Справа № 2/489/2648/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

5 листопада 2014 року Ленінський
районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ляшик С.В.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1, представника відповідача
Левченка О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Державного підприємства
«Миколаївський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою» про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні,

В С Т
А Н О В И В:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Державного
підприємства «Миколаївський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою» про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні.

Позивач вказує на те, що він з 1 квітня
2010 року працював оператором ЕОМ у ДП
«Миколаївський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою. 4 січня
2011 року переведений на посаду техніка
землевпорядника 2 категорії.
Звільнений 28 липня 2014 року за власним
бажанням.

За період його роботи у відповідача
виникла заборгованість перед ним по
заробітній платі: з грудня 2013 року по
липень 2014 року в сумі 11478 грн. 97 коп., яку
було стягнуто наказом суду. Проте
заборгованість йому на сьогоднішній
день не була виплачена відповідачем.

Оскільки відповідач не виплатив йому
нараховану заробітну плату в день
звільнення, з відповідача підлягає
стягненню середній заробіток за час
затримки розрахунку в сумі 3148 грн. 16
коп.

Посилаючись на викладене, просив суд
стягнути з відповідача на його користь
3148 грн. 16 коп. середнього заробітку за
час затримки розрахунку.

В подальшому позивач позовні вимоги
збільшив, просив суд стягнути з
відповідача на його користь 5077 грн. 88
коп. середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні.

В судовому засіданні представник
позивача уточнені позовні вимоги
підтримав, просив позов задовольнити.
Представник відповідача проти позову
не заперечував.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, вивчивши матеріали
справи та оцінивши в сукупності надані
докази, судом встановлені наступні
факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів
справи, наказом № 87-2010/к від 1 квітня 2010
року позивач ОСОБА_3 прийнятий на
посаду оператора ЕОМ в ДП
«Миколаївський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою».

Наказом від 4 січня 2011 року переведений
на посаду техніка із
землевпорядкування 2 категорії.
Наказом від 19 травня 2014 року ОСОБА_3
переведений на посаду інженера із
землевпорядкування 3 категорії.

Наказом № 196-2014/к від 25 липня 2014 року
він був звільнений за власним
бажанням на підставі ст. 38 КЗпП
України з 28 липня 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП
України власник або уповноважений ним
орган зобов'язаний в день звільнення
провести з працівником повний
розрахунок у строки, зазначені в ст. 116
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належить йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення.

Частиною 1 ст. 117 КЗпП України
визначено, що в разі невиплати з вини
власника або

уповноваженого ним органу належних
звільненому працівнику сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплати працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Згідно довідки від 17 серпня 2014 року,
виданої ДП «Миколаївський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою», заборгованість
по заробітній платі ОСОБА_3 за грудень
2013 року - липень 2014 року складає 11746
грн. 11 коп.

Згідно довідки № 01-13/582, виданої ДП
«Миколаївський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою» 4
листопада 2014 року, за період з 28 липня
2014 року по 0 жовтня 2014 року ОСОБА_3 були
виконані наступні виплати: 14 серпня 2014
року - 267 грн. 14 коп., 18 вересня 2014 року - 500
грн. 00 коп., 26 вересня 2014 року - 327 грн. 45
коп., 9 жовтня 2014 року - 400 грн. 00 коп., 30
жовтня 2014 року - 380 грн. 00 коп., а всього
здійснено виплат на суму 1874 грн. 59 коп.

Однак, в порушення зазначених норм
трудового законодавства, у день
звільнення відповідач не провів з
позивачем повний розрахунок.

Таким чином, суд вважає доведеним
факт затримки виплати позивачу в день
звільнення належних працівнику сум, що
відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП є підставою
стягнення з відповідача середнього
заробітку за період з 28 липня 2014 року по
5 листопада 2014 року.

При визначенні розміру середнього
заробітку за час затримки розрахунку
суд виходить з положень Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого постановою КМУ від 8
лютого 1995 року №100 (далі - Порядок).

Таким чином, середньоденна заробітна
плата ОСОБА_3 складає 69 грн. 56 коп.

Кількість робочих днів за період з 28
липня 2014 року по 5 листопада 2014 року
становить 73 робочих днів.

Середня заробітна плата за цей час
складає 5077 грн. 88 коп.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позов ОСОБА_3 на підставі
ст.. 116 КЗпП України підлягає
задоволенню.

Відповідно зі ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь держави
підлягають стягненню судові витрати.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до Державного
підприємства «Миколаївський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою» про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні
задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства
«Миколаївський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою» на
користь ОСОБА_3 5077 (п'ять тисяч сімдесят
сім) грн. 88 коп. середнього заробітку за
час затримки розрахунку при
звільненні.

Стягнути з Державного підприємства
«Миколаївський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою» на
користь держави 243 грн. 60 коп. судового
збору.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
шляхом подачі апеляційної скарги на
рішення суду протягом десяти днів з дня
його проголошення .

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Н.А. Спінчевська