АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22ц - 791/2969/2014
Головуючий в І інстанції: Гонтарь Д.О.
Доповідач: Бугрик В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року листопада місяця « 24» дня
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого: Бугрика В.В.

Суддів: Базіль Л.В., Семиженка Г.В.,

за участі секретаря: Яковенка
В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Херсоні апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Cуворовського
районного суду міста Херсона від 12
вересня 2014 року за скаргою ОСОБА_1 на
дії державного виконавця,-

ВСТАНОВИЛА:

Скаржник звернувся до суду з вказаною
скаргою, за змістом якої просив визнати
дії державного виконавця Першого
міського відділу державної виконавчої
служби Хмельницького міськрайонного
управління юстиції Вепрука М.М.
неправомірними в частині зволікання з
виконанням судового рішення, а саме: не
оформлення заявки на проведення
прилюдних торгів та не подання цієї
заявки спеціалізованій організації,
яка може реалізовувати арештоване
майно. Просив зобов'язати державного
виконавця Першого міського відділу
державної виконавчої служби
Хмельницького міськрайонного
управління юстиції Вепрука М.М.
оформити заявку на проведення
прилюдних торгів описаної та
арештованої ? частки квартири АДРЕСА_1
та передати заявку до спеціалізованої
організації з проведення прилюдних
торгів.

Ухвалою суду скаргу ОСОБА_1 залишено
без задоволення.

В апеляційній скарзі скаржник просить
скасувати ухвалу суду та постановити
нову, якою визнати дії державного
виконавця Першого міського відділу
державної виконавчої служби
Хмельницького міськрайонного
управління юстиції Вепрука М.М.
неправомірними в частині зволікання з
виконанням судового рішення і
задовольнити скаргу на бездіяльність
державного виконавця, посилаючись на
порушення норм процесуального права.

Вислухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню.

Матеріали справи встановлено, що на
примусовому виконанні у Першому
міському відділі державної виконавчої
служби Хмельницького міськрайонного
управління юстиції перебуває
виконавче провадження №3568/9, яке
відкрите 11.02.2013 року на підставі
виконавчого листа № 2/2120/3087/12 від 27.12.2012
року, виданого Суворовським районним
судом м. Херсона про стягнення 83228,10
грн. завданих збитків, 1700 грн.
моральної шкоди, 840,20грн. держмита та 120
грн. витрат на ІТЗ на користь ОСОБА_1 з
ОСОБА_3 Відповідно до відомостей,
наданих державним виконавцем,
постанова про відкриття провадження
направлена 12.02.2013р. за вих. № 4048.
Боржником в наданий для добровільного
виконання термін рішення суду не
виконане. 12.02.2013р. державним виконавцем
направлено запити до реєструючих
органів для виявлення майна, на яке
можливо звернути стягнення.

Згідно повідомлень УДАІ УМВС від
18.02.2013р., 16.04.2014р., за боржником
транспортних засобів не виявлено.
Згідно повідомлень УПФУ від 03.07.2014р.,
боржник як одержувач пенсії не
зареєстрований. Згідно повідомлень
Державної податкової служби від 06.03.2013,
07.10.2013, 09.04.2014, 04.07.2014р. інформація про
відкриті боржником рахунки не
надходила. Згідно повідомлень
Державної податкової служби від
07.03.2013,09.04.2014р., а також повідомлень
Пенсійного фонду України від 04.07.2014р.,
боржник у переліку осіб, які працюють
за трудовими та цивільно-правовими
договорами, не значиться. Згідно
повідомлення Держсільгоспінспекції
від 06.05.2013р., трактори та
сільськогосподарська техніка за
боржником не зареєстровані. Згідно
повідомлення БТІ м. Хмельницького та
інформаційних довідок з реєстрів прав
власності на нерухоме майно, за
боржником на праві власності
зареєстровано лише 1/4 частка квартири
АДРЕСА_1, інше нерухоме майно відсутнє.

В ході примусового виконання державним
виконавцем Перуном В.Є. описано 1/4
частку квартири, що належить боржнику
на праві власності. Згідно свідоцтва
про право власності на житло від 01.04.1993
р., виданого відділом приватизації
Хмельницької міської адміністрації
згідно з розпорядженням № 2069 від 01.04.1993
р., квартира АДРЕСА_1, належить на праві
спільної сумісної власності ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 в рівних частках
кожному. Даний об'єкт нерухомості
зареєстровано Хмельницьким бюро
технічної інвентаризації і записано в
реєстрову книгу № 651 під номером 10370.

Суд, постановляючи ухвалу спирався на
встановлені факти, що державним
виконавцем здійснено всі необхідні дії
направлені на виконання рішення суду,
встановлено наявність у боржника 1/4
частини нерухомого майна що є спільною
сумісною власністю, інших прибутків
або майна не встановлено.

Відповідно до ч .ч. 1, 2 ст. 371 ЦК України
кредитор співвласника майна, що є у
спільній сумісній власності, у разі
недостатності у нього іншого майна, на
яке може бути звернене стягнення, може
пред'явити позов про виділ частки із
спільного майна в натурі для звернення
стягнення на неї. Виділ частки із майна,
що є у спільній сумісній власності, для
звернення стягнення на неї
здійснюється у порядку, встановленому
статтею 366 цього Кодексу. Якщо виділ в
натурі частки із спільного майні має
наслідком зміну його призначення або
проти цього заперечують інші
співвласники, спір вирішується судом.

У разі неможливості виділу в натурі
частки із спільного майна або
заперечення інших співвласників проти
такого виділу кредитор має право
вимагати продажу боржником своєї
частки у праві спільної часткової
власності з направленням суми виторгу
на погашення боргу. У разі відмови
боржника від продажу своєї частки у
праві спільної часткової власності або
відмови інших співвласників від
придбання частки боржника, кредитор
має право вимагати продажу цієї частки
з публічних торгів або переведення на
нього прав та обов'язків
співвласника-боржника, з проведенням
відповідного перерахунку.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання чи судових
рішень у цивільних справах» від 07.02.2014
№ 6 виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у
разі встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути допущені порушення
або іншим шляхом поновлює його
порушені права чи свободи. Наприклад,
суд може зобов'язати державного
виконавця або іншу посадову особу
державної виконавчої служби здійснити
певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав.

На думку колегії суддів, суд постановив
ухвалу з порушенням норм
процесуального права. З матеріалів
справи вбачається, що державним
виконавцем повинні були вчинитися
наступні дії: звернення з поданням до
суду про виділення частки боржника, яке
перебуває у спільній власності для
звернення на неї стягнення, а потім
оформлення заявки на проведення
прилюдних торгів арештованого майна
боржника. Стягнення на майно боржника
звертається в розмірах і обсягах,
потрібних для виконання за виконавчими
документами, з урахуванням витрат на
виконання та стягнення виконавчого
збору. Якщо боржник володіє майном
спільно з іншими особами, то стягнення
звертається на його частку, що
визначається судом за поданням
державного виконавця. Державний
виконавець зобов'язаний вжити
передбачених законом «Про виконавче
провадження» заходів примусового
виконання рішень, неупереджено,
своєчасно і в повному обсязі вчиняти
виконавчі дії (ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про
виконавче провадження»). Для виконання
рішення суду державний виконавець
зобов'язаний подати до суду подання про
виділення частки боржника, яке
перебуває у спільній власності,
відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України.
Суд першої інстанції дані обставини не
дослідив, чим допустив неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи і є підставою для
направлення справи на новий розгляд.

Виходячи з вищевикладеного колегія
суддів вважає, що ухвала суду першої
інстанції постановлена з порушенням
норм процесуального права, тому
підлягає скасуванню, а скарга
направленню на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 312, 379, 387 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного
суду міста Херсона від 12 вересня 2014
року по даній справі скасувати і
справу направити для продовження
розгляду до Суворовського районного
суду міста Херсона.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді