Справа №589/4398/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Стародубцева Л. О.Номер
провадження 22-ц/788/1900/14 Суддя-доповідач -
Сибільова Л. О. Категорія - 53
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

12 листопада 2014 року
м. Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Сибільової Л. О.,

суддів - Дубровної В. В. , Лузан Л. В. ,

з участю секретаря судового засідання -
Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою державного підприємства
«Кролевецьке лісомисливське
господарство» Сумського обласного
управління лісового та мисливського
господарства

на рішення Шосткинського
міськрайонного суду Сумської області
від 09 вересня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
державного підприємства «Кролевецьке
лісомисливське господарство»
Сумського обласного управління
лісового та мисливського господарства
про визнання незаконним наказу про
оголошення догани і про його
скасування,

в с т а н
о в и л а:

Рішенням Шосткинського міськрайонного
суду від 09 вересня 2014 року позов ОСОБА_3
до державного підприємства
«Кролевецьке лісомисливське
господарство» Сумського обласного
управління лісового та мисливського
господарства про визнання незаконним
наказу про оголошення догани і про його
скасування задоволено. Визнано
незаконним та скасовано наказ
державного підприємства «Кролевецьке
лісомисливське господарство»
Сумського обласного управління
лісового та мисливського господарства
№ 94 від 07 травня 2014 року про оголошення
ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у
вигляді догани. Вирішене питання щодо
судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
просить рішення скасувати та залишити
без розгляду позов ОСОБА_3

Відповідач посилається на те, що суд
першої інстанції не з'ясував факт
існування на ДП «Кролевецьке
лісомисливське господарство» комісії
по трудових спорах, яка діє в новому
складі із 10 працівників підприємства,
розглянув справу поспішно при
попередньому розгляді справи.

Відповідач зазначає, що, хоча згідно
частини 1 статті 55 Конституції України
кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів

місцевого самоврядування, посадових і
службових осіб, проте механізм
реалізації прав викладений у
відповідних законах та підзаконних
актах, зокрема, в КЗпП України, згідно
положень якого комісія по трудових
спорах зобов'язана розглянути трудовий
спір у десятиденний строк з дня подання
заяви. Позивач до комісії по трудових
спорах з заявою не звертався.

Суд першої інстанції не з'ясував
обставин стосовно ненадання відповіді
позивачу на його письмову заяву від 20
червня 2014 року за вхідним № 01-13/246
щодо наявності підстав для звільнення,
і на яку 14 липня 2014 року за вихідним №
01-14/930 йому надана письмова відповідь, у
якій було зазначено, що наказ № 85 від 24
квітня 2014 року був виданий на підставі
пункту 4 ч. 2, ч. 3 статті 71 КЗпП України,
згідно яких залучення окремих
працівників до роботи у вихідні дні
допускається в виняткових випадках,
зокрема, для виконання невідкладних
вантажно-розвантажувальних робіт з
метою запобігання або усунення простою
рухомого складу чи скупчення вантажів
у пунктах відправлення і призначення;
залучення працівників до роботи у
вихідні дні провадиться за письмовим
наказом (розпорядженням) власника або
уповноваженого органу.

ОСОБА_3 заздалегідь знав, що 17 травня
2014 року (субота) для нього є робочим
днем, а 25 квітня 2014 року (п'ятниця) для
нього є вихідним днем.

Позивач не вказав в заяві своєї адреси,
на яку необхідно було надати письмову
відповідь, тому відповідь знаходилась
і знаходиться у відділі кадрів
підприємства для особистого вручення
йому, і у ній позивачеві повідомлялось
про те, що згідно ч. ч. 2, 6 статті 5 Закону
України «Про звернення громадян» у
зверненні (заяві) має бути зазначене
прізвище, ім'я, по батькові, місце
проживання громадянина; звернення,
оформлене без дотримання цих вимог,
повертається заявникові; так як його
заява оформлена без дотримання вимог
Закону, то підприємство мало право не
розглядати його заяву. За отриманням
відповіді ОСОБА_3 не прибув, так як
знаходився в щорічній відпустці з 01
липня по 14 вересня 2014 року згідно
наказів № 55-в від 23 червня 2014 року; №
76-в від 01 серпня 2014 року; № 83-в від 19
серпня 2014 року; № 89-в від 09 вересня 2014
року.

Директор очолює підприємство, на якому
працює 300 працівників, тому особисто
внаслідок завантаженості не міг
услідкувати за зверненням працівників.
Суд першої інстанції не з'ясував тієї
обставини, що ОСОБА_3 зареєстрований в
місті Шостка, фактично проживає в
АДРЕСА_1, одружений, дружина також
працює в ДП «Кролевецьке
лісомисливське господарство», має
неповнолітню дитину, яка відвідує в
місті Кролевець дитсадок № 5.

Суд першої інстанції не з'ясував, за що
ОСОБА_3 був притягнутий до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді догани :

В 2012 році ДП «Кролевецьке
лісомисливське господарство» придбало
екскаватор перевантажувач
«Катерпіллер», моделі МЗ 18 Д МН, для
проведення вантажно-розвантажувальних
робіт, пов'язаних з лісоматеріалом, на
нижньому складі підприємства
(завантаження-розвантаження
залізничних вагонів та інших
транспортних засобів).

В Україні такий екскаватор
перевантажувач «Катерпіллер» моделі
МЗ 18 Д МН є лише в ДП «Кролевецьке
лісомисливське господарство», тому
підприємству необхідно було
встановити норму виробітку в зміну в
кубічних метрах лісоматеріалів та
розцінку в гривнях за один метр
кубічний. Так як в Україні таких норм і
розцінок на той час не існувало, а в
сусідній Білорусі вже працювало 19
таких екскаваторів перевантажувачів
«Катерпіллер» моделі МЗ 18 Д МН,
підприємство звернулось до
аналогічного лісового господарства
Білорусі з проханням надати їх норми і
розцінки. Господарство Білорусі
надало їх норми і розцінки.І

Враховуючи те, що в аналогічному
господарстві Білорусі об'єми робіт
перевищують в декілька разів об'єми ДП
«Кролевецьке ЛМГ» і на таких
екскаваторах працюють досвідчені
робітники, ДП «Кролевецьке ЛМГ»
спочатку встановило в два рази меншу
норму і заробітну плату для працівника
на екскаваторі перевантажувачі
«Катерпіллер» моделі МЗ 18 Д МН.
Заробітна плата в Білорусі складає 1000
у.о.

Наказом № 22-к від 01 жовтня 2012 року з 01
жовтня 2012 року ОСОБА_3 був прийнятий на
роботу машиністом оператором
екскаватора перевантажувача.
Головному механіку було наказано
провести його стажування. Одночасно ДП
«Кролевецьке ЛМГ» зверталось до
наукового інституту ДП «Укрдіпроліс»
та Сумської обласної організації
працівників лісового господарство за
допомогою щодо встановлення норм та
розцінок, які були пізніше розроблені
та рекомендовані.

ДП «Кролевецьке лісомисливське
господарство», як і інші підприємства,
зобов'язане постійно підвищувати
продуктивність праці. Для того, щоб
знати, на який рівень підприємство
зможе підвищити продуктивність праці в
порівнянні з аналогічним
господарством Білорусі і в порівнянні
з продуктивністю праці ОСОБА_3,
підприємством на 25 квітня 2014 року був
запрошений інший працівник для роботи
на екскаваторі перевантажувачі
«Катерпіллер» моделі МЗ 18 Д МН.

ОСОБА_3 про це був попередньо
повідомлений 24 квітня 2014 року
заступником директора Романенком Ю.О.,
на якого було покладено контроль за
виконанням наказу № 85 від 24 квітня 2014
року про перенесення для ОСОБА_3 як
машиніста-оператора екскаватора
перевантажувача нижнього складу
робочого дня з 25 квітня на 17 травня 2014
року.

25 квітня 2014 року ОСОБА_3 вийшов на
роботу, зайняв робоче місце в
екскаваторі і не допустив до роботи
для проведення хронометражу можливої
продуктивності праці іншого
спеціаліста, чим порушив наказ № 85 від
24 квітня 2014 року.

25 квітня 2014 року від ОСОБА_3 згідно ст.149
КЗпП України було відібране пояснення,
чому він порушує вказаний наказ.

На зворотній стороні наказу № 85 від 24
квітня 2014 року ОСОБА_3 надав
необгрунтоване письмове пояснення про
те, що він з наказом ознайомлений 25
квітня 2014 року о 10-й годині 10 хвилин в
присутності свідків, не звільнив
робоче місце в екскаваторі
перевантажувачі «Катерпіллер» і
продовжував не допускати до роботи
іншого спеціаліста. Таким
чином, ОСОБА_3 не виконав наказ № 85 від
24 квітня 2014 року, згідно якого для
нього 25 квітня 2014 року був вихідний
день, не допустив до роботи 25 квітня 2014
року іншого спеціаліста, умисно зірвав
хронометраж можливого підвищення
продуктивності праці.

Суд першої інстанції не звернув уваги
на те, що в матеріалах справи є
пояснення ОСОБА_3

Відповідач в апеляційній скарзі
посилається також на те, що наказом №
166 від 18 вересня 2014 року з позивача, як і
з інших працівників, з нагоди
професійного свята Дня працівника лісу
зняте дисциплінарне стягнення у
вигляді догани, накладене наказом № 94
від 07 травня 2014 року.

Зазначає, що наказом № 169-к від 01 липня
2014 року встановлені норми виробітку та
розцінки, приведена у відповідність
назва професії машиніста-оператора
екскаватора перевантажувача згідно
норм, розроблених ДП «Укрдіпроліс», від
10 червня 2014 року за № 06-04/252,
рекомендацій Сумської обласної
організації профспілки працівників
лісового господарства від 24 березня 2014
року № 19, Класифікатора професій ДК
003:2010 (с.458) та міжгалузевого Випуску 1,
розділ 2, професії робітників (с.34-35) -
водій навантажувача 5 розряду
(потужність двигуна понад 100 к.с. до 200
к.с.).

Вислухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника відповідача,
який підтримав скаргу з мотивів, в ній
викладених, позивача, який заперечує
проти скарги, дослідивши матеріали
справи та перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

06 серпня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
незаконним та скасувати наказ
державного підприємства «Кролевецьке
лісомисливське господарство»
Сумського обласного управління
лісового та мисливського господарства
№ 94 від 07 травня 2014 року про оголошення
йому дисциплінарного стягнення у
вигляді догани.

Посилався на те, що він працює на
державному підприємстві «Кролевецьке
лісомисливське господарство» на
посаді перевантажувача нижнього
складу, працює 5 днів на тиждень,
вихідні дні - субота і неділя, робочий
день починається о 9-й годині ранку.

У п'ятницю 25 квітня 2014 року з 9-ї години
він працював на своєму робочому місці.
О 10-й год. 10 хв. йому надали наказ № 85 від
24 квітня 2014 року, в якому було
зазначено, що 25 квітня 2014 року для нього
є вихідним днем, і встановлено робочий
день 17 травня 2014 року.

Оскільки з наказом його ознайомили в
середині робочого дня, а не завчасно,
він допрацював цей день до його
завершення.

Наказом № 94 від 07 травня 2014 року йому
оголошено догану за невиконання наказу
№ 85 від 24 квітня 2014 року.

Вважає наказ про накладення на нього
дисциплінарного стягнення незаконним,
винесеним директором з особистих
мотивів, оскільки він суперечить ч.1 ст.
147 КЗпП України, згідно якої догана може
бути застосована лише за порушення
трудової дисципліни. Він не вчиняв
жодних дисциплінарних проступків, не
порушував трудової дисципліни та
належним чином і в повному об'ємі
виконував свої посадові обов'язки.
Догана була накладена за невиконання
наказу № 85 від 24 квітня 2014 року, але в
чому саме полягало таке невиконання, не
зазначено. Оскільки у наказі № 85 є два
пункти: про те, що 25 квітня 2014 року - для
нього вихідний, і про те, що 17 травня 2014
року - для нього робочий день. Який саме
пункт наказу він не виконав, не
зрозуміло: якщо перший - то його
покарали за те, що він працював 25 квітня
2014 року, а якщо другий - то догану
оголосили, не дочекавшись 17 травня 2014
року, проте і в цей день він відпрацював
повний робочий день.

Його запізно ознайомили з наказом № 85
від 24 квітня 2014 року, а тому він
фактично був позбавлений можливості
його виконати. Коли його ознайомлювали
з цим наказом, робочий день вже тривав,
що підтверджується написом з підписами
свідків на зворотній стороні наказу №
85.

Вирішуючи спір та задовольняючи позов,
суд першої інстанції виходив з
доведеності позову про те, що трудові
права позивача були порушені, а тому
вони підлягають захисту шляхом
скасування оскаржуваного наказу
відповідача.

Цей висновок суду узгоджується з
матеріалами справи та відповідає
вимогам матеріального та
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
наказом № 22-к від 01 жовтня 2012 року
ОСОБА_3 був прийнятий з 1 жовтня 2012 року
на роботу на ДП «Кролевецьке
лісомисливське господарство»
машиністом оператором екскаватора
перевантажувача (а.с.63).

24 квітня 2014 року відповідачем був
виданий наказ № 85 «Про перенесення
робочого дня у зв'язку з виробничою
необхідністю», згідно якого для
машиніста-оператора екскаватора
перенавантажувача нижнього складу
ОСОБА_3 перенесено робочий день з 25
квітня 2014 року на 17 травня 2014 року.
Зазначено: вважати вихідним днем 25
квітня 2014 року для ОСОБА_3, вважати
робочим днем 17 травня 2014 року для
ОСОБА_3 (а.с.5).

25 квітня 2014 року ОСОБА_3 вийшов на
роботу. З наказом № 85 від 24 квітня 2014
року його під підпис ознайомили 25
квітня 2014 року о 10-й год. 10 хв., що не
спростовується сторонами,
підтверджується копією вказаного
наказу з підписом позивача і трьох
свідків - працівників підприємства
(а.с.5, зворот).

Наказом від 07 травня 2014 року № 94
ОСОБА_3 була оголошена догана «за
невиконання наказу директора № 85 від
24.04.2014 р.» (а.с.4).

20 червня 2014 року позивач звернувся до
директора підприємства з заявою про
надання йому відповіді з приводу
підстав для оголошення йому догани та
просив скасувати спірний наказ (а.с.31).

Відповідно до ст. 139 КЗпП України
працівники зобов'язані працювати чесно
і сумлінно, своєчасно і точно
виконувати розпорядження власника або
уповноваженого ним органу, додержувати
трудової і технологічної дисципліни,
вимог нормативних актів про охорону
праці, дбайливо ставитися до майна
власника, з яким укладено трудовий
договір.

Згідно ч.1 ст. 147 КЗпП України, за
порушення трудової дисципліни до
працівника може бути застосовано
тільки один з таких заходів стягнення:
1) догана; 2) звільнення.

Ч. ч. 1, 3 ст. 149 КЗпП України передбачено,
що до застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення.

При обранні виду стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, попередню роботу
працівника.

Відповідно до ст. 150 КЗпП України,
дисциплінарне стягнення може бути
оскаржене працівником у порядку,
встановленому чинним законодавством
(глава ХV цього Кодексу).

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку про незаконність
оскаржуваного наказу та наявність
підстав для його скасування.

Посилання відповідача в апеляційній
скарзі на обставини, якими
обґрунтовувалось надання позивачеві
вихідного дня 25 квітня 2014 року, та
своєчасного ознайомлення його з
наказом про це від 24 квітня 2014 року,
зокрема, шляхом повідомлення йому 24
квітня 2014 року заступником директора
Романенком Ю.О., належними доказами в
справі не підтверджені.

Зокрема, з наданих відповідачем
документів, в тому числі копій наказів,
не вбачається того, що, вийшовши на
роботу 25 квітня 2014 року і зайнявши
робоче місце в екскаваторі, позивач
зірвав проведення хронометражу
можливої продуктивності праці іншого
спеціаліста, порушивши наказ № 85 від 24
квітня 2014 року та порушивши цим
трудову дисципліну.

Відповідач не довів наявності
обставин, які б слугували
обгрунтованою підставою для
притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності,
зокрема, того, що позивач був завчасно
ознайомлений з запланованим наданням
йому 25 квітня 2014 року вихідного дня в
зв'язку з виробничою необхідністю. З
наказом про це від 24 квітня 2014 року, в
якому відсутнє посилання на обставини,
викладені в апеляційній скарзі,
позивач письмово був ознайомлений
після того, як вийшов на роботу і
пропрацював більше години.

Під час розгляду справи судом першої
інстанції відповідач посилався лише на
положення КЗпП України, згідно яких
залучення окремих працівників до
роботи у вихідні дні допускається у
виняткових випадках, вбачаючи в роботі
позивача у оголошений йому вихідний
день порушення трудової дисципліни, та
на те, що позов підлягає залишенню без
розгляду, оскільки на підприємстві
працює комісія по трудових спорах..

Доводи апеляційної скарги про те, що на
підприємстві працює комісія по
трудових спорах, до якої позивач за
вирішенням трудового спору не
звертався, а тому суд безпідставно
розглянув справу та задовольнив позов,
не ґрунтуються на нормах
матеріального права, зокрема, ст. ст.
221-230 КЗпП України, згідно яких
звернення працівника за вирішенням
трудового спору до такої комісії є його
правом, а не обов'язковою передумовою
для вирішення спору в судовому
порядку.

Не є підставою для скасування рішення
суду і те, що після його ухвалення судом
відповідач наказом №66 від 18 вересня
2014 року з нагоди професійного свята
Дня працівника лісу зняв догану з
ОСОБА_3, оголошену наказом №94 від 07
травня 2014 року, оскільки вказана
обставина не доводить відсутності
предмета спору на час вирішення справи
судом і не позбавляє позивача права на
судовий захист шляхом визнання
незаконним та скасування
оскаржуваного наказу.

З огляду на зазначене підстави для
залишення позову без розгляду, про що
просить відповідач, відсутні.

Доводи апеляційної скарги про
обставини надання відповіді
позивачеві на його звернення до
директора підприємства з приводу
незаконності накладення на нього
дисциплінарного стягнення, також є
безпідставними, оскільки не
спростовують висновків суду щодо
незаконності оголошення позивачеві
догани.

Не спростував відповідач і пояснень
позивача з приводу того, що він
відпрацював повний робочий день не
лише 25 квітня 2014 року, а і 17 травня, 2014
року, тобто той робочий день, який був
встановлений для нього наказом від 24
квітня 2014 року.

Не надані відповідачем і докази тому,
що дії позивача, який відпрацював
робочий день 25 квітня 2014 року, потягли
певні негативні наслідки для
виробництва, що підлягає врахуванню
при накладенні дисциплінарного
стягнення відповідно до положень ч. 3
ст. 149 КЗпП України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
рішення суду є законним і
обґрунтованим, відповідає вимогам ст.
213 ЦПК України і підстав для його
скасування не вбачається.

У відповідності до п. 1 ч.1 ст.307 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право постановити ухвалу про
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін;

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в
а л и л а:

Апеляційну скаргу державного
підприємства «Кролевецьке
лісомисливське господарство»
Сумського обласного управління
лісового та мисливського господарства
відхилити.

Рішення Шосткинського міськрайонного
суду Сумської області від 09 вересня 2014
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -