Справа № 2/2501/627/2012 Провадження №
22-ц/795/2282/2014 Головуючий у I інстанції
-Глушко О.І. Доповідач - Позігун М.
І.Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді: Позігуна
М.І.

суддів: Зінченко С.П., Харечко
Л.К.

при секретарі: Коваленко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
„Комерційний банк „Надра" на рішення
Бахмацького районного суду
Чернігівської області від 25 вересня 2014
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства „Комерційний
банк „Надра" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, третя особа - ФОП ОСОБА_3, та
зустрічним позовом ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
„Комерційний банк „Надра" про
припинення договору поруки,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Бахмацького районного суду
Чернігівської області від 25 вересня 2014
року в зв'язку з задоволенням позовних
вимог ОСОБА_1 до ПАТ КБ „Надра" було
визнано припиненим договір поруки,
укладений між сторонами 24 травня 2007
року на забезпечення виконання
фізичною особорю - підприємцем ОСОБА_3
своїх зобов'язань за кредитним
договором від 24 травня 2007 року №
01-09/МК/2007- 980.

Відмовлено в задоволенні позовних
вимог ПАТ КБ „Надра" до поручителів
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
від 24 травня 2007 року № 01-09/МК/2007-980,
укладеного між ПАТ КБ „Надра" та ФОП
ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ПАТ КБ „Надра"
просить скасувати рішення Бахмацького
районного суду Чернігівської області
від 25 вересня 2014 року в частині відмови
в задоволенні його позовних вимог до
ОСОБА_1 про стягнення боргу та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог в цій частині. Проте,
виходячи з мотивувальної частини
апеляційної скарги, апелянтом
фактично оскаржується рішення суду і в
частині визнання судом припиненим
договору поруки від 24 травня 2007 року,
укладеного між ПАТ КБ „Надра" та ОСОБА_1
на забезпечення виконання ФОП ОСОБА_3
зобов'язань за кредитним договором від
24 травня 2007 року № 01-09/МК/2007- 980.

Незаконність рішення суду в
оскаржуваній частині апелянт
обґрунтовує невідповідністю висновків
суду про наявність підстав для
припинення поруки, а відповідно і для
відмови в задоволенні позовних вимог
кредитора про стягнення коштів за
договором кредитної лінії з поручителя
ОСОБА_1, фактичним обставинам справи,
оскільки судом не враховано, що термін
дії договору кредитної лінії
закінчувався 23 травня 2012 року, і
додатковою угодою від 24 травня 2010 року
термін дії кредитної лінії не
змінювався, а лише було визначено 23
травня 2010 року як термін повернення
першого траншу кредитних коштів в сумі
250 000 грн.

Апелянт посилається, що з врахуванням
змісту ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ та рішення
апеляційного суду Чернігівської
області від 22 листопада 2012 року строком
виконання основного зобов'язання є
саме 23 травня 2012 року, а тому 10 липня 2012
року позов було подано до суду в
шестимісячний строк, передбачений ч.4
ст. 559 ЦК України.

Заслухавши доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
слідуючого висновку.

Оскільки апелянтом рішення
місцевого суду в частині відмови в
задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2
не оскаржується, то з врахуванням
положень ст. 303 ЦПК України законність і
обгрунтованість рішення суду в цій
частині не є предметом перевірки
апеляційним судом.

Судом встановлено, що 24 травня 2007 року
між Відкритим акціонерним товариством
Комерційний банк „Надра",
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк „Надра" та фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_3 укладено договір
кредитної лінії № 01-09/МК/2007-980 на суму 250
000 гривень строком користування до 23
травня 2012 року, погашенням кредиту та
виплатою процентів за користування
кредитом з розрахунку 21 % річних (а.с. 6-8
т.1).

В забезпечення виконання вищевказаних
зобов'язань за договором кредитної
лінії між позивачем та ОСОБА_1 і ОСОБА_2
24 травня 2007 року було укладено два
договори поруки, що підтверджується їх
копією (а.с. 9-12 т.1). Згідно п.1.1 Договорів
поруки, які є аналогічними, ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 поручилися перед кредитором за
належне виконання ОСОБА_3 взятих на
себе зобов'язань, що витікають з
договору кредитної лінії № 01-09/МК/2007-980
від 24 травня 2007 року.

24 травня 2007 року між ВАТ КБ
„Надра" та фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_3 укладено додаткову
угоду до кредитного договору, за якою
банк надає позичальнику транш у
розмірі 250 000 гривень, термін
користування яким з 24 травня 2007 року по
23 травня 2010 року зі сплатою 21 % річних.

На виконання умов Договору ВАТ КБ
„Надра" надав ФОП ОСОБА_3 грошові кошти
в сумі 250 000 гривень (а.с. 13 т.1), які
останній зобов'язувався повернути та
сплатити відсотки за користування
кредитом згідно з умовами кредитного
договору до 23 травня 2010 року (а.с. 6-7 т. 1).

Оскільки мало місце невиконання
позичальником своїх зобов'язань за
кредитним договором у термін,
визначений додатковою угодою, банком у
листопаді 2010 року була пред'явлена
письмова вимога до позичальника та
поручителів про дострокове повне
виконання зобов'язань за кредитним
договором (а.с.62, 65-66, 67-68 т. 1).

21 червня 2012 року банком знову була
пред'явлена письмова вимога до
позичальника та поручителів про повне
виконання зобов'язань за договором
кредитної лінії від 24 травня 2007 року №
01-09/МК/2007-980 (а.с. 86-87, 88-89 т. 1).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1
про визнання договору поруки
припиненим та відмовляючи в
задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
„Надра" до поручителя ОСОБА_1, суд
виходив із того, що сторонами
кредитного договору з врахування
додаткової угоди термін повернення 250
000 грн. було визначено 23 травня 2010 року,
а тому звернення кредитора до суду з
позовом в липні 2012 року мало місце поза
межами шестимісячного строку,
передбаченого ч.4 т. 559 ЦК України.

Такий висновок суду ґрунтується на
матеріалах справи і відповідає вимогам
закону.

Так, дійсно відповідно до договору
кредитної лінії № 01-09/МК/2007-980 від 24
травня 2007 року передбачалося відкриття
банком кредитної лінії для ФОП ОСОБА_3
терміном на 60 місяців з 24 травня 2007 року
по 23 травня 2012 року.

Проте, згідно додаткової угоди до
вказаного кредитного договору сторони
передбачили термін повернення коштів
першого траншу в сумі 250 000 грн. до 23
травня 2010 року зі сплатою 21 відсотків
річних.

Жодних інших коштів за вказаним
договором кредитної лінії ФОП ОСОБА_3
не надавалось.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 1050
ЦК України, якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів.

Право банку на дострокове
повернення кредиту позичальником
передбачено і п.3.2.5 договору кредитної
лінії.

Проте, як встановлено судом, хоча
термін дії Договору кредитної лінії і
закінчувався 23 березня 2012 року, але в
межах строку дії зазначеного Договору
сторонами додатковою угодою до
договору було передбачено повернення
250 000 грн. першого траншу до 23 березня 2010
року.

Вказані умови додаткової угоди до
договору і було порушено боржником.

З врахуванням зазначених положень,
оскільки мало місце порушення
зобов'язань позичальником, кредитором
обгрунтовано у листопаді 2010 року
пред'явлено письмову вимогу до
позичальника та поручителів про
виконання зобов'язань за кредитним
договором (а.с.62, 65-66, 67-68 т. 1), а також
Банк звернувся з позовом до
господарського суду про стягнення з
боржника коштів за кредитним
договором.

Згідно рішення господарського суду
Чернігівської області від 26 січня 2011
року стягнуто з ФОП ОСОБА_3 на користь
ВАТ КБ „Надра" 228 997 грн. 22 коп.
заборгованості за тілом кредиту, 54 902
грн. 06. коп. заборгованості по
нарахованих відсоткам за користування
кредитом, а також пеню і штраф,
інфляційні.

Зазначеним рішенням
господарського суду зроблено висновок,
що пунктами 1.1 та 3.2.3 договору
кредитної лінії визначено термін дії
кредитної лінії та максимальний розмір
заборгованості по кредитній лінії
станом на період відповідно до графіку,
а додатковою угодою визначено термін
користування траншем, який було надано
в межах договору кредитної лінії. В
разі своєчасного погашення траншу,
наданого по додатковій угоді № 1 від
24.05.2007 року до Договору кредитної лінії,
позичальник мав право отримати новий
транш на умовах, визначених основним
договором.

В силу ст. 61 ЦК України, обставини,
встановлені судовим рішенням, зокрема
і в господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до положень частини
четвертої статті 559 ЦК України порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання,
настання строку виконання зобов'язання
або у зв'язку із застосуванням права на
повернення кредиту достроково не
пред'явить вимоги до поручителя.

Виходячи з викладеного, з врахуванням
положень статей 253, 258, 261, 266 ЦК України у
разі неналежного виконання
позичальником зобов'язань щодо
повернення кредитних коштів,
повернення яких умовами договору
передбачено до закінчення терміну дії
Договору кредитної лінії, днем
настання строку виконання зобов'язання
є останній день строку на повернення
певної суми коштів, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
або у зв'язку із застосуванням права на
повернення кредиту достроково, а не
день закінчення терміну дії Договору
кредитної лінії.

Таким чином, оскільки сторонами в
межах дії кредитної лінії додатковою
угодою було передбачено надання траншу
250 000 грн. з терміном повернення до 23
травня 2010 року, то строк виконання
зобов'язання на повернення 250 000 грн.
траншу закінчився саме 23 травня 2010
року, а не 23 травня 2012 року, яким є
закінчення терміну дії договору
кредитної лінії.

При цьому апеляційний суд
враховує, що відповідно до роз'яснень,
викладених в ч.4 п. 24 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30 березня 2012 року „Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
умови договору поруки щодо його дії до
належного виконання боржником
зобов'язань, не є строком дії поруки,
оскільки це не відповідає вимогам ст.
252 ЦК України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Хоча позивачем і було в листопаді
2010 року пред'явлено письмову вимогу до
поручителя про дострокове повне
виконання зобов'язань за кредитним
договором в межах шестимісячного
строку, передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК
України, але до суду з позовом кредитор
звернувся лише в липні 2012 року, тобто
поза межами зазначеного
шестимісячного строку від дня настання
строку виконання зобов'язання, який
сторонами для повернення 250 000 грн. було
визначено саме 23 травня 2010 року.

Виходячи ж з роз'яснень,
викладених в п. 24 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30 березня 2012 року „Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
пред'явлення кредитором письмової
вимоги поручителю не надає позивачу
права на звернення до суду з позовом
поза межами визначеного ч.4 ст. 559 ЦК
України шестимісячного строку від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання.

За викладених обставин, доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для її задоволення і скасування
рішення суду, яке судом ухвалено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, з врахуванням
висновків, викладених в ухвалі Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 грудня 2013 року, якою було
скасовано попередні рішення у даній
справі.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, ЦПК
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства „Комерційний
банк „Надра" відхилити.

Рішення Бахмацького районного суду
Чернігівської області від 25 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів.

Головуючий:Судді: