Провадження № 2/554/3065/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

04 серпня 2014 року суддя Октябрського
районного суду м. Полтави Тімошенко
Н.В., розглянувши цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Першої
полтавської державної нотаріальної
контори, третя особа – ОСОБА_3, про
визнання права власності,

встановила:

позивачі звернулися до суду з позовом
до Першої полтавської державної
нотаріальної контори, третя особа –
ОСОБА_3, про визнання права власності,
посилаючись на те, що після смерті їх
матері, ОСОБА_4, відкрилася спадщина на
належне їй майно – житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
за номером 12 по вул. Сосюри у м. Полтаві.

Ураховуючи те, що позивачам було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину через відсутність
документу, який встановлює право
власності спадкодавця на спадкове
нерухоме майно, вони вимушені були
звернутися до суду.

Сторони надали суду заяви про слухання
справи у їх відсутність, позивачі
просили задовольнити позов, третя
особа та представник відповідача не
заперечували проти задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень ЦПК
розгляд справи здійснюється судом за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суддя
дійшла висновку про задоволення позову
з наступних підстав.

Суддею встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
є доньками ОСОБА_4, після смерті якої 17
лютого 2013 року відкрилася спадщина на
належне їй спадкове майно - житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами за номером 12 по вул. Сосюри у
м. Полтаві.

Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269
ЦК України). Для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

25 листопада 2013 року позивачі
звернулися до Першої полтавської
державної нотаріальної контори з
заявою про фактичне прийняття спадщини
після померлої матері, яка
зареєстрована у Книзі обліку і
реєстрації спадкових справ за №976.

Згідно постанови державного нотаріуса
Першої полтавської державної
нотаріальної контори ОСОБА_5 від
10.06.2014р. № 1011/02-31 позивачам було
відмовлено у видачі свідоцтв на право
на спадщину за законом через те, що
згідно довідки КП «ЖЕО №2» Полтавської
міської ради від 24.05.2013 року №2308, що
знаходиться у спадковій справі №345/2013,
відкритій до майна померлого 12 липня 1998
року ОСОБА_6, чоловіка померлої ОСОБА_4,
вбачається, що остання фактично
прийняла, але юридично не оформила
спадщину після смерті свого чоловіка,
до складу якої зокрема входить частка у
праві спільної сумісної власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами за адресою: м.
Полтава, вул. Сосюри, 12.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно» державна реєстрація
прав власності на нерухоме майно є
обов’язковою. Інформація про права на
нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
реєстру прав власності на нерухоме
майно. Права на нерухоме майно та їх
обтяження, які підлягають державній
реєстрації, виникають з моменту такої
реєстрації.

Згідно з вимогами ст. 1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, той з
подружжя, який його пережив та батьки.

За змістом частини 1,5 статті 1273 ЦК
України спадкоємець за заповітом або
за законом може відмовитися від
прийняття спадщини протягом строку
встановленого ст. 1270 ЦК України при
цьому відмова від прийняття спадщини є
безумовною і беззастережною.

Крім зазначених осіб заяв про
прийняття спадщини або відмову від неї
до Першої полтавської державної
нотаріальної контори у встановлений
ст.1270 ЦК України строк ніхто не подав.

Сестра позивачів - ОСОБА_3 на частку у
спадщині не претендує.

Згідно даних Спадкового реєстру
заповіти від імені ОСОБА_4 не
посвідчувалися (інформаційна довідка
зі Спадкового реєстру від 25.11.2013 року №
35857096).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України
визначено, що до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Факт належності ОСОБА_4 частки
житлового будинку з господарськими
будівлями і спорудами, що розташований
за адресою: м. Полтава, вул. Сосюри, 12
підтверджується наступними
документами:

-          договором про надання у
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на
праві особистої власності з числа
кімнат від однієї до п’яти включно,
посвідчений Першою полтавською
державною нотаріальною конторою 15
грудня 1966 року за реєстровим №1-8246,
зареєстрований 22.12.1977 року в
Полтавському міському бюро технічної
інвентаризації в реєстровій книзі 89 за
реєстровим №12103;

-          актом про закінченням
будівництва і вводу в експлуатацію
індивідуального домоволодіння,
затверджений рішенням виконкому
Октябрської районної ради від 25.10.1977
року №585;

-          довідкою, виданою приватним
підприємством ПБТІ «Інвентаризатор»
12.12.2013 року за №9705 щодо підтвердження
реєстрації права спільної сумісної
власності ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на житловий
будинок з господарськими будівлями і
спор думи по вул.Сосюри, 12 у м.Полтаві.

Згідно технічного паспорту на житловий
будинок № 12 по вул. Сосюри у м.Полтаві,
частки померлих власників будинку,
ОСОБА_4 та ОСОБА_6, не виділені.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК
України способом захисту цивільних
прав та інтересів може бути визнання
права.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна
може пред’явити позов про визнання
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Таким чином, звернення позивачів до
суду з указаними позовними вимогами
відповідає можливим способам захисту
цивільних прав.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України визначено,
що незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини.

Відповідно до роз’яснень, що містяться
в п. 23 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про
судову практику у справах про
спадкування» свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством.

Ураховуючи викладене, позов підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1261, 1268-1270,
1273 ЦК України, ст.ст. 2-11, 58-61, 88, 159, 208, 209,
212-215 ЦПК України, суддя

вирішила:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Першої
полтавської державної нотаріальної
контори, третя особа – ОСОБА_3, про
визнання права власності, -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину будинку з господарськими
будівлями та спорудами за номером 12 по
вулиці Сосюри у місті Полтаві та за
ОСОБА_2 право власності на ? частину
будинку з господарськими будівлями та
спорудами за номером 12 по вулиці Сосюри
у місті Полтаві в порядку спадкування
за законом після померлих батьків:
батька - ОСОБА_6, який помер 12.07.1998 року і
матері - ОСОБА_4, яка померла 17.02.2013 року.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Полтавської області
через районний суд шляхом подання
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано.

СуддяОСОБА_7