Міжгірський районний суд
Закарпатської області
Справа № 302/1277/14-ц
Номер рядка звіту 38
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повний текст)

24.11.2014 р.
смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд
Закарпатської області

у складі: головуючого судді
Цімбота В.І.,

при секретарі Куруц В.І.,

з участю: позивачів ОСОБА_1,
ОСОБА_2,

представників позивачів ОСОБА_3,
ОСОБА_4,

третьої особи ОСОБА_5.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Міжгір'я справу за
позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до
Міжгірської селищної ради про
визнання права власності на нерухоме
майно, -

В С Т А Н О В
И В :

15.10.2014 р. ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом про визнання за ним права
власності в порядку спадкування на
житловий будинок АДРЕСА_1.

04.11.2014 р. з позовом про визнання за
нею права власності в порядку
спадкування на житловий будинок
АДРЕСА_1 звернулася ОСОБА_2.

05.11.2014 р. ухвалою суду дані
позови об'єднано в одне провадження.

Мотивують свої вимоги тим, що
їхні батьки ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 та мати ОСОБА_7, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3., побудували хату
за АДРЕСА_1. Заповіту на майно не склали,
правовстановлюючих документів на
житло і земельну ділянку не мали.

У батьків було п'ятеро дітей, з
яких сестра їхня ОСОБА_8 та брат ОСОБА_9
померли.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що
дворогосподарство за АДРЕСА_1 було
колгоспним, а тому спадщина не
відкривалась і станом на 01.07.1990 р. у
цьому дворогосподарстві проживали
він, їх брат ОСОБА_9, який помер та його
батько ОСОБА_6.

Вважає ОСОБА_1, що спадщину
прийняв тільки він, а тому йому
належить право власності на весь
будинок.

ОСОБА_2 мотивує свої вимоги тим,
що дане дворогосподарство не було
колгоспним, після смерті матері вона
проживала в ньому, брат її ОСОБА_1 та
ОСОБА_5., ІНФОРМАЦІЯ_1 побудували
власні жилі будинки і права на
спадщину не мають, тобто будинок в
цілому має належати їй.

Міжгірська селищна рада як
відповідач за даними позовами подала
заяву про розгляд справи без їх
участі, просять суд розглянути справу
з дотриманням прав всіх спадкоємців
(арк. сп. 43).

Третя особі без самостійних
вимог ОСОБА_5. визнає за ОСОБА_1 право на
спадкове майно. Своїх прав на дане
майно не заявляє, що підтвердив в
судовому засіданні, а також подавши
суду письмову заяву (арк. 42).

Заслухавши сторін, дослідивши
докази у справі, суд вважає, що позов
ОСОБА_1 та позов ОСОБА_2 підлягає до
часткового задоволення.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.

Суд вважає, що позивач ОСОБА_1 суду
не довів належність
дворогосподарства АДРЕСА_1 до
колгоспного, а такими доказами можуть
бути рішення зборів про зарахування
до членів колгоспу, рішення про
виділення в користування земельної
ділянки до 0, 60 га як колгоспнику тощо.

Крім того, при прийнятті рішення
суд враховує, що правовстановлюючих
документів на будинковолодіння
АДРЕСА_1 немає як до 15.04.1991 р., так і
опісля з прийняттям закону України
«Про власність».

Рішенням колегії суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Закарпатської
області ( арк. сп. 18) рішення
Міжгірського райсуду від 18.03.2014 р. про
визнання за ОСОБА_2 права власності на
будинок АДРЕСА_1 скасовано, мотивував
суд своє рішення тим, що апелянти,
якими були ОСОБА_1 та ОСОБА_5. є
претендентами на частину спірного
будинку.

По висновку відділу
містобудування та архітектури
житловий будинок за АДРЕСА_1 є
придатним для проживання і в плані
забудови земельної ділянки грубих
порушень діючих норм і правил не
виявлено.

Оцінивши дані висновки та
подані довідки органу місцевого
самоврядування про погосподарський
облік даної будівлі, суд приходить до
висновку , що нерухоме майно - житловий
будинок АДРЕСА_1 може бути предметом
визнання права власності з
врахуванням загальних правил
спадкування по закону дітьми майна
батьків.

Тими, хто претендує на майно
батьків і подав відповідні позови до
суду є ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

При прийнятті рішення суд
виходить з вимог ст. ст. 3, 16 ЦК України
про судовий захист цивільного права
та інтересу, виходячи із засад
справедливості, добросовісності,
розумності та враховуючи загальний
принцип права кожної особи на судовий
захист свого майнового права чи
інтересу шляхом визнання такого
права.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК
України до складу спадщини входять
усі права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Суд вважає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
як спадкоємці першої черги на майно їх
батьків мають право у рівних
частинах володіти, користуватись та
розпоряджатись житловим будинком
АДРЕСА_1 з врахуванням того, що їх
брат ОСОБА_5. вимоги про визнання за
ним права власності не ставив.

Судових витрат у справі не має.

Керуючись ст.ст. 213, 215 ЦПК
України, суд, -

Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 та позов ОСОБА_2
задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2
право власності на житловий будинок
АДРЕСА_1 у рівних частинах - по 1/2
частині кожному.

У решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено
сторонами в апеляційний суд
Закарпатської області протягом 10 днів
з часу проголошення такого.

Суддя: В. І. Цімбота