Провадження №2/521/6831/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014
року
м. Одеса

Суддя Малиновського
районного суду м. Одеси Коблова О.Д.,
дослідивши клопотання позивача про
забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м.
Одеси звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ майна подружжя.

Позивач зазначає, що під час
перебування у шлюбі подружжям було
придбано нерухоме майно, а саме
квартира АДРЕСА_1. Дане квартира
зареєстрована за ОСОБА_2.

Стороною позивача була надана заява
про забезпечення позову, шляхом
накладення арешту на нерухома майно, а
саме квартира АДРЕСА_1, яка належить на
праві власності ОСОБА_2.

Враховуючи те, що на думку позивача, є
реальна загроза відчуження ОСОБА_2
спірної квартири він змушений
звернутися до суду із клопотанням про
забезпечення позову, шляхом накладення
арешту на спірну квартиру.

Дослідивши подану заяву, суддя вважає
клопотання про забезпечення позову
обґрунтованим, та таким, що підлягає
задоволенню.

З поданого позову вбачається, що
безпосередньо предметом позову є
нерухоме майно, а саме квартира
АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно п.4 Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», суд, розглядаючи
заяву про забезпечення позову, має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з’ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Суд вважає, що заявлені види
забезпечення позову передбачені
цивільним процесуальним
законодавством, є співмірними із
заявленими позивачем вимогами, а дія
застосованих обтяжень не виходить за
межі предмета позову.

Так, відповідно до ст. 152 ЦПК України
позов забезпечується накладенням
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб, а також
забороною вчиняти певні дії.

При задоволенні заяви про забезпечення
позову, суд також керується
прецендентною практикою Європейського
суду з прав людини, а саме, в рішенні
“Горнсбі проти Греції” від 19 березня
1997 р. суд встановив, що пункт 1 статті 6
Конвенції гарантує кожному право на
звернення до суду з позовом щодо
будь-яких його цивільних прав та
обов'язків. Однак це право було б
ілюзорним, якби правова система
договірної держави допускала, щоб
остаточне судове рішення, яке має
обов'язкову силу, не виконувалося на
шкоду одній із сторін.

Таким чином, невжиття заходів
забезпечення позову може зробити
неможливим виконання рішення суду у
випадку його постановлення на користь
позивача, а відтак й порушить права
позивача на судовий захист, у зв’язку з
чим, заява про забезпечення позову
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 31, ч.3 ст.151, ч.3, ч.1
п.1.ст.152, ст.153 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову
по цивільній справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, –
задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 5-ти денний
строк з дня винесення ухвали.

Суддя

О.Д.
Коблова