Справа № 232/3657/12
Провадження 6/127/2314/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2014
року
Вінницький міський суд
Вінницької області

в складі головуючого –судді Бойко В.
М. ,

при секретарі Музиці А. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання державного
виконавця Замостянського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України до виконання зобов’язань
ОСОБА_2 суд ,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду
Вінницької області надійшло подання
державного виконавця Замостянського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України до виконання зобов’язань
ОСОБА_2.

Подання мотивоване тим, що на
примусовому виконанні в
Замостянському відділі державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції перебуває
виконавче провадження з виконання:
виконавчого листа № 232/3657/12 від 21.07.2008 p.,
виданий Вінницьким міським судом
Вінницької області про стягнення
аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на
утримання дітей - Валентина, 13.01.1999 р. н.
та Максіма, 04.07.2006 р.в розмірі 1/3 частини
доходів відповідача, але не менше 30%
прожиткового мінімуму встановленого
для дитини відповідного віку
щомісячно, починаючи з 14.01.2013 р. і до
досягнення найстаршою дитиною
повноліття. Державним виконавцем у
відповідності до вимог ЗУ «Про
виконавче провадження» винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження від 24.06.2014 p., про що
повідомлено боржника у визначеному
законодавством порядку.

Заявник вказує, що рішення суду
залишається невиконаним.

Заявник надав заяву про розгляд
подання без його участі, подання
підтримує в повному обязі.

Дослідивши матеріали подання, суд
вважає, що подання необґрунтоване та не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України, кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст.11 Закону України “Про
виконавче провадження” у разі
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, державний виконавець
звертається до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ст. 11 Закону України
“Про виконавче провадження”
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим законом
заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Таким чином, суд дійшов висновку, що з
матеріалів подання не вбачається, що
державним виконавцем вжито достатніх
заходів, спрямованих на виконання
судового рішення та не додано
відповідних доказів. До того ж,
державним виконавцем не надано до суду
жодних доказів, які б

давали підстави вважати, що боржник
може виїхати за межі України, не
виконавши вказане зобов’язання, тому
суд вважає в задоволенні подання
державного виконавця Замостянського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України до виконання зобов’язань
ОСОБА_2 - відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.
9, 11 Закону “Про виконавче
провадження”, ст. ст. 209, 210, 377-1 ЦПК
України, суд, –

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного
виконавця Замостянського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України до виконання зобов’язань
ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п’яти днів з дня її проголошення. У
разі якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя :