Справа №647/2871/14-ц
Провадження № 2/647/839/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2014 року Бериславський районний суд
Херсонської області у складі:

головуючого судді Волошина Р.Р.,

за участю секретаря Коваленко Л.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю представника позивача
ОСОБА_2,

за участю відповідача ОСОБА_3,

за участю представника відповідача
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду у місті
Бериславі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу
за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_3 про стягнення боргу за
договором позики, мотивуючи тим, що
вона з відповідачем перебувала у
фактичних шлюбних відносинах. Під час
спільного проживання, в серпні 2013 року
за 10000 гривень вони придбали
автомобіль ВАЗ, державний номерний
знак НОМЕР_1. Договір купівлі-продажу
автомобіля не укладали, а на керування
та розпорядження автомобілем ОСОБА_3
була надана довіреність. З метою
придбання автомобіля, 05.08.2013 року в ПАТ
«Дельта Банк» позивач оформила
кредитний договір № 012-21010-050813 на
отримання коштів в розмірі 10000 гривень.
Згідно з Умовами кредитування, розмір
переплат за користування кредитом
становить 6250 гривень. 03.10.2013 року в ПАТ
«Дельта Банк» позивач оформила
кредитний договір №002-21010-031013 на
отримання 3000 гривень на ремонт
придбаного автомобіля і розмір
переплат за користування кредитом
становить 1875 гривень.

Оскільки автомобілем користувався
відповідач і після припинення шлюбних
відносин автомобіль залишився у нього,
сторони домовилися, що погашення
кредиту з врахуванням відсотків за
користування кредитом буде
здійснювати ОСОБА_3 шляхом надання
позивачу щомісячно коштів у розмірі 750
гривень.

Дана домовленість 29.10.2013 року в
присутності свідків була оформлена
розпискою, відповідно якої відповідач
отримав від позивача кошти в сумі 12000
гривень. В цій же розписці обумовлено,
що у разі несплати коштів упродовж двох
місяців, ОСОБА_3 поверне позивачу
придбаний ними автомобіль.

За жовтень-грудень 2013 року відповідач
повернув гроші на загальну суму 2100
гривень, після чого перестав
виконувати умови договору. Загальна
заборгованість по кредитам, з
врахуванням вже сплачених ОСОБА_3
коштів, становить 19025 гривень.

З січня 2014 року відповідач ухиляється
від виконання зобов'язання.

У зв'язку з наведеним, посилаючись на
ст.ст. 625,1047 ЦК України, позивач просить
суд стягнути з відповідача на свою
користь 22539 гривень 93 копійки основного
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також трьох відсотків
річних від простроченої суми та судові
витрати.

В уточнених (зменшених) позовних
вимогах позивач просила стягнути з
відповідача на свою користь за
договором позики основний борг у сумі
11250 гривень та з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також трьох
відсотків річних від простроченої суми
що разом складає 13431 гривні 90 копійок та
додатковий борг, що становить 7500
гривень та судові витрати.

У судовому засіданні позивач та її
представник на задоволенні уточнених
позовних вимог наполягали.

Відповідач та його представник у
судовому засіданні позовні вимоги не
визнали, посилаючись на те, що гроші на
придбання автомобіля у позивача він не
брав, розписку написав під примусом.

Вислухавши сторони та їхніх
представників, допитавши свідка,
дослідивши письмові докази, які
містяться в матеріалах справи, суд
прийшов до наступного.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір
позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян. На підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно розписки від 29.10.2013 року (а.с. 9)
ОСОБА_3 в присутності свідків
зобов'язується виплатити ОСОБА_1 кредит
в сумі 12000 гривень та відсотки,
зобов'язався кожного 25 числа платити по
750 гривень; якщо протягом двох місяців
несплатить, то ОСОБА_1 має право забрати
автомобіль до того часу, поки вся сума
не буде сплачена, а ОСОБА_1
зобов'язується повернути автомобіль
ВАЗ у тому стані, в якому отримала.

Суд вважає, що розписка ОСОБА_3 від
29.10.2013 року не підтверджує укладення
договору позики між стронами, оскільки
згідно ст.1046 ЦК України, за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Інших доказів про укладання договору
позики між сторонами суду не надано.

Оскільки суду не надані будь-які
належні та допустимі докази, які б
підтверджували наявність відносин між
сторонами за договором позики, суд
вважає за необхідне в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,209,212,215,218 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про стягнення боргу за договором
позики - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області через
Бериславський районний суд
Херсонської області, шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня проголошення рішення.

Суддя
Р.Р. Волошин