Справа № 203/4606/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13 жовтня 2014 року
Кіровський районний
суд м. Дніпропетровська

у складі :           головуючого судді
– Маймур Ф.Ф.,

при секретарі –
Величко О.М.

за участю:           позивача –
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу. Позивач в
позовній заяві та судовому засіданні
посилалась на те, що вони з
відповідачем одружені з 14 грудня 1996
року, від шлюбу мають дітей –
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відповідач з липня 2007 року зловживає
алкогольними напоями, в першу чергу це
згубно впливає на його поведінку до
членів родини та на взаєморозуміння
між ними, внаслідок чого ОСОБА_2
безвідповідально ставиться до
сімейних обов’язків та до виховання
дітей, через що між сторонами було
припинено подружні стосунки та ведення
спільного господарства. Позивач не
одноразово намагалась лікувати
відповідача та прийти до взаємного
розуміння, але ніяких результатів це не
дало. Враховуючи вищевикладене,
позивач зберігати шлюб з відповідачем
не бажає, вважає, що збереження шлюбу не
можливе та суперечить її інтересам та
інтересам дітей, тому позивач
звернулась до суду та просила суд шлюб
розірвати (а.с.2-3).

Позивач у судовому засіданні заявлені
позовні вимоги підтримала та
наполягала на їх задоволенні.

Відповідач у судове засідання не
з'явилась, про час, дату та місце
судового засідання повідомлялась
належним чином, за таких обставин суд
вважає можливим розглянути дану
цивільну справу в заочному порядку
відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ
ЦПК України що підтверджується
доказами наявними в матеріалах справи
(а.с. 14, 15, 30, 31).

Суд, вислухавши позивача, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у шлюбі з 14 грудня 1996 року,
шлюб зареєстровано Відділом
реєстрації актів громадянського стану
виконкому Кіровської районної ради
депутатів м. Дніпропетровська, актовий
запис № 481, від шлюбу мають дітей –
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
що підтверджується копією свідоцтва
про одруження та копіями свідоцтв про
народження, наявними в матеріалах
справи (а.с. 4, 8, 9).

Також у судовому засіданні
встановлено, що з липня 2007 року між
сторонами по даній справі були
припиненні подружні стосунки, ведення
спільного господарства через
відсутність взаєморозуміння в родині,
зловживання відповідачем алкоголем, з
цього часу позивач неодноразово
докладала зусиль для поновлення
шлюбних стосунків, але це не дало
ніяких результатів, тому зберігати
сім’ю вона не бажає й вважає, що це
неможливо, а також суперечить її
інтересам та інтересам дітей, дані
обставини підтверджується поясненнями
позивача у судовому засіданні (а.с. 31).

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються нормами
Сімейного Кодексу України.

Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України
позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу
України суд при розгляді справи про
розірвання шлюбу з'ясовує фактичні
взаємини подружжя, дійсні причини
позову про розірвання шлюбу, бере до
уваги наявність малолітньої дитини,
інші обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам
їхньої дитини, що мають істотне
значення.

Згідно ст. 113 Сімейного Кодексу України
особа, яка змінила своє прізвище у
зв’язку з реєстрацією шлюбу, має право
після розірвання шлюбу надалі
іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи вищезазначені обставини, та
приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні
відносини між сторонами по даній
справі припинені з липня 2007 року та з
цього часу відносини між подружжям по
справі не поновлювались, позивач
наполягала на розірванні шлюбу,
зберігати шлюб не бажає й вважає, що це
неможливо та суперечить її інтересам
та інтересам дітей, суд приходить до
висновку про те, що шлюб сторін по даній
справі розпався остаточно, відновлений
бути не може, а тому шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 підлягає розірванню.

Приймаючи до уваги зазначене позивачем
в судовому засіданні бажання не
змінювати своє прізвище після
розірвання шлюбу, суд вважає за
необхідне у відповідності до ст. 113 СК
України прізвище позивача, змінене нею
при реєстрації шлюбу з позивачем, після
розірвання шлюбу залишити незмінним –
«Найда».

Вирішуючи питання, щодо розподілу
судових витрат та враховуючи
волевиявлення позивача щодо
відсутності необхідності стягувати з
відповідача сплачений позивачем
судовий збір, суд приходить до
висновку, що судові витрати у справі
відшкодування не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу
України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК
України, суд –

В И Р І Ш И В :

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 14 грудня 1996 року
Відділом реєстрації актів
громадянського стану виконкому
Кіровської районної ради народних
депутатів м. Дніпропетровська, актовий
запис № 481 – розірвати.

Прізвище ОСОБА_1, яке було
змінено нею після укладання шлюбу,
залишити незмінним – «Найда».

Рішення суду набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 223 ЦПК
України.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом за письмовою заявою відповідача
про перегляд заочного рішення, яка може
бути подана відповідачем протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути
оскаржено позивачем протягом 10 днів з
дня проголошення рішення шляхом
подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Уіровський районний суд
м. Дніпропетровська..

Суддя

Ф.Ф. Маймур