та знаходиться на утриманні
позивача. З червня 2008 року між
сторонами по справі було припинено
подружні стосунки та ведення спільного
господарства через відсутність
взаєморозуміння в родині, постійні
сварки, відсутність матеріальної
допомоги. Відповідач не проживає разом
з родиною та не допомагає матеріально
утримувати малолітню дитину, подружжя
не одноразово намагалось прийти до
взаємного розуміння, але ніяких
результатів це не дало. Враховуючи
вищевикладене, позивач зберігати шлюб
з відповідачем не бажає, вважає, що
збереження шлюбу не можливе та
суперечить її інтересам та інтересам
дитини, тому позивач звернулась до суду
та просила суд шлюб розірвати та
стягнути аліменти в твердій грошовій
сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно до
повноліття дитини (а.с.2-5).

Позивач у судовому засіданні заявлені
позовні вимоги підтримала та
наполягала на їх задоволенні.

Відповідач у судовому засіданні проти
заявленого позову не заперечував.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у шлюбі з 07 грудня 2002 року,
шлюб зареєстровано Відділом
реєстрації актів громадянського стану
Кіровського районного управління
юстиції м. Дніпропетровська, актовий
запис № 480, від шлюбу мають малолітню
доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
одруження та копією свідоцтва про
народження, наявними в матеріалах
справи (а.с. 6, 7).

Також у судовому засіданні
встановлено, що з червня 2008 року між
сторонами по даній справі були
припиненні подружні стосунки, ведення
спільного господарства через
відсутність взаєморозуміння в родині,
відсутня матеріальна допомога, з боку
відповідача, з цього часу сторони
неодноразово докладали зусилля для
поновлення шлюбних стосунків, але це не
дало ніяких результатів, тому
зберігати сім’ю вони бажають й
вважають, що це неможливо, а також
суперечить їхнім інтересам та
інтересам дитини, дані обставини
підтверджується поясненнями сторін у
судовому засіданні (а.с. 26).

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються нормами
Сімейного Кодексу України.

Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України
позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу
України суд при розгляді справи про
розірвання шлюбу з'ясовує фактичні
взаємини подружжя, дійсні причини
позову про розірвання шлюбу, бере до
уваги наявність малолітньої дитини,
інші обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам
їхньої дитини, що мають істотне
значення.

Статтею 180 Сімейного Кодексу України
передбачено, що батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу
України за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного
Кодексу України мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
менш, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно приписів ч.1 ст.183 Сімейного
Кодексу України частка заробітку
(доходу) матері, батька, яка буде
стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного
Кодексу України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

Враховуючи вищезазначені обставини, та
приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні
відносини між сторонами по даній
справі припинені з червня 2008 року та з
цього часу відносини між подружжям по
справі не поновлювались, сторони
зберігати шлюб не бажають й вважають,
що це неможливо та суперечить їхнім
інтересам та інтересам дитини, суд
приходить до висновку про те, що шлюб
сторін по даній справі розпався
остаточно, відновлений бути не може, а
тому шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підлягає
розірванню.

Вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, суд враховує матеріальне
становище відповідача, матеріальне
становище дитини, відсутність у
відповідача інших неповнолітніх дітей,
непрацездатних чоловіка (дружини),
батьків, тому вважає необхідним
стягувати з відповідача на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання
малолітньої доньки - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх
видів його доходу (заробітку), але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно, починаючи стягнення з 21
липня 2014 року до досягнення дитиною
повноліття.

Також вирішуючи питання, щодо
розподілу судових витрат за подання до
суду позовної заяви про розірвання
шлюбу, суд на підставі ст. 88 ЦПК України
приймає до уваги результат вирішення
справи, та вважає необхідним стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок
повернення судових витрат суму у
розмірі 243 грн. 60 коп.

Враховуючи, що позивач на підставі ч. 1
ст. 5 Закону України «Про судовий збір»
була звільнена від сплати судового
збору за подання позову про стягнення
аліментів, приймаючи до уваги
результат вирішення справи, суд вважає
необхідним стягнути з ОСОБА_2 на
користь держави судовий збір в розмірі
243 грн. 60 коп.

Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 367 ЦПК
України суд вважає необхідним рішення
суду в частині стягнення аліментів
допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 110, 112, 180-183, 191 Сімейного кодексу
України, ст.ст. 60, 88, 208, 209, 212, 213, 215, 218, 367
ЦПК України, суд –

В И Р І Ш И В :

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
зареєстрований 07 грудня 2002 року
Відділом реєстрації актів
громадянського стану Кіровського
районного управління юстиції м.
Дніпропетровська, актовий запис № 480 –
розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1), на
користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2), аліменти
на утримання малолітньої дитини –
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4
частини від всіх видів доходу
(заробітку), але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно,
починаючи стягнення з 21 липня 2014 року
до досягання дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1), на
користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2) у рахунок
повернення судових витрат суму у
розмірі 243 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1) на
користь держави судовий збір в розмірі
243 грн. 60 коп.

ОСОБА_1 у задоволені іншої частини
позовних вимог – відмовити.

Рішення суду в частині
стягнення аліментів підлягаяє
негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 223 ЦПК
України.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Дніпроетровської
області через Кіровський районний суд
м. Діпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя

Ф.Ф. Маймур