провадження № 2-з/756/366/14
УХВАЛА

20 листопада 2014 року суддя
Оболонського районного суду м. Києва
Маринченко М.М., розглянувши заяву
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» про забезпечення його
позову до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2,
про звернення стягнення на предмет
іпотеки шляхом визнання права
власності,

встановив:

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа -
ОСОБА_2, про звернення стягнення на
предмет іпотеки - нежилі приміщення №59,
загальною площею 140,5 кв.м, та №60,
загальною площею 55,7 кв.м, що
знаходяться за адресою АДРЕСА_1, що
належать на праві власності
відповідачу, шляхом визнання права
власності банку на вказані нежитлові
приміщення.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що між банком та
ОСОБА_2 було укладено договір
відновлювальної кредитної лінії
№44.29-48-79/П від 07 лютого 2008 року,
відповідно до умов якого кредитор
надав позичальникові грошові кошти в
сумі 15907500 грн., та договір
відновлювальної кредитної лінії
№44.29-48-80/П від 07 лютого 2008 року,
відповідно до умов якого кредитор
надав позичальникові грошові кошти в
сумі 3150000 доларів США.

В забезпечення виконання зобов'язань
за вказаними кредитними договорами між
банком та ОСОБА_2 було укладено
іпотечний договір №44.02-13-102/І від 07
лютого 2008 року, відповідно до умов
якого іпотекодавцем передано в іпотеку
іпотекодержателю майнові права на
незакінчене будівництвом вбудоване
приміщення - приміщення другого
поверху житлового будинку за адресою
АДРЕСА_1 на першому поверсі (між осями
6-7, А-Г); на другому поверсі (між осями 6-8,
А-Г) та (між осями 8-11, А-Д), загальною
проектною площею 162,41 кв.м та ? щитової
вбудованих приміщень на першому
поверсі загальною проектною площею7,81
кв.м, загальна проектна площа
вбудованого приміщення складає 170,22
кв.м., яке належало іпотекодавцю на
підставі договору відступлення права
вимоги, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ
«Видавництво Магнат» від 02 листопада
2007 року, посвідченого приватним
нотаріусом КМНО ОСОБА_3 за реєстрованим
номером №4955, та на підставі
інвестиційного контракту №ВПП 216/2/2 з
усіма змінами та доповненнями,
укладеного між ЗАТ «СК «Столиця» та ТОВ
«Видавництво Магнат».

Відповідно до умов іпотечного договору
після завершення будівництва та
прийняття в експлуатацію нерухомого
майна, а також після оформлення та
реєстрації в установленому чинним
законодавством України порядку права
власності на нього за іпотекодавцем,
збудована нерухомість продовжує бути
предметом іпотеки. При цьому, нотаріус
за повідомленням іпотекодержателя та
за рахунок іпотекодавця реєструє
обтяження іпотекою вже збудованої
нерухомості, а сторони протягом трьох
робочих днів укладають додаткову угоду
до цього договору, в якій змінюють опис
предмета іпотеки.

Проте, після введення в експлуатацію
нерухомого майна та отримання 19
листопада 2009 року свідоцтва на право
власності на нежилі приміщення з №1 по
№13 (групи приміщень №55а), загальною
площею 196,2 кв.м, що знаходяться за
адресою АДРЕСА_1, ОСОБА_2 до банку не
звернувся.

16 серпня 2012 року в межах процедури
ліквідації ФОП ОСОБА_2 арбітражним
керуючим Хайло М.В. без згоди позивача,
як іпотекодержателя нерухомого майна,
було відчужено вказане нежиле
приміщення ТОВ «Еквенто» на підставі
договору купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
за реєстровим номером №2157.

В подальшому ТОВ «Еквенто» здійснило
реконструкцію нежилих приміщень з №1
по №13 (групи приміщень №55а), літ.А,
загальною площею 196,2 кв.м, що
знаходяться за адресою АДРЕСА_1, з
виділенням їх у два окремих об'єкти:
нежитлове приміщення №59, загальною
площею 140,5 кв.м, та нежитлове приміщення
№60, загальною площею 55,7 кв.м, після чого
ТОВ «Еквенто» здійснило відчуження
вказаних приміщень ОСОБА_1, якій вони
належать на теперішній час на підставі
договору купівлі-продажу від 19.09.2013
року, посвідченого приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстрованого в реєстрі за номером
№3826, та договору купівлі-продажу від
19.09.2013 року, посвідченого приватним
нотаріусом ОСОБА_6, зареєстрованого в
реєстрі за номером №3830.

Ухвалою судді Оболонського районного
суду м. Києва від 20 листопада 2014 року
відкрито провадження в зазначеній
справі.

Одночасно з позовною заявою позивач
подав заяву про забезпечення вказаного
позову, в якій просить накласти арешт
на нежитлове приміщення №59, загальною
площею 140,5 кв.м, та нежитлове приміщення
№60, загальною площею 55,7 кв.м, що
знаходяться за адресою АДРЕСА_1 та
належать відповідачу на підставі
договорів купівлі-продажу від 19.09.2013
року, посвідчених приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 за реєстровим номером
№3826 та №3830, а також заборонити
відповідачу вчиняти будь-які дії з
приводу відчуження вказаних
нежитлових приміщень, посилаючись на
те, що невжиття вказаних заходів
забезпечення позову може утруднити або
зробити неможливим виконання рішення
суду, оскільки є підстави вважати, що
відповідач може здійснити відчуження
майна.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до ст.152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

З витягів з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності вбачається, що
нежитлове приміщення №59, загальною
площею 140,5 кв.м, та нежитлове приміщення
№60, загальною площею 55,7 кв.м, що
знаходяться за адресою АДРЕСА_1,
належать на праві приватної власності
ОСОБА_1

Суд вважає за необхідне накласти арешт
на нежитлове приміщення №59, загальною
площею 140,5 кв.м, та нежитлове приміщення
№60, загальною площею 55,7 кв.м, що
знаходяться за адресою АДРЕСА_1,
оскільки невжиття вказаного заходу
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Підстав для заборони власнику майна
вчиняти будь-які дії, спрямовані на
його відчуження, суд не вбачає,
оскільки накладення арешту на нерухоме
майно передбачає заборону відчуження
цього майна.

Керуючись ст.ст. 151,152, 153 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» про
забезпечення позову задовольнити
частково.

Накласти арешт на нежитлове приміщення
№59, загальною площею 140,5 кв.м, та
нежитлове приміщення №60, загальною
площею 55,7 кв.м, що знаходяться за
адресою АДРЕСА_1, та належить на праві
приватної власності ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через суд першої
інстанції шляхом подання в 5-денний
строк з дня отримання копії ухвали
апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до ч. 9 та ч. 10 ст. 153 ЦПК
України ухвала про забезпечення позову
підлягає негайному виконанню в
порядку, встановленому для виконання
судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення
позову не зупиняє її виконання.

Суддя
М.М.Маринченко