Справа № 0310/1326/2012 Провадження №
22-ц/773/1723/14 Головуючий у 1 інстанції:
Войтюк Л.М. Категорія: 39 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Мудренко Л. І.,

суддів - Русинчука М. М., Осіпука В. В.,

при секретарі - Губарик К. А.,

з участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

особи, яка не брала участі в
розгляді справи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до
Любомльської міської ради
Любомльського району Волинської
області про визнання права власності
на нерухоме майно в порядку
спадкування за апеляційною скаргою
особи, яка не брала участі в розгляді
справи ОСОБА_2 на рішення Любомльського
районного суду Волинської області від
19 квітня 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до
Любомльської міської ради
Любомльського району Волинської
області про визнання права власності
на нерухоме майно в порядку
спадкування. Вимоги мотивовані тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько ОСОБА_6.
Після його смерті відкрилась спадщина
на житловий будинок із господарськими
будівлями та спорудами АДРЕСА_1 Однак,
вона не може оформити право власності
на вищезазначене нерухоме майно із-за
відсутності його державної реєстрації,
свідоцтво про право на спадщину
нотаріусом не було видано у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючого
документу на це нерухоме майно.

Рішенням Любомльського районного суду
Волинської області від 19 квітня 2012 року
позов задоволено. Визнано за ОСОБА_3
право власності на житловий будинок А-1,
прибудову а-1, прибудову а, літню кухню
В-1, сарай-гараж Б-1, вбиральню Г, огорожу
1 згідно даних технічного паспорта, які
знаходяться по АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з даним рішенням суду,
особа, яка не брала участі в справі
ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Покликаючись на неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення та ухвалити нове,
яким відмовити в задоволенні позову.
Вказує, що рішенням суду порушені її
права на спадкування по смерті ОСОБА_7,
яка була дружиною ОСОБА_6 та померла
ІНФОРМАЦІЯ_4, після смерті якої ОСОБА_2
прийняла спадщину за заповітом на
майно, а саме: на ? частку житлового
будинку з надвірними будівлями та
спорудами, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, яке ОСОБА_7 успадкувала у
вказаній частині після свого чоловіка
ОСОБА_6.

В суді апеляційної інстанції особа, яка
не брала участі в справі ОСОБА_2
підтримала апеляційну скаргу з підстав
в ній наведених.

Представник позивача ОСОБА_8
апеляційну скаргу не визнав та просив
її відхилити.

Відповідач Любомльська міська рада
Любомльського району Волинської
області подала клопотання про слухання
справи без участі їхнього
представника.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
апелянта, представника позивача,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог
заявлених в суді першої інстанції,
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід задовольнити, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, суд
першої інстанції при винесенні рішення
виходив з того, що позивачка ОСОБА_3 є
єдиною спадкоємицею першої черги за
законом по смерті її батька ОСОБА_6,
відповідач - Любомльська міська рада
Любомльського району Волинської
області визнала позов, визнання позову
відповідачем не суперечить закону і не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, а також наявністю законних
підстав для задоволення позову,
оскільки в зв'язку з відсутністю
свідоцтва на право власності позивач
ОСОБА_5 позбавлена можливості оформити
своє право власності на спадкове
нерухоме майно.

Однак повністю з такими висновками
суду погодитись не можна.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, виданим повторно 03
грудня 2010 року Відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Любомльського районного управління
юстиції Волинської області (а.с. 3).
ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_6, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2 виданим 03
березня 1950 року (а.с. 4). 31 грудня 1967 року
ОСОБА_9 у зв'язку з укладенням шлюбу
змінила прізвище ОСОБА_3 на прізвище
ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом
про одруження серії НОМЕР_3 від 31 грудня
1967 року (а.с. 5).

Суд першої інстанції підставно
встановив, що позивачка ОСОБА_3 з 03.12.1973
року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1
(а.с. 6) та на час смерті батька ОСОБА_6
проживала разом з ним за адресою своєї
реєстрації, що підтверджується
довідкою виконавчого комітету
Любомльської міської ради Волинської
області № 2670 від 03.12.2010 року (а.с. 7, 8).

Однак, суд першої інстанції не з'ясував
чи відкривалася спадкова справа по
смерті ОСОБА_6 З доданої до апеляційної
скарги копії свідоцтва про право на
спадщину за законом виданого
Любомльською державною нотаріальною
конторою 04 червня 1993 року та
зареєстрованого в реєстрі за № 1248
вбачається, що спадкова справа
відкривалась за № 96/87 та спадкоємцями
майна ОСОБА_6, померлого 05.10.1986 року є
його дружина ОСОБА_7 та дочка ОСОБА_3,
які спадкують в рівних частинах кожна
(а.с. 36).

Крім того, з свідоцтва про право на
спадщину за законом виданого
Любомльською державною нотаріальною
конторою 04 червня 1993 року та
зареєстрованого в реєстрі за № 1248
судом апеляційної інстанції
встановлено, що нерухоме майно,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1
належало спадкодавцю ОСОБА_6 на
підставі свідоцтва про право особистої
власності на жилий будинок, виданого
виконкомом Любомльської міської ради
народних депутатів 10 травня 1993 року за
№ 2019 (а.с. 36).

Також, суд першої інстанції не звернув
уваги не те, що відповідно до довідки №
2670 від 03.12.2010 року за адресою спадкового
майна проживала і дружина спадкодавця
ОСОБА_7 (а.с. 7).

Отже, спадкоємцями по смерті ОСОБА_6 є
його дружина ОСОБА_7 та дочка ОСОБА_3

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_4, виданим 22 грудня 2009 року
Прип'ятською сільською радою Шацького
району Волинської області (а.с. 33).

ОСОБА_7, відповідно до заповіту від 27
січня 2009 року, посвідченого приватним
нотаріусом Любомльського районного
нотаріального округу Волинської
області та зареєстрованого в реєстрі
за № 76, заповіла ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
все своє майно (а.с. 34).

ОСОБА_2 прийняла спадкове майно, що
підтверджується її заявою від 18 червня
2010 року до Любомльської державної
нотаріальної контори Волинської
області (а.с. 35). Спадкове майно
складається з ? частки житлового
будинку з надвірними будівлями та
спорудами, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Вказані обставини також стверджуються
оглянутими судом апеляційної
інстанції в судовому засіданні копією
спадкової справи по смерті ОСОБА_7

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом
або за законом (ст. 1217 ЦК України). Часом
відкриття спадщини є день смерті особи
або день, або день з якого вона
оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК
України).

Стаття 1223 ЦК України визначає, що право
на спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є
особисте розпорядження фізичної особи
на випадок своєї смерті. Частини 1, 2 ст.
1235 ЦК України визначають, що заповідач
може призначити своїми спадкоємцями
одну або кілька фізичних осіб,
незалежно від наявності у нього з цими
особами сімейних, родинних відносин, а
також інших учасників цивільних
відносин. Заповідач не може позбавити
права на спадкування осіб, які мають
право на обов'язкову частку у спадщині.
Чинність заповіту щодо осіб, які мають
право на обов'язкову частку у спадщині,
встановлюється на час відкриття
спадщини.

Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї (п. 3 ст. 1268 ЦК України).

Стаття 1270 ЦК України встановлює для
прийняття спадщини строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1
ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який
бажає прийняти спадщину, але на час
відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини.

При розгляді справ про спадкування
суди мають встановлювати: місце
відкриття спадщини; коло спадкоємців,
які прийняли спадщину; законодавство,
яке підлягає застосуванню щодо
правового режиму спадкового майна та
часу відкриття спадщини у випадку, якщо
спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року
або ж спадкодавець проживав в іншій
державі, спадкоємець є іноземним
громадянином та проживає в іншій
державі, а спадкове майно знаходиться
на території України.

Судом першої інстанції не було
досліджено питання права власності на
спірне нерухоме спадкове майно.

На підставі встановлених обставин
справи колегія суддів приходить до
висновку, що оскаржуваним рішенням
суду порушені права апелянта ОСОБА_2 на
спадкування.

Відтак рішення суду першої інстанції
не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України
щодо законності та обгрунтованості, а
тому воно підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в позові.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу особи, яка не брала
участі в розгляді справи ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Любомльського районного суду
Волинської області від 19 квітня 2012 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_3 до Любомльської
міської ради Любомльського району
Волинської області про визнання права
власності на нерухоме майно в порядку
спадкування відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: