Справа №489/1692/14-ц 12.11.2014 12.11.2014 12.11.2014
Провадження №22-ц/784/2976/14 Головуючий
суду першої інстанції - Кокорєв В.В.
Доповідач апеляційного
суду - Локтіонова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2014 року
м.Миколаїв

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Колосовського С.Ю.,

суддів: Локтіонової О.В., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання -
Шпонарською О.Ю.,

за участі:

представників позивача - Борисенко С.Л.,
Якименко Т.М.,

представників відповідача - ОСОБА_5,
ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_7

на рішення Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 30 вересня 2014
року, ухвалене за позовом публічного
акціонерного товариства "Миколаївська
теплоелектроцентраль" (далі - ПАТ
"Миколаївська ТЕЦ") до ОСОБА_7 про
стягнення заборгованості за спожиту
теплову енергію,-

В С Т А Н О В И Л А:

12 березня 2014 року ПАТ "Миколаївська ТЕЦ"
пред'явило зазначений позов до ОСОБА_7,
який обґрунтувало наступним.

Відповідачка є власником квартири
АДРЕСА_1 в м.Миколаєві та користується
послугами централізованого опалення
квартири.

Зазначені послуги надаються їй
позивачем.

Однак, відповідач їх не оплачує,
внаслідок чого за період з
01 листопада 2011 року по 01 жовтня 2013 року
утворилась заборгованість в сумі 3 655
грн.78 коп.

Посилаючись на вказані обставини, ПАТ
"Миколаївська ТЕЦ" просило стягнути з
відповідачки заборгованість за надані
послуги, з урахуванням
трьох відсотків річних в сумі 114 грн.98
коп. та індексу інфляції в розмірі
20 грн.29 коп.

Заперечуючи проти задоволення позову,
ОСОБА_7 вказувала, що між нею та
позивачем не було укладено договору
про постачання теплової енергії до її
квартири. Крім того відповідачка
зазначала, що ПАТ
"Миколаївська ТЕЦ" немає права надавати
послуги з теплопостачання, оскільки не
визначена органом місцевого
самоврядування, як виконавець таких
послуг. Посилаючись на вказані
обставини, відповідачка просила
відмовити в задоволенні позову.

Рішенням Ленінського районного суду
м.Миколаєва від 30 вересня 2014
року позов ПАТ "Миколаївська ТЕЦ"
задоволено. З ОСОБА_7 на користь
позивача стягнуто заборгованість за
спожиту теплову енергію в сумі 3655 грн.78
коп., три відсотка річних в сумі 114 грн.98
коп. та інфляційні втрати в сумі 20 грн.29
коп., а також судовий збір в розмірі 243
грн.60 коп.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_7,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить зазначене рішення суду
скасувати.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ
"Миколаївська ТЕЦ", суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
було доведено факт наявності у
відповідачки заборгованості за надані
послуги з теплопостачання, а тому позов
є обґрунтованим.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, з огляду на таке.

Згідно з ст.ст.1, 19, 24 Закону України «Про
теплопостачання» від 02.06.2005 р. та п.п.21, 30
Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№630 від 21 липня 2005 року постачання
теплової енергії (теплопостачання) - це
господарська діяльність, пов'язана з
наданням теплової енергії (теплоносія)
споживачам за допомогою технічних
засобів транспортування та розподілом
теплової енергії на підставі договору.

Споживач повинен щомісячно
здійснювати оплату теплопостачальній
організації за фактично отриману
теплову енергію у відповідності до
діючих норм та тарифів, у тому числі за
опалення, відповідно до опалювальної
площі квартири, незалежно від факту та
кількості проживаючих осіб за
встановленими тарифами.

Одним з основних обов'язків споживача
теплової енергії є своєчасне укладання
договору з теплопостачальною
організацією на постачання теплової
енергії.

Споживач теплової енергії несе
відповідальність за порушення умов
договору з теплопостачальною
організацією, відповідних
нормативно-правових актів та виконання
приписів органів, уповноважених
здійснювати державний нагляд за
режимами споживання теплової енергії
згідно із законом.

Коли ж споживач, який фактично споживає
послуги, відмовиться від укладення
такого договору, його зобов'язання щодо
відшкодування виконавцю послуг витрат
на їх виготовлення чи надання,
виникають відповідно до положень ст.11
ЦК України, яка передбачає, що цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків можуть
бути договори або інші юридичні факти.
Цивільні права та обов'язки можуть
виникати безпосередньо з актів
цивільного законодавства.

Стаття 625 ЦК України визначає, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачка є власником квартири
АДРЕСА_1 в м.Миколаєві та користується
послугами централізованого опалення
квартири без укладання окремого
договору в письмовій формі.

Надання послуг з теплопостачання
позивачем підтверджується нарядами на
відключення та підключення житлового
будинку, в якому знаходиться квартира
відповідачки, до опалення в
опалювальні періоди, складеними за
участі представників
житлово-комунальної організації, яка
обслуговує цей будинок.

За період з 01 листопада 2011 року по 01
жовтня 2013 року утворилась
заборгованість щодо надання послуг з
опалення вказаної квартири в сумі 3 655
грн.78 коп.

Дослідивши зазначене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про наявність підстав для
задоволення позову ПАТ «Миколаївська
ТЕЦ».

Твердження апелянта про те, що
відповідачка не зобов'язана сплачувати
позивачу кошти за теплопостачання її
квартири, бо позивач не є виконавцем
послуг щодо теплопостачання, та між
сторонами не укладеного належного
письмового договору, колегія суддів
вважає безпідставними, оскільки,
відповідно до встановленого, саме
позивач надавав дану послугу, а
відповідачка відповідно до
вищенаведених норм законодавства
повинна була її оплатити по факту її
надання згідно з ст.11 ЦК України.

Посилання апелянта на те, що позов є
безпідставним, оскільки її квартира
має руйнування міжповерхового
перекриття з підвалом, що унеможливлює
її проживання у ній та споживання
послуги з теплопостачання, колегія
суддів вважає необґрунтованим.

Стаття 319 ЦК України регламентує, що
власність зобов'язує.

Відповідачка, як власник квартири,
повинна оплачувати послуги з її
утримання. Наявність пошкоджень у
даній квартирі не впливає на її
обов'язок щодо сплати наданої послуги
теплопостачання.

Враховуючи викладене, колегія суддів
не вбачає підстав для скасування
рішення суду, оскільки воно є законним
та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст.303, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити, а
рішення Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 30 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та протягом двадцяти днів
з цього часу може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий

Судді