Справа № 486/2062/14-ц
Провадження № 2/486/866/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року
Южноукраїнський міський суд
Миколаївської області

у складі: головуючого - судді
Падалка В. О.

при секретарі - Асєєвій А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Южноукраїнську Миколаївської області
цивільну справу за позовом
Миколаївського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності до
ОСОБА_1 про відшкодування
матеріальної шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

24.11.2014 року Миколаївське обласне
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_1 про відшкодування
матеріальної шкоди в порядку регресу.

Свої вимоги мотивує тим, що 11.04.2010 року
приблизно о 19 год. 00 хв. ОСОБА_1,
знаходячись на подвір'ї житлового
будинку АДРЕСА_1, в ході сварки
спричинив ОСОБА_2 середньої тяжкості
тілесні ушкодження.

Постановою дізнавача
Южноукраїнського МВ УМВС України в
Миколаївській області від 10.05.2010 р.
кримінальну справу, порушену за фактом
спричинення ОСОБА_2 середнього ступеню
тяжкості тілесних ушкоджень, за ч. 1 ст.
122 КК України закрито. ОСОБА_2
запропоновано звернутися до суду в
порядку ст.27 КПК України.

В зв'язку з заподіянням ОСОБА_2
середньої тяжкості тілесних ушкоджень,
останній тимчасово втратив
працездатність та знаходився на
лікуванні з 12.04.2010 р. по 05.05.2010 р., чим
йому заподіяна шкода через втрату
заробітної плати.

Відшкодування заподіяної ОСОБА_2
майнової шкоди, здійснено Фондом
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, шляхом виплати
йому бухгалтерією Южно - Української
АЕС допомоги по тимчасовій
непрацездатності за лікарняним листом
4749 грн. 33 грн., за рахунок коштів Фонду
соціального страхування, чим Фонду
заподіяно шкоду. Вказану суму позивач
просить стягнути з ОСОБА_1 в порядку
регресу.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1
позов не визнав.

ОСОБА_1 підтвердив, що саме він 11.04.2010
року в ході сварки спричинив ОСОБА_2
тілесні ушкодження, але в зв'язку з тим,
що з моменту виплати ОСОБА_2 страхового
відшкодування пройшло понад три роки,
позивачем пропущено трирічній строк
позовної давності на звернення з
позовом до суду. Тому він просить в
задоволенні позову відмовити,
застосувавши строк позовної давності.

Суд, вислухавши пояснення
відповідача, дослідивши матеріали
справи в межах заявлених позовних
вимог та на підставі наданих доказів,
встановив наступне.

В судовому засіданні встановлено, що
11.04.2010 року ОСОБА_1 в ході сварки
спричинив ОСОБА_2 середньої тяжкості
тілесні ушкодження. Цей факт
підтверджується постановою дізнавача
СД Южноукраїнського МВ УМВС України в
Миколаївській обл. від 10.05.2014 року та
поясненнями ОСОБА_1 в судовому
засіданні.

Постановою дізнавача
Южноукраїнського МВ УМВС України в
Миколаївській області від 10.05.2010 р.
кримінальну справу порушену за фактом
спричинення ОСОБА_2 середнього ступеню
тяжкості тілесних ушкоджень за ч. 1 ст.
122 КК України закрито. ОСОБА_2
запропоновано звернутися до суду в
порядку ст.27 КПК України (а.с.11,12).

В зв'язку з заподіянням ОСОБА_2
середньої тяжкості тілесних ушкоджень,
останній тимчасово втратив
працездатність та знаходився на
лікуванні з 12.04.2010 р. по 05.05.2010 р., що
підтверджується копією листка
непрацездатності (а.с. 5), чим йому
заподіяна шкода через втрату
заробітної плати

Згідно листа Южно - Української АЕС від
25.11.2014 р. відшкодування заподіяної
ОСОБА_2 майнової шкоди, здійснено
Фондом соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності,
шляхом виплати йому бухгалтерією Южно
- Української АЕС допомоги по
тимчасовій непрацездатності за
лікарняним листом в сумі 4749 грн. 33 грн.
Виплата коштів проведена в строки
виплати зарплати за травень 2010 р.,
платіжне доручення № АЕС/7300 від 10.06.2010
р.(а.с.27).

Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншій особі, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлено законом.

Таким чином, вимога Миколаївського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності до ОСОБА_1, про
відшкодування матеріальної шкоди в
порядку регресу, відповідає вимогам
закону.

Проте позовні вимоги не підлягають
задоволенню за наступних підстав.

У відповідності до ст. 256 ЦК України,
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Загальна позовна давність, як
передбачено ст. 257 ЦК України,
встановлюється тривалістю три роки.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Частиною 6 ст. 261 ЦК України передбачено,
що за регресивними зобов'язаннями
перебіг позовної давності починається
від дня виконання основного
зобов'язання.

Тобто при регресі перебіг строку
позовної давності починає свій відлік
з часу виплати страхового
відшкодування.

В нашому випадку - з моменту виплати
бухгалтерією Южно - Української АЕС
ОСОБА_2 за лікарняним листом, в рахунок
відшкодування заподіяної йому
майнової шкоди, допомоги по тимчасовій
непрацездатності в сумі 4749 грн. 33 грн.,
за платіжним доручення № АЕС/7300 від
10.06.2010 р. Виплата коштів проведена в
строки виплати зарплати за травень 2010
р. (а.с.27).

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судове
рішення» № 14 від 18.12.2009 року
встановивши, що строк для звернення з
позовом пропущено без поважної
причини, суд у рішенні зазначає про
відмову в позові з цих підстав, якщо про
застосування позовної давності
заявлено стороною у спорі.

Аналізуючи вищевикладене, суд вважає
підставним застосування в межах даного
спору строку позовної давності, про яку
заявлено стороною у спорі, оскільки
право позивача на захист свого
цивільного права, стягнення з
відповідача в порядку регресу витрат
пов`язаних з виплатою страхового
відшкодування, відраховується з 10.06.2010
р. та відповідно у позивача виникає
право протягом трьох років у
відповідності до вимог ст. 257 ЦК України
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права. Перебіг
позовної давності за вимогами позивача
скінчився 10.06.2013р. Разом з тим, позивач
звернувся до суду з позовом про
відшкодування в порядку регресу
витрат, пов`язаних з виплатою
страхового відшкодування лише 31.10.2014
року, тобто пропустив загальний строк
позовної давності для звернення до
суду, що є підставою для відмови в
позові.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову Миколаївського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної шкоди в
порядку регресу - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Южноукраїнський міський
суд Миколаївської області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Южноукраїнського

міського суду
В. О. Падалка