Справа № 214/1084/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 листопада 2014 року

Саксаганський районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області, у
складі:

головуючого – судді Ан О.В.,

при секретареві – Рімашевській В.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача -
ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача -
ОСОБА_4,

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду в м. Кривому Розі, цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
треті особа: виконком Саксаганської
районної у місті ради, Сьома державна
нотаріальна контора, про встановлення
факту проживання однією сім’єю і
визнання права на спадкування за
законом, суд -

В с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_3, треті особа: виконком
Саксаганської районної у місті ради,
Сьома державна нотаріальна контора,
про встановлення факту проживання
однією сім’єю і визнання права на
спадкування за законом, з якого
вбачається, що позивач з квітня 1991 року
проживала з ОСОБА_3 спільно, однією
родиною, вели спільне господарство. 03
грудня 2012 року ОСОБА_3В, помер. Під час
хвороби ОСОБА_3 позивачка піклувалася
про нього, купувала ліки. За таких
підстав, позивач вважає, що має
спадкове право за законом після його
смерті. Проте звернувшись до нотаріуса
з заявою про прийняття спадщини
отримала відмову, у зв’язку з чим
змушена звернутися до суду з даним
позовом. В якому просить суд: Прийняти
рішення про встановлення факту
проживання однією сім’єю без шлюбу
ОСОБА_1 з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 з
квітня 1991 року по квітень 2005 року і
АДРЕСА_2 з початку 2005 року до 03 грудня 2012
року; Прийняти рішення про визнання за
ОСОБА_1, спадкоємцем 4 черги за законом,
право на спадкування майна спадкодавця
ОСОБА_5 у першій черзі.

Позивач та представник позивача, в
судовому засіданні, кожен окремо,
пояснили, що позовні вимоги
підтримують в повному обсязі,
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві та наполягають на їх
задоволенні в повному обсязі. Пояснили,
що вважають позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню, оскільки
позивач з квітня 1991 року проживала
разом з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу,
вели спільне господарство. Позивачка
піклувалася про нього під час хвороби,
купувала ліки. Та вважають, що таких
підстав позивач є спадкоємицею після
смерті ОСОБА_3

Відповідач та представник відповідача,
в судовому засіданні, кожен окремо
пояснили, що з позовними вимогами не
згодні в повному обсязі та заперечують
проти їх задоволення.

Представники третіх осіб, до судового
засідання не з’явилися, на адресу суду
надійшли заяви про розгляд справи у їх
відсутність та прийняття рішення на
розсуд суду.

Свідок ОСОБА_6, допитаний в судовому
засіданні, пояснив, що ОСОБА_5 його
однокласник. Вони жили з матір»ю по
сусідству, підтримували відносини. Зі
слів ОСОБА_5 йому відомо, що спільного
життя з ОСОБА_7 не було, надавалось лише
помешкання. Як зрозумів свідок
ОСОБА_8 був чимось зобов»язами ОСОБА_1
і тому не міг її вигнати, про те наполіг,
що б вона виписалась. ОСОБА_8 зберігав
у нього гроші, щоб ОСОБА_1 не знайшла і
не пропила. Коли ОСОБА_5 захворів,
обходив себе до того часу поки міг
пересуватися сам. Його( свідка)
дружина готувала їсти і носила
ОСОБА_5, бо ОСОБА_1 їжу не готувала.
ОСОБА_8 казав, що ОСОБА_1 нічого не має,
він її виписав і був впевнений, що
квартира залишиться сину. Валентина в
його присутності говорила, що до
квартири нічого не має. Коли ОСОБА_5 у
стало гірше син ОСОБА_9 поселився до
нього. ОСОБА_10 організував поховання
батька. Він возив ОСОБА_10 і його
сестру оплачувати поминальний обід в
столовій.

Свідок ОСОБА_11В,, допитана в судовому
засіданні, пояснила, що їй відомо, що
ОСОБА_1 за ОСОБА_3 не доглядала, вона
постійно була на роботі, а в квартиру
приходила тільки переночувати. ОСОБА_8
завжди скаржився на неї, але вигнати не
міг, оскільки ОСОБА_1 не було куди йти.
Зі слів ОСОБА_12 сім’ї не було вже років
три, ОСОБА_1 раніше була зареєстрована,
потім він її виписав, просив
виселитися, але вона просила ще
почекати.

ОСОБА_13 допитана в судовому засіданні в
якості свідка, пояснила, що ОСОБА_5
приходиться їй сусідом. Їй відомо, що
ОСОБА_3 особливо проявив піклування про
батька, коли той захворів і коли
хвороба почала прогресувати. Також
вказала, що у ОСОБА_5 з ОСОБА_1 були дивні
відносини, ОСОБА_1 рано йшла на роботу,
приходила пізно у вечорі.

ОСОБА_14, допитаний в судовому засіданні
в якості свідка пояснив, що приходиться
знайомим ОСОБА_3. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 він
не знає. Пояснив, що він позичив гроші
ОСОБА_7 на поховання батька. Йому
відомо, що ОСОБА_7 переїхав до батька,
коли той через хворобу став почувати
себе гірше та потребував додаткового
догляду. ОСОБА_9 не ходив на заняттях,
залишався вдома для догляду за батьком.

Свідок ОСОБА_15, допитаний в судовому
засіданні, пояснив, що ОСОБА_12 знає зі
школи, а ОСОБА_1 знає з часу, коли вона
стала проживати з ОСОБА_12 в їх будинку.
Вказав, що ОСОБА_12 та ОСОБА_1 проживали
разом, проте не були сім’єю, не вели
спільне господарство. Валентина на
весь час працювала, часто зловживала
спиртними напоями. Зі слів ОСОБА_12 йому
відомо, що він не бажав жити з ОСОБА_1,
виписав її. ОСОБА_8 хворий лежав на
дивані, а ОСОБА_1 пила з своєю сім’єю
всю ніч, що прийшлося викликати
міліцію. ОСОБА_1 з роботи приходила в
алкогольному сп’янінні. Коли ОСОБА_7
перебував у лікарні, ОСОБА_1 до нього не
приходила, не займалась та не
цікавилась ним. Про їх спільних дітей
свідку нічого не відомо. Похорони
сплачував син.

ОСОБА_7 допитаний в судовому засіданні,
в якості свідка, пояснив, що ОСОБА_7
організовував похорони батька. ОСОБА_1
участі в організації похорону та
лікуванні не приймала. Про ОСОБА_1 йому
відомо, що вона зловживала спиртними
напоями.

ОСОБА_16, допитана в якості свідка в
судовому засіданні, пояснила, що з
ОСОБА_1 та ОСОБА_7 вона знайома давно,
разом працювали. Їй відомо, що вони
разом жили на Первормайці. Потім ОСОБА_7
продала те помешкання та купила
дочці будинок у селі. З Первомайки
вони допомагали перевозити речі і
меблі. Про сина ОСОБА_17 чула лише зі
слів ОСОБА_7. Коли ОСОБА_7 захворів, за
ним доглядала ОСОБА_1. Перші ознаки
хвороби у ОСОБА_7 проявились в травні
2013 року. Валя бігала за довідками і
просила їх допомагати, тому в вересні ,
жовтні і листопаді вони допомагали
їй купувати. Після смерті ОСОБА_8
вигнали з квартири.

Свідок ОСОБА_18 допитана в судовому
засіданні, пояснила, що у ОСОБА_7 з
ОСОБА_7 була нормальна сім’я. ЇХ
спільна дитина померла. Коли ОСОБА_7
захворів ОСОБА_7 доглядала за ним,
робила уколи. Їй відомо, що у ОСОБА_3В, є
діти, але він з ними не спілкувався.

Свідок ОСОБА_19, допитана в судовому
засіданні, пояснила, що вона
приходиться позивачеві сусідкою.
Останній час ОСОБА_7 скаржився на
ОСОБА_7, збирався її виписувати,
говорив, що ОСОБА_7 приходила з роботи в
алкогольному сп’янінні, не завжди
готувала їсти. У ОСОБА_7 з сином були
добрі стосунки, ОСОБА_7 допомагав
робити ремонт в квартирі.

Свідок ОСОБА_20, допитана в судовому
засіданні, пояснила, що приходиться
позивачеві сусідкою. Їй відомо, що
ОСОБА_3 скаржився, що ОСОБА_7 не готує, в
квартирі не прибирає.

Свідок ОСОБА_21, допитана в судовому
засіданні, пояснила, що їй відомо, що
ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_3, вела з
ним спільне господарство та доглядала
за ним коли він хворів. Їй відомо, що в
ОСОБА_3 з сином були погані відносини.

Свідок ОСОБА_22, допитана в судовому
засіданні, пояснила, що ОСОБА_1
проживала разом з ОСОБА_3, вела з ним
спільне господарство та доглядала за
ним коли він хворів. ОСОБА_9 з’явився за
пів року до смерті ОСОБА_3 Напередодні
смерті ОСОБА_3 вона його бачила, він був
доглянутим, чистим. Їй не відомо хто
організовував поховання ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_23 допитана в судовому
засіданні, пояснила, що сина ОСОБА_8
ніколи не знає. Вона бачила ОСОБА_7 та
ОСОБА_7, коли ОСОБА_7 вже хворів. Не чула
щоб вони сварилися.

Суд дослідив матеріали справи:

-          ОСОБА_23 від 24.12.2012 року
виданого КП «ЖЕО№35», який складений
про те, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_3
однією сім’єю за адресою: м. Кривий Ріг,
вул. Калінінградська, буд. 6, в. 24, з
квітня 2005 року до дня його смерті 03
грудня 2012 року. З серпня 2012 року, коли
ОСОБА_3 захворів ОСОБА_1 піклувалася про
нього, доставляла до медичних установ,
доглядала його, надавала йому
матеріальну допомогу. За неділю до
смерті ОСОБА_3 до квартири, що
знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг,
вул. Калінінградська, буд. 6, в. 24,
переїхав син – ОСОБА_3 (а.с.7,38);

-          ОСОБА_23 від 22.12.2012 року
складений в тому, що ОСОБА_1 з ОСОБА_3В,
проживала однією сім’єю за адресою: м.
Кривий Ріг, вул. Димитрова, 120/62 з квітня
1991 року по квітень 2005 року (а.с.8,39);

-          Довідка №4507 від 13.12.2012 року
видана ОСОБА_1 в тому, що вона була
зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,
з 02.02.2007 року по 07.09.2012р. (а.с.9);

-          ОСОБА_6 №2183/02-14 від 18.12.2012р.
завідувача Сьомої Криворізької
державної нотаріальної контори ОСОБА_24
наданий ОСОБА_1 щодо включення до кола
спадкоємців, відповідно до якого
ОСОБА_1 роз’яснено, що з цього питання
необхідно звернутися до суду з позовом
(а.с.11,37);

-           Свідоцтво про смерть
ОСОБА_25, який помер 04.11.1994 року, актовий
запис №1132 (а.с.12);

-          Свідоцтво про становлення
батьківстка, відповідно до якого
ОСОБА_5 визнаний батьком ОСОБА_25, 01
вересня 194 року народження (а.с.12);

-          Копія квитанції про сплату
за житлово-комунальні послуги (а.с.48);

-          Товарний чек №2/12 від
02.12.2012р. та Виписка серії ААБ №987616 з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та ФОП, видана на ім’я
ОСОБА_26В.(а.с.49-52);

-          ОСОБА_27 лікаря КЗ
«Криворізького онкологічного
диспансеру» ДОР» ОСОБА_28 №924 від 11.11.2013
року наданий на запит адвоката ОСОБА_2,
в якій вказано, що хворий Волієв В,В,
знаходився під наглядом з червня 2012 р. з
по жовтень 2012 р. з діагнозом: mts у
печінку без первинно виявленої
локалізації TXNXM1.Кл.гр.ІV. Асцит. З
02.10.2012р. по 08.10.2012 року знаходився на
стаціонарному обстеженні в
абдомінальному відділенні КЗ «КОД»
ДОР». Хворий виписаний на
симптоматичне лікування за місцем
мелшкання. Спеціальне лікування в КЗ
«КОД «ДОР» хворий не отримував (а.с.55);

-          ОСОБА_27 головного лікаря КЗ
«Криворізька міська лікарня №5»
ДОР»ОСОБА_29 від 22.05.2014р.№571, в якій
вказано, що ОСОБА_3 у лікарню за
медичною допомогою в полікнічне
відділення з 01.01.2013р. не звертався.
Медичні карти амбулаторних хворих з
01.01.2013р. передані в КУ «ЦПМСД №4»
амбулаторія №3, головний лікар –
ОСОБА_30 (а.с.102);

-          Акт КП «ЖЕО №35» від 19.03.2013р.
складений про те, що ОСОБА_3 проживає за
адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 без реєстрації,
доглядав свого батька до його смерті
(а.с.107);

Суд оглянув медичну катку В.В. №14, згідно якої з 2009 року ОСОБА_31
хворів на простудні захворювання ,
гострий правий гайморит, хронічний
коліт в стадії загострення, хронічний
холіцистит, хронічний бронхіт, 30.08.2012
діагностовано «очагові зміни в
печінці ( mts?)6.09.2012 ркомендовано
обстеження в онкологічному
диспансері, 20122012 року спіральною
комп’ютерною томографією встановлено
секундарне враження паренхіми печінки,
інфаркт селезінки, враження
забрюшинних лімфовузлів. Віж 3.10.2012
року згідно виписки з медичної карти
стаціонарного хворого встановлено
діагноз: множинний mts в печінку, поза
черевний лвузол без первинного. 4.12.2012
року настала констатована смерть.

Вивтчивши докази, суд критично
відноситься до актів ( на а .с. 7, 38, 8,39)
оскільки вони спростовуються іншими
документами, зокрема медичною карткою,
поясненнями свідків, поясненнми
позивачки, про те, що вона доглядала
ОСОБА_3 лише після того як той перестав
самостійно ходити тобто з жовтня 2012
року.

З тих же підстав суд критично
відноситься до пояснень свідків
ОСОБА_16, ОСОБА_18, ОСОБА_21, ОСОБА_22,
ОСОБА_23 та не приймає їх.

Суд, розглянувши в судовому
засіданні цивільну справу, повно і
всебічно з’ясувавши обставини цієї
справи, вислухавши пояснення сторін та
свідків, дотримуючись принципів
змагальності і диспозитивності
цивільного судочинства, дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог в повному
обсязі з наступних підстав.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п. 2 своєї постанови № 7
від 30 травня 2008 року «Про судову
практику у справах про спадкування»
справи про спадкування розглядаються
судами за правилами позовного
провадження, якщо особа звертається до
суду з вимогою про встановлення фактів,
що мають юридичне значення, які можуть
вплинути на спадкові права й обов'язки
інших осіб та (або) за наявності інших
спадкоємців і спору між ними.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3В, заповіту не залишив та
спадкоємцем першої черги є його син
ОСОБА_9.

Згідно ст.1264 ЦК України, у четверту
чергу право на спадщину за законом
мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менше
п'яти років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 2 ст.1259 ЦК
України, фізична особа, яка є
спадкоємцем за законом наступних черг,
може за рішенням суду одержати право на
спадкування разом із спадкоємцями тієї
черги, яка має право на спадкування, за
умови, що вона протягом тривалого часу
опікувалась, матеріально
забезпечувала, надавала іншу допомогу
спадкодавцеві, який через похилий
вік, тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

В Постанові Пленуму Верховного Суду
України від 30.05.2008 р. за №7, п.21
зазначено, що при вирішенні спору про
право на спадщину осіб, які проживали
зі спадкодавцем однією сім'єю не менше
як п'ять років до часу відкриття
спадщини (четверта черга спадкоємців
за законом), судам необхідно
враховувати правила частини другої
статті 3 СК про те, що сім,ю складають
особи, які спільно проживають,
пов'язані спільним побутом, мають
взаємні права та обов'язки. Зазначений
п'ятирічний строк повинен виповнитися
на момент відкриття спадщини і його
необхідно обчислювати з урахуванням
часу спільного проживання зі
спадкодавцем однією сім'єю до набрання
чинності цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного,
суд вважає, що у відповідності з
вимогами ЦК України відсутні підстави
для задоволення позовних вимог,
оскільки позивачем не надано доказів
на підтвердження того, що ОСОБА_3
тривалий час знаходився у безпорадному
стані та потребував сторонньої
допомоги.

Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється
виключно на засадах змагальності
сторін, при цьому суд розглядає
цивільні справи не інакше як в межах
заявлених вимог і на підставі наданих
сторонами доказів

Відповідно до ст. 60
Цивільно-процесуального кодексу
України кожна сторона зобов’язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення
по справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущенні.
Статтею 61 Цивільно-процесуального
кодексу України передбачені обставини
звільнення від доказування.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10,11, 60, 61, 64, 212-214 Цивільного
процесуального кодексу України,
ст.ст.1259, 1264 ЦК України, Постанова
Пленуму Верховного Суду України від
30.05.2008 р. за №7, суд –

В и р і ш и в:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, треті особа: виконком
Саксаганської районної у місті ради,
Сьома державна нотаріальна контора,
про встановлення факту проживання
однією сім’єю і визнання права на
спадкування за законом - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Саксаганський районний суд м.
Кривого Рогу.

Суддя

О.В. Ан