Справа № 352/887/13-ц
Провадження № 22-ц/779/2347/2014
Головуючий у 1 інстанції Хоминець М. М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

Головуючого:
Проскурніцького П.І.

Суддів: Бойчука
І.В.,Вакарук В.М.

за участю секретаря: Драганчук
У.М.

сторін: представників заявника
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, стягувача
ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за заявою ОСОБА_2 про
розстрочку виконання судового рішення,
по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2
про стягнення відшкодування у грошовій
формі за здійснення майнових витрат,
закладених на утримання, збереження та
поліпшення нерухомого майна, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Тисменицького районного суду від 09
жовтня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Тисменицького районного суду
від 18 жотвня 2013 року частково
задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про
стягнення відшкодування у грошовій
формі за здійснення майнових витрат,
закладених на утримання, збереження та
поліпшення нерухомого майна. Стягнуто
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 33 107 грн. та
судові витрати.

20.08.2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з
заявою про розстрочку виконання
судового рішення.

Ухвалою Тисменицького районного суду
від 09 жовтня 2014 року в задоволенні
заяви відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої
інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу, в якій посилається на те, що
вона є незаконною та необгрунтованою.

Зазначила, що суду було надано медичні
документи ОСОБА_2, які підтверджували
її хворобу, наявність інвалідності
другої групи з дитинства. Заявниця
немає постійного місця роботи та інших
стабільних джерел доходів, живе на
отримані від держави кошти у зв'язку із
інвалідністю, змушена двічі на рік
проходити стаціонарне лікування.
Будинок, на який накладено арешт у
процесі судового рішення, являється її
єдиним житлом.

Вказала, що з наданих суду документів
вбачається, що у ОСОБА_2 несприятлива
фінансова ситуація, що унеможливлює
виконання рішення суду щодо стягнення
з неї грошових коштів в повному обсязі,
тому зазначені обставини ускладнювали
виконання рішення суду. Крім того,
судом не надано жодної оцінки тій
обставині, що заборгованість виникла
не з вини заявниці.

Зазначила, що станом на сьогоднішній
день в провадженні Тисменицького
районного суду перебуває позовна заява
ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ЗАТ КБ
"Приватбанк", Івано-Франківського БТІ,
спеціалізованого державного
підприємства "Укрспецюст", ВДВС
Івано-Франківського МУЮ про
відшкодування збитків, стягнення
моральної шкоди.

Просила скасувати ухвалу суду першої
інстанції та заяву про розстрочку
виконання судового рішення
задовольнити.

Колегія суддів, вислухавши доповідача,
представників заявниці, стягувача,
перевіривши матеріали справи,
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
рішенням Тисменицького районного суду
від 18.10.2013 року, залишеним без зміни
ухвалою Апеляційного суду від 16.12.2013
року, стягнуто на користь ОСОБА_5 33 107
грн. на відшкодування витрат на
утримання, збереження та поліпшення
нерухомого майна по АДРЕСА_1, та 331 грн.
судових витрат.

Вказані рішення та ухвала частково
скасовані ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України від
18.06.2014 року у частині стягнення з ОСОБА_2
5 752 грн. у рахунок відшкодування витрат
на утримання, збереження металевих
решіток, справа у цій частині повернута
на новий судовий розгляд, в решті
рішення залишені без зміни.

Виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 352/887/13-ц,
виданого Тисменицьким районним судом
11.02.2014 року на підставі вказаного
судового рішення, відкрито постановою
державного виконавця ВДВС
Тисменицького районного управління
юстиції від 17.04.2014 року.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України, за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання рішення в
судовому засіданні з викликом сторін і
у виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Відмовляючи в задоволенні заяви
ОСОБА_2, суд першої інстанції правильно
виходив з того, що заявником не
доведено наявність виняткових
обставин, які б ускладнювали виконання
рішення суду від 18.10.2013 року та були
підставою для розстрочення виконання
судового рішення.

Доводи апелянта щодо існування
обставин, що ускладнюють виконання
рішення , існування тяжкого
фінансового стану та відсутності
особистого майна, не підтверджені
жодним об'єктивним доказом.

Враховуючи вище викладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив ОСОБА_2 в
задоволені заяви розстрочку виконання
судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що ухвала судом першої
інстанції постановлена з додержанням
вимог матеріального і процесуального
права, тому підстав для її скасування з
мотивів, наведених у заяві, не
вбачається .

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 312, 313-315,317 ЦПК України, колегія
суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Тисменицького районного суду
від 09 жовтня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з часу її
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
П.І. Проскурніцький

Судді:
І.В. Бойчук

В.М. Вакарук