печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5717/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2014 року Печерський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Цокол Л.І.,

при секретарі - Тищенко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
Банк "Траст", за участі третьої особи
ОСОБА_2 про визнання недійсним договору
поруки,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із
вимогами до ПАТ Банк "Траст" і просить
визнати недійсним договір поруки №S
011.004236-G-2 від 23.07.2008р., укладений між ВАТ
"Банк"Траст" та ОСОБА_1, та покаласти на
відповідача усі судові витрати.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що
позивач вказаного правочину не
підписував, а отже було відстунє
волевиявлення учасника цього
правочину.

Під час судового розгляду позивач
ОСОБА_1 вимог підтримав, просив їх
задовольнити, посилаючись на обставини
викладені у позові, та у висновку
проведеного судово-почеркознавчої
експертизи.

Відповідач ПАТ Банк "Траст" свого
представника в судове засідання не
направив, про судвоий розгляд був
належним чином повідомленим, в
матеріалах справи містяться письмові
заперечення що були подані
відповідачем в особі представника
ОСОБА_3, які грунтуються на тому, що
позивачем було особисто підписано
правочин та анкета поручителя, при
цьому своїх позовних вимог не довів
належними доказами.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилась, своїх заперечень по суті
порушеного питання не подавала.

Суд вислухавши пояснення позивача,
вивчивши письмові докази надані
сторонами, прийшов до наступного
висновку.

Поясненнями позивача, та відсутністю
заперечень третьої особи, встановлено,
що 29.09.1990р. між позивачем та третьою
особою укладено шлюб, проте починаючи з
2007 року шлюбні відносини фактично
припинились. Фактично з 2007 року ОСОБА_1
жодним чином не впливав на дії ОСОБА_2,
та проживав окремо в квартирі, яка за
попередньою домовленістю з ОСОБА_2, є
власністю ОСОБА_1

16.12.2013 року до квартири АДРЕСА_1
прийшли державні виконавці з вимогою
про примусове виселення ОСОБА_1 із
вказаної квартири.

Свої вимоги державні виконавці
мотивували тим, що в них на виконанні
перебуває виконавчий лист
Святошинського районного суду м. Києва
від 10.06.2013 виданий на виконання
заочного рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 31.05.2013 у
справі № 2/759/1532/13.

В ході перегляду зазначеного заочного
рішення Святошинського районного суду
м. Києва, було встановлено, що квартиру
в якій мешкав ОСОБА_1 було реалізовано з
прилюдних торгів в рамках зведеного
виконавчого провадження про стягнення
заборгованості з ОСОБА_2

При цьому новий власник квартири надав
до Святошинського районного суду м.
Києва документи, що підтверджують
відчуження квартири, а продемонстрував
копії виконавчих документів на
виконання яких проводились публічні
торги.

Серед зазначених документів, було
виявлено копію виконавчого листа
Печерського районного суду м. Києва від
13.04.2009 № 2-482-1, виданого на виконання
заочного рішення Печерського
районного суду м. Києва від 25.02.2009 у
справі № 2-482-1/09.

Про існування зазначеної судової
справи, ОСОБА_1 нічого не було відомо,
оскільки всю кореспонденцію з суду по
вказаній справі отримувала ОСОБА_2, яка
нічого не повідомляла ОСОБА_1

Банк «Траст» звернувся до Печерського
районного суду м. Києва з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про стягнення
солідарно 85005,15 грн. заборгованості за
кредитним договором.

Підставою для солідарного стягнення
заборгованості з ОСОБА_1 є договір
поруки №8011.004236-0-2 від 23.07.2008 (далі -
Договір поруки), укладений між ВАТ
«Банк «Траст», правонаступником якого
є Відповідач, та ОСОБА_1

Згідно статті 215 Цивільного кодексу
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 203 ЦК
України зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам.

Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно статті 639 ЦК України якщо
сторони домовились укласти у письмовій
формі договір, щодо якого законом не
встановлена письмова форма, такий
договір є укладеним з моменту його
підписання сторонами.

Відповідно до частини 2 статті 207
Цивільного кодексу України правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Таким чином, факт підписання стороною
правочину засвідчує згоду Сторони з
умовами правочину та підтверджує
внутрішнє волевиявлення особи на
досягнення реальних правових
наслідків обумовлених правочином.

ОСОБА_1 стверджує про те, що він не
підписував договору поруки, більше
того, він ніколи не з'являвся до Банку
«Траст» з приводу оформлення кредиту
чи поруки та не надавав копії своїх
документів та не засвідчував їх
справжність для укладення
оскаржуваного договору поруки.

Він не отримував у Банку «Траст» жодних
документів, зокрема, оскаржуваного
договору поруки.

Із висновку експертів КНДІСЕ
№7907/7908/14-32 складеного 30.09.2014р. видно, що
підписи від імені ОСОБА_1 , що містяться
у графі "Поручитель" та у Графі "Підпис:"
у договорі поруки №S 011.004236-G-2 від
23.07.2008р., виконані не ОСОБА_1 , а іншою
сообою з наслідуванням його підпису.

Виходячи з зазначеного,слід визнати
вимоги позивача обгрунтованими,
оскільки під час судового розгляду
знайшли підтвердження обставини
відсутності його підпису у договорі
поруки, а отже встановлено відсутність
волевиявлення особи, яка була стороною
праввочину.

З огляду на те, що вимоги позивача
підлягають задоволенню, судові витрати
понесені позивачем підлягають
відшкодуванню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 15,16,203,207, 215 ЦК України,
ст.ст.8,10,60,88,208,212,213,214, 215 ЦПК України, суд
-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати недійсним договір поруки №S
011.004236-G-2 від 23.07.2008р., укладений між ВАТ
"Банк"Траст" та ОСОБА_1.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства Банк"Траст" на користь
ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3
129,60грн.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особами, що брали
участь у справі, але не були присутні
під час проголошення ,- в той же строк з
дня отримання копії рішення.

Суддя
Цокол Л.І.