Справа № 388/1770/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

18.11.2014 Долинський районний суд
Кіровоградської області в складі:

головуючого судді
Степанов С.В.,

при секретарі
Васіч А.М..,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Долинська справу
за позовом ОСОБА_1 до СФГ «ПАВЕЛ»
про стягнення орендної плати та
відшкодування завданих збитків -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з цим позовом, посилаючись на те,
що є власником земельної ділянки
площею 9,16842 га, кадастровий номер
:20:00:030, що знаходиться на
території Пишнянської сільської ради
Долинського району Кіровоградської
області.

6 жовтня 2010 року між ОСОБА_1 та СФГ
«Павел» було укладено договір оренди
вищезазначеної землі на строк п'ять
років.

Рішенням апеляційного суду
Кіровоградської області від 26 лютого
2013 року було визнано недійсним
укладений між сторонами договір оренди
землі від 6 жовтня 2010 року.

Позивач ОСОБА_1 вказує, що СФГ «Павел»
має невиконані зобов'язання у виді не
сплати орендної плати за договором
оренди землі від 6 жовтня 2010 року за 2012
рік у розмірі 4957,64 грн, за 2013 рік (за
період з 1 січня 2013 року по 26 лютого 2013
року) у розмірі 774,20 грн, а всього 5731,84
грн.

Крім цього, ОСОБА_1 зазначає, що СФГ
«Павел» повинно сплатити пеню за
несвоєчасну виплату орендної плати, що
передбачено п. 14 Договору, а саме 361,35
грн за невиплату орендної плати у 2012
році, 32,84 грн за невиплату орендної
плати у 2013 році (за січень, лютий
місяці), а всього 394,84 грн.

Оскільки відповідач СФГ «Павел» не
повернув позивачеві ОСОБА_1 належну
земельну ділянку, як останній зазначає
після припинення договірних
правовідносин, відповідно СФГ «Павел»
у період 2013 року використовував
земельну ділянку без правових підстав.
За наявності цього ОСОБА_1 не зміг
обробити належну земельну ділянку, а
саме засіяти її соняшником, а
відповідно не одержав дохід від збору
урожаю.

Відповідно до № 01-34/116 від 23 липня 2014
року, станом на 1 грудня 2013 року середня
урожайність соняшнику на зерно
становить 24,1 центнери з 1 гектара.

Згідно довідки № 01-34/117 від 23 липня 2014
року, середня ціна реалізації
соняшнику за 2013 рік становить 2932 грн за
тонну.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 зазначає,
що з СФГ «Павел» повинно бути стягнуто
64785,47 грн збитків, а саме суму
недоотриманого доходу від реалізації
продукції, внаслідок використання
належної йому земельної ділянки без
правових підстав.

В судовому засіданні представники
позивача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2
позов підтримав за обставин зазначених
у ньому, попросив позов задовольнити.

Представник відповідача СФГ «Павел» за
довіреністю Безпека М.І. в судовому
засіданні позов не визнав, надав суду
письмові заперечення проти позову,
просив відмовити в його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які
брали участь у справі, дослідивши
матеріали справи та оцінивши докази в
їх сукупності, прийшов до наступних
висновків.

За змістом ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1,
згідно державного акта на право
приватної власності на землю від 30
жовтня 1998 року є власником земельної
ділянки для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 9,16842 га, що знаходиться на
території Пишнянської сільської ради
Долинського району Кіровоградської
області, кадастровий номер :20:00:030
(а. с. 8).

6 жовтня 2010 року між ОСОБА_1 та СФГ
«Павел» укладено договір оренди
вищезазначеної земельної ділянки
площею 9,16842 га, що знаходиться на
території Пишнянської сільської ради
Долинського району Кіровоградської
області. Вказаний договір оренди землі
29 лютого 2012 року зареєстровано у
відділі Держкомзему в Долинському
районі Кіровоградської області за №
00018 (а. с. 10).

Рішенням апеляційного суду
Кіровоградської області від 26 лютого
2013 року визнано недійсним договір
оренди землі від 6 жовтня 2010 року,
укладений між ОСОБА_1 та СФГ «Павел»,
зареєстрований у відділі Держкомзему в
Долинському районі Кіровоградської
області 29 лютого 2012 року за № 00018
(а. с. 13-15).

Як убачається зі змісту
вищезазначеного рішення апеляційного
суду Кіровоградської області від 26
лютого 2013 року, укладений між сторонами
спору договір оренди землі від 6 жовтня
2010 року було визнано недійсним з тих
підстав, що у власника землі на момент
державної реєстрації договору оренди
землі було відсутнє волевиявлення на
вчинення цього правочину, тобто між
сторонами був спір. З вини відповідача,
договір оренди своєчасно
зареєстрований не був, доказами
підтверджено, що виготовлення
необхідної документації взяв на себе
орендар - юридична особа, яка своїх
зобов'язань не виконала, допустивши, те
що договір своєчасно не був
зареєстрований та не набрав чинності
(арк. 4 ухвали).

Ст. 31 Закону України «Про оренду землі»
визначено випадки припинення
договорів оренди землі. Серед цих
випадків не є припиненням договору
оренди землі визнання його недійсним, а
відповідно доводи ОСОБА_1 щодо
припинення між ним та СФГ «Павел»
договірних правовідносин та
застосування у зв'язку з цим
відповідних наслідків, є
необґрунтованими. З огляду на вказане,
положення ст. 623 ЦК України, не можуть
бути застосовані, як підстава для
стягнення шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю. У разі недійсності
правочину кожна із сторін зобов'язана
повернути другій стороні у натурі все,
що вона одержала на виконання цього
правочину, а в разі неможливості такого
повернення, зокрема тоді, коли одержане
полягає у користуванні майном,
виконаній роботі, наданій послузі, -
відшкодувати вартість того, що
одержано, за цінами, які існують на
момент відшкодування.

Таким чином, посилання ОСОБА_1 на
невиконання СФГ «Павел» умов визнаного
недійсним укладеного між ними договору
оренди землі від 6 жовтня 2010 року, в тому
числі стягнення, згідно невиконання
умов такого правочину коштів (орендної
плати, пені за невиконання обов'язку
сплати орендної плати), не можна
визнати обґрунтованим, оскільки
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про
оренду землі» договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Таким чином, аналізуючи зміст ч. 1 ст. 216,
ст. 13 Закону України «Про оренду землі»,
при визнанні договору оренди землі
недійсним обов'язком орендаря є
повернення орендодавцю надану у
строкове володіння та користування
земельну ділянку.

Згідно ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний
правочин або правочин, визнаний судом
недійсним, є недійсним з моменту його
вчинення.

Як установлено судом, що також
сторонами визнається, після
постановлення апеляційним судом
Кіровоградської області рішення від 26
лютого 2013 року про визнання недійсним
укладеного між сторонами договору
оренди землі від 6 жовтня 2010 року,
відповідач СФГ «Павел» не було
виконано обов'язок про повернення
ОСОБА_1 отриманої за недійсним
правочином земельної ділянки аж до 30
грудня 2013 року (а. с. 17).

Відповідно до ч. 2 ст. 216 ЦК України, якщо
у зв'язку із вчиненням недійсного
правочину другій стороні або третій
особі завдано збитків та моральної
шкоди, вони підлягають відшкодуванню
винною стороною.

Позивач ОСОБА_1 зазначає, що у зв'язку із
вчиненням недійсного правочину йому
було завдано збитків. Під збитками у
цій конкретній ситуації він розуміє
упущену вигоду, а саме кошти, які міг
отримати від обробітку, вирощування та
продажу отриманого внаслідок
використання землі. Розмір такої шкоди
ним визначено у 64785,47 грн.

Однак, оскільки за вчиненим між
сторонами недійсним правочином, тобто
договором оренди землі від 6 жовтня 2010
року ОСОБА_1 зобов'язався за плату
передати у володіння, користування СФГ
«Павел» земельну ділянку площею 9,16842 га
на строк п'ять років, відповідно
упущеною вигодою (збитками) в цій
конкретній ситуації буде сума не
отриманої ним за цим правочином суми
орендної плати за 2012-2013 роки, оскільки у
ОСОБА_1 на момент укладення договору
оренди землі від 6 жовтня 2010 року була
воля на його укладення на момент
досягнення СФГ «Павел» згоди в
належній формі з усіх істотних умов
договору, а не на момент державної
реєстрації цього договору (постанова
Верховного Суду України № 6-127 цс 13 від 18
грудня 2013 року). Тобто ОСОБА_1 упустив
вигоду внаслідок укладення недійсного
правочину у виді не отриманої протягом
строку дії договору суми орендної
плати, а не вартості можливого урожаю.

Розмір збитків не отриманої ОСОБА_1
орендної плати (упущеної вигоди) за
недійсним правочином у період 2012-2013
років становить 9915,28 грн, що підлягають
стягненню з СФГ «Павел» на його
користь.

З СФГ «Павел» підлягає стягненню на
користь ОСОБА_1 101,33 грн сплаченого
судового збору пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, згідно ч. 1
ст. 88 ЦПК України.

Таким чином, позов ОСОБА_1 до СФГ
«Павел» про стягнення орендної плати
та відшкодування завданих збитків
внаслідок використання земельної
ділянки без достатніх правових
підстав, є частково обґрунтованим та
підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 13, 31 Закону України «Про оренду
землі», ст. ст. 22, 216, 236 ЦК України, ст. ст.
11, 15, 30, 60-63, 64, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК
України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до СФГ
«ПАВЕЛ про стягнення орендної плати та
відшкодування завданих збитків
задовільнити частково.

Стягнути з СФГ «ПАВЕЛ» на
користь ОСОБА_1 шкоду у розмірі 9915,28
гривень завдану безпідставним
користуванням земельною ділянкою.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з СФГ «ПАВЕЛ»» на
користь ОСОБА_1 судові витрати у
розмірі 101, 33 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Кіровоградської області через
Долинський районний суд протягом 10 діб
з моменту його проголошення згідно
вимог ст.294, 296 ЦПК України.

Суддя Долинського районного суду С. В.
Степанов