УХВАЛА

26 листопада 2014 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого Бар’яка А.С.,

за участі секретаря Сивенюк О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання № 3
Вінницького міського суду Вінницької
області подання старшого державного
виконавця Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції ОСОБА_1 про обмеження у праві
виїзду за кордон до виконання
зобов’язання ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець
Ленінського ВДВС Вінницького МУЮ
ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про
обмеження у праві виїзду за кордон до
виконання зобов’язання ОСОБА_2,
зазначивши, що на виконанні в
Ленінському відділі ДВС Вінницького
МУЮ знаходиться вимога про сплату
боргу № 496/25у від 03.04.2014 року, видана
Вінницькою ОДПІ ГУ Міндоходів у
Вінницькій області про стягнення з
ОСОБА_2 на користь держави боргу в сумі
10970,78 грн., однак боржником дане рішення
не виконується в зв’язку з чим
утворилась заборгованість, в силу чого,
державний виконавець звернувся до суду
з даним поданням та просить суд
обмежити у праві виїзду за кордон
боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до
виконання нею зобов’язань.

Старший державний виконавець
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції ОСОБА_1 в
судове засідання не з’явився, що не
перешкоджає розгляду даного подання.

Дослідивши матеріали подання, суд
вважає, що дане подання підлягає до
задоволення з слідуючих підстав:

Судом встановлено, що відповідно до
вимоги про сплату боргу № 496/25у від
03.04.2014 року, виданої Вінницькою ОДПІ ГУ
Міндоходів у Вінницькій області з
ОСОБА_2 на користь держави стягнено
борг в сумі 10970,78 грн.

Зміст постанови ВП № 43576939 про
відкриття виконавчого провадження від
05.06.2014 року, винесеної Ленінським
відділом ДВС Вінницького МУЮ, вказує,
що при примусовому виконанні вимоги
про сплату боргу № 496/25у виданої ,
виданої Вінницькою ОДПІ ГУ Міндоходів
у Вінницькій області про стягнення
боргу з ОСОБА_2 на користь держави у
розмірі 10970 грн. 78 коп., було відкрито
виконавче провадження.

З запитів державного виконавця та
відповідей органів державної влади
вбачається, що державним виконавцем
було здійснено виконавчі дії щодо
з’ясування фінансового та
матеріального стану боржника.

Акт державного виконавця Ленінського
відділу ДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_1 від
17.10.2014 року, зазначає, що державним
виконавцем було здійснено вихід за
адресою проживання боржника для
перевірки його майнового стану, однак
двері ніхто не відчинив.

Матеріали подання містять заяви
ОСОБА_2 від 20.08.2014 року, зміст яких
вказує на обізнаність останньої із
виконавчим провадженням про стягнення
з неї боргу в сумі 10970,78 грн., прохання
про відкладення виконавчих дій та
реструктуризацію боргу.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 11 Закону України
“Про виконавче провадження”
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії,
у спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Норма п. 2, п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону
України “Про порядок виїзду і в’їзду в
Україну громадян України” вказує, що
громадянинові який має паспорт, може
бути тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадках, якщо діють
неврегульовані аліментні, договірні
чи інші невиконані зобов'язання - до
виконання зобов'язань, або якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи), - до виконання зобов’язань.

А тому, враховуючи, що матеріали
подання містять достатньо доказів про
ухилення боржником від виконання
відповідного рішення, що порушує
інтереси держави, при цьому боржник
протягом тривалого періоду не здійснив
жодних дій по виконанню відповідного
зобов’язання, в силу чого суд
приходить до висновку про доцільність
задоволення подання з послідуючим
тимчасовим обмеженням боржника у праві
виїзду за межі України до виконання
зобов’язань.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 33 Конституції України, п. 2, п. 5 ч. 1, ч.
2 ст. 6 Закону України “Про порядок
виїзду і в’їзду в Україну громадян
України”, ст. 377-1 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Подання задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:
НОМЕР_1, громадянку України, проживаючу
за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. м. Вінниця, до
виконання нею зобов’язань, що виникли
на підставі вимоги, виданої Вінницькою
ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій
області про стягнення боргу з ОСОБА_2
на користь держави у розмірі 10970 грн. 78
коп.

Апеляційна скарга на ухвалу
суду першої інстанції подається
протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали. Якщо ухвалу було
постановлено у письмовому провадженні
або без виклику особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя