Справа № 405/1974/13-ц
Провадження №6/405/385/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2014 року Ленінський
районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.

за участю державного виконавця

Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Кіровограді
подання державного виконавця
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Кіровоградського
міського управління юстиції ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України, -

В
С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Кіровоградського міського управління
юстиції ОСОБА_1, порядку ст.377-1 ЦПК
України звернулася до суду з поданням,
погодженим з начальником Ленінського
ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_2, про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування подання державний
виконавець зазначила, що в Ленінському
відділі державної виконавчої служби
Кіровоградського міського управління
юстиції на виконанні перебуває
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 405/1974/13-ц
від 06.09.2013 року, виданого Ленінським
районним судом м. Кіровограда про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4,
на утримання доньки ОСОБА_4 Дар`ї
Дмитрівни, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліментів у
розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку
(доходу) щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 04.03.2013
року і до досягнення Дар`єю повноліття,
тобто до 31.03.2026 року. Державним
виконавцем 11.09.2013 року винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження, про що повідомлено
боржника у визначеному законодавством
порядку, про що свідчить рекомендоване
повідомлення про вручення поштового
відправлення, яке боржник отримав
особисто 22.11.2013 року. Оскільки боржник
до відділу не з`явився, державним
виконавцем розпочато примусове
виконання рішення суду. Згідно з
відповідями Державної податкової
служби № НОМЕР_1 від 06.05.2014 року, №
НОМЕР_2 від 27.10.2014 року відносно ОСОБА_3,
платник податків з таким податковим
номером чи за серією та номером
паспорта на обліку в органах ДПС не
перебуває. Згідно з наданої інформації
Пенсійним фондом України про
осіб-боржників, які працюють за
трудовими та цивільно-правовими
договорами, про останнє місце роботи №
НОМЕР_3 від 05.05.2014 року, № НОМЕР_4 від
24.10.2014 року інформація не знайдена.
Згідно з відповіддю державної
інспекції сільського господарства в
Кіровоградській області № 7/2549 від
04.10.2013 року ОСОБА_3 не має
зареєстрованої в інспекції
сільськогосподарської техніки. Згідно
з наданою відповіддю УДМС від 26.09.2013
року боржник був зареєстрований за
адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 та 01.03.2013 року
вибув за рішенням суду. З метою
забезпечення реального виконання
рішення та керуючись ст. 57 Закону
України «Про виконавче провадження»
державним виконавцем 25.04.2014 року
винесено постанову про арешт майна
боржника та оголошено заборону на його
відчуження, про що внесено запис у
Державний реєстр обтяження рухомого
майна. Згідно з інформаційною довідкою
№ 56025806 від 06.05.2014 року, № 74793751, № 74796419
від 29.10.2014 року з реєстру прав власності
на нерухоме майно, державного реєстру
іпотек, єдиного реєстру заборон
відчуження об`єктів нерухомого майна
за боржником відсутнє зареєстроване
нерухоме майно.

З огляду на зазначене, державний
виконавець вважає, що боржник ОСОБА_3
ухиляється від виконання зобов`язань,
покладених на нього рішенням суду,
заборгованість по аліментам станом на
30.10.2014 року становить 13 259 грн. 22 коп.

Державний виконавець Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Кіровоградського міського управління
юстиції ОСОБА_1 під час судового
розгляду подання підтримала,
посилаючись на обставини та факти,
викладені в ньому, а також матеріалах
виконавчого провадження, просила його
задовольнити.

Заслухавши державного виконавця,
зваживши доводи, викладені в поданні,
дослідивши матеріали, додані до
подання, а також цивільну справу №
405/1974/13-ц, № 2/405/408/31, суд вважає, що в
задоволенні подання державного
виконавця Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Кіровоградського міського управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
у праві виїзду за межі України ОСОБА_3
слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишити територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод (далі -
Конвенція), який гарантує деякі права і
свободи, не передбачені в Конвенції та
у Першому протоколі до неї, кожен є
вільним залишати будь-яку країну,
включно зі своєю власною. На здійснення
цих прав не може бути встановлено
жодних обмежень, крім тих, що
передбачені законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про
громадянські та політичні права
передбачено, що кожна людина має право
покидати будь-яку країну, включаючи
свою власну. Згадані вище права не
можуть бути об'єктом ніяких обмежень,
крім тих, які передбачено законом, які є
необхідними для охорони державної
безпеки, громадського порядку, здоров'я
чи моральності населення або прав і
свобод інших і є сумісними з іншими
правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені
правовідносини регулюються ст. 313
Цивільного кодексу України, відповідно
до якої фізична особа має право на
свободу пересування. Фізична особа, яка
досягла шістнадцяти років, має право на
вільний самостійний виїзд за межі
України. Фізична особа може бути
обмежена у здійсненні права на
пересування лише у випадках,
встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК України до
особистих немайнових прав фізичної
особи (кн. друга ЦК), а саме - до
особистих немайнових прав, що
забезпечують природне існування
фізичної особи (гл. 21 кн. другої ЦК
України). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК
України особисті немайнові права тісно
пов'язані з фізичною особою. Фізична
особа не може відмовитись від
особистих немайнових прав, а також не
може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України, порядок вирішення
спорів у цій сфері регулюється Законом
від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України".

Положеннями ст. 6 цього Закону
встановлено, що громадянинові України
може бути тимчасово відмовлено у
видачі паспорта, або громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, зокрема, у таких випадках:

- якщо діють неврегульовані аліментні,
договірні чи інші невиконані
зобов'язання до виконання зобов'язань
або розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України (п. 2);

- якщо він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням - до виконання
зобов'язань (п. 5).

Згідно з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язання за рішенням.

Реалізація зазначених прав
здійснюється шляхом звернення
державного виконавця до суду в порядку
ст. 377-1 ЦПК України з поданням про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України.

Відповідно до статті 377-1 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Зміст і форма подання державного
виконавця (начальника ВДВС) нормативно
врегульовані в Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, яка набрала чинності з 17 квітня
2012 р. та затверджена наказом
Міністерства юстиції України від 2
квітня 2012 р. № 512/5. Зокрема, в розділі XI
"Обмеження у праві виїзду за межі
України та заборона в'їзду в Україну",
передбачено, що подання повинно
містити: а) найменування суду, до якого
направляється подання; б) реквізити
виконавчого документа, який перебуває
на виконанні; в) реквізити виконавчого
провадження; г) прізвище, ім'я та по
батькові особи (боржника), дату
народження (число, місяць, рік); ґ)
підтвердження факту ухилення боржника
від виконання своїх зобов'язань.

Крім того, в поданні мають бути
визначені заходи (тимчасове обмеження
у праві виїзду за межі України з
вилученням паспортного документа чи
без такого), найменування органів, які
мають їх здійснити. У разі тимчасового
обмеження особи (боржника) у праві
виїзду за межі України з вилученням
паспортного документа зазначаються
вид паспортного документа (для
громадян України - дипломатичний
паспорт, службовий паспорт, паспорт
громадянина України, паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон, посвідчення особи моряка тощо;
для іноземців та осіб без громадянства
- паспортний документ, що підтверджує
громадянство іноземця або посвідчує
особу без громадянства), його серія та
номер, а також найменування та
місцезнаходження державного органу, до
якого повинен надсилатися вилучений
паспортний документ. До подання
додаються копії виконавчого документа,
постанови про відкриття виконавчого
провадження та копії інших документів
(за потреби).

Про направлення до суду подання щодо
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду державний виконавець
повідомляє боржника.

Підставою для звернення державного
виконавця з поданням до суду про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України боржника за виконавчим
провадження ОСОБА_3 - є наявність у
Ленінському відділі ДВС
Кіровоградського МУЮ виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на
утримання доньки ОСОБА_5, а також
наявність фактів ухилення боржника від
виконання зобов`язань, покладених на
нього рішенням суду.

Із матеріалів, доданих державним
виконавцем до подання, судом
встановлено, що державним виконавцем
Ленінського ВДВС Кіровоградського
міського управління юстиції ОСОБА_6 11
вересня 2013 року винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа №405/1974/13-ц, 2/405/408/13, виданого 06.09.2013
року Ленінським районним судом м.
Кіровограда, про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4 на утримання доньки
ОСОБА_4 Дар`ї Дмитрівни, ІНФОРМАЦІЯ_3,
аліментів у розмірі 1/4 частини усіх
видів заробітку (доходу) щомісячно, але
не менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
04.03.2013 року і до досягнення Дар`єю
повноліття, тобто до 31.03.2026 року (копія
постанови направлена боржнику та
отримана останнім 22.11.2013 року).

Крім того, 25 квітня 2014 року державним
виконавцем Ленінського ВДВС
Кіровоградського міського управління
юстиції ОСОБА_7 винесена постанова про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, якою
накладено арешт на все майно, що
належить боржнику ОСОБА_3

На підставі отриманої з Державної
інспекції сільського господарства в
Кіровоградській області від 04.10.2013 року
№ 7/2549 інформації ОСОБА_3 станом на 04
вересня 2013 року не має зареєстрованої в
інспекції сільськогосподарської
техніки.

Згідно з інформаційними довідками №
56025806 від 06.05.2014 року з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
№ 74824162 від 29.10.2014 року з реєстру прав
власності на нерухоме майно Державного
реєстру іпотек за боржником ОСОБА_3
відсутнє зареєстроване нерухоме майно.

Згідно з відповідями Державної
податкової служби № НОМЕР_1, № НОМЕР_5
від 06.05.2014 року, № НОМЕР_2, № НОМЕР_6 від
27.10.2014 року платник податків з таким
податковим номером чи за серією та
номером паспорта на обліку в органах
ДПС не перебуває, інформація стосовно
боржнків–фізичних осіб, що сум доходу,
нарахованого (сплаченого) податковим
агентом на користь платників податку,
та сум утриманого з них податку в ДРФО
відсутня.

Згідно з наданої інформації Пенсійним
фондом України про осіб-боржників, які
працюють за трудовими та
цивільно-правовими договорами, про
останнє місце роботи № НОМЕР_3 від
05.05.2014 року, № НОМЕР_7 від 06.05.2014 року, №
НОМЕР_4, № НОМЕР_8 від 24.10.2014 року
інформація стосовно ОСОБА_3 не
знайдена.

Згідно з відповіддю ГУ ДМС України в
Кіровоградській області від 26.09.2013 року
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, був
зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2
та 01.03.2013 року вибув за рішенням суду.

Як на підставу для звернення до суду з
поданням державний виконавець
зазначила, що боржник за виконавчим
провадженням ОСОБА_3 ухиляється від
виконання своїх зобов'язань за
рішенням суду, про що свідчать наступні
факти: неявка боржника до відділу після
отримання ним постанов про відкриття
виконавчого провадження, неявка
боржника до відділу після направлення
державним виконавцем вимоги за місцем
проживання боржника про явку до
державного виконавця на 12.11.2014 року,
наявність заборгованості по аліментам
станом на 30.10.2014 року в розмірі 13 259,22
грн.

Разом з тим, суд вважає, що державним
виконавцем не надано достатніх та
беззаперечних доказів на
підтвердження навмисного ухилення
особи (боржника) від виконання
зазначених рішень.

Більш того, не надано державним
виконавцем і будь-яких об`єктивних
доказів, які б свідчили про умисне
ухилення боржника від виконання
зобов`язань, покладених на нього за
рішенням, і таких під час судового
розгляду подання судом не встановлено.

При цьому, судом відзначається, що
поняття "ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
рішенням" варто розуміти як будь-які
свідомі діяння (дії або бездіяльність)
боржника, спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

Законом передбачено юридичні санкції у
вигляді тимчасового обмеження у праві
виїзду не за наявність факту
невиконання зобов'язань, а за ухилення
від їх виконання.

На момент звернення до суду з поданням
факт ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, повинен вже відбутися і бути
об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження.

Крім того, судом відзначається, що
державним виконавцем в межах наданих
йому ст. 11 Закону України “Про
виконавче провадження” прав, не
отримана офіційна інформація щодо
наявного у боржника закордонного
паспорту, його серія та номер, дата
видачі, а також інформація про те, чи
перетинав державний кордон України
боржник за виконавчим провадженням
ОСОБА_3 в період відкритого відносно
нього виконавчого провадження.

Окрім того, відзначається, що до суду з
поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України
звернулася державний виконавець
Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ
ОСОБА_1, разом з тим, з матеріалів,
доданих до подання (постанова про
відкриття виконавчого провадження,
винесена державним виконавцем
Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ
ОСОБА_6, постанова про арешт майна
боржника, винесена державним
виконавцем Ленінського ВДВС
Кіровоградського МУЮ ОСОБА_7В.) судом не
встановлено, що виконавче провадження,
боржником за яким є ОСОБА_3, перебуває у
провадженні саме державного виконавця
Ковальової А.М.,оскільки ст.11 Закону
України “Про виконавче провадження”
надає право звертатися до суду з
відповідним поданням лише державному
виконавцю у процесі здійснення
виконавчого провадження у якого
перебуває на примусовому виконанні
виконавчий документ і яким
здійснюються виконавчі дії.

З огляду на зазначене, судом не
встановлено виконання державним
виконавцем вимог зазначеної вище
статті Закону України “Про виконавче
провадження”.

При цьому, суд вважає, що
спростовується матеріалами справи і
доводи державного виконавця, про те, що
Боржник ОСОБА_3 фактично проживає за
адресою, зазначеною у виконавчому
листі, а саме: АДРЕСА_1, та не з`явився до
державного виконавця відповідно до
направленої державним виконавцем
вимоги, оскільки, як вбачається з
останніх, 25 липня 2014 року державний
виконавець Ленінського ВДВС
Кіровоградського МУЮ ОСОБА_7,
зверталася до суду з поданням в порядку
ст. 40 Закону України «Про виконавче
провадження» про розшук боржника
ОСОБА_3, як такого, що відсутній за
місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, та, крім
того, в матеріалах, доданих державним
виконавцем до подання, відсутня вимога
державного виконавця про повідомлення
боржника з`явитися до відділу 12.11.2014
року, як відсутні і належні докази її
отримання боржником ОСОБА_3 за
зазначеною вище адресою.

З огляду на викладене вище, суд вважає,
що державним виконавцем в поданні не
мотивовано та належними доказами не
підтверджено, більш того, не
обґрунтовано ухилення боржника від
виконання зобов’язання, при цьому
судом під час розгляду подання не
встановлено, що боржник за виконавчим
провадженням ОСОБА_3 дійсно свідомо не
виконує належні до виконання
зобов'язання, маючи всі реальні
можливості для їх виконання, при цьому,
винесена державним виконавцем
постанова про відкриття виконавчого
провадження і направлення її боржнику
з наданням строку для добровільного
виконання рішення, на переконання суду,
не може в повній мірі свідчити про факт
ухилення боржника від виконання
зобов’язань, покладених на боржника за
рішенням суду, на підставі чого суд
приходить до висновку про відмову у
задоволенні подання у зв’язку з його
невідповідністю змісту та формі,
визначеній в Розділі XI "Обмеження у
праві виїзду за межі України та
заборона в'їзду в Україну" Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 2
квітня 2012 р. № 512/5, а також у зв’язку з
його необґрунтованістю та
безпідставністю.

Відповідно до ст.33 Конституції України,
ч.3 ст.269, ст.313 ЦК України, Закону України
“Про порядок виїзду з України і в’їзду
в Україну громадян України”, керуючись
ст.377-1 ЦПК України, п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України "Про виконавче провадження",
суд,-

У Х В А Л И
В:

В задоволенні подання державного
виконавця Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Кіровоградського міського управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України боржнику ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5,
який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_6,
шляхом заборони перетинати державний
кордон України до виконання своїх
зобов'язань, покладених на нього
рішенням Ленінського районного суду
м.Кіровограда від 06 вересня 2013 року про
сплату аліментів на користь ОСОБА_4 на
утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, у
розмірі 1/4 частини всіх видів доходу
(заробітку) щомісячно, але не менше 30%
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи
стягнення від дня пред'явлення позову
до суду, а саме з 04 березня 2013 року і до
досягнення Дар'єю повноліття, тобто до
31 березня 2026 року, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Кіровоградської області через
Ленінський районний суд м. Кіровограда
шляхом подачі протягом п’яти днів з
дня її проголошення апеляційної
скарги.

У разі, якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда

Л.А. Іванова