Провадження № 2/537/800/2014
Справа № 537/3107/14-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.10.2014 року Крюківський районний суд
м.Кременчука Полтавської області в
складі: головуючого судді - Якимець Т.Є.

при секретарі - Курченко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Кременчуці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, Приватного нотаріуса
Кременчуцького міського нотаріального
округу ОСОБА_3 про усунення від права на
спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_2 про усунення від права на
спадкування.

В судовому засіданні позивачка та її
представник позовні вимоги підтримали,
дали пояснення, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер брат позивачки ОСОБА_4. Після
його смерті спадщину прийняли його
діти ОСОБА_2 та ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_2
року помер батько позивачки ОСОБА_6,
який за життя мешкав в квартирі
АДРЕСА_1. Мати позивачки ОСОБА_7 -
дружина ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3
року. Після смерті ОСОБА_6 залишилась
спадщина, що складається із ? частини
будинку АДРЕСА_1 та приватизована
земельна ділянка за цією ж адресою
площею 0,0626 га. В установлений законом
строк позивачка подала до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини після померлого
батька ОСОБА_6, заяву про прийняття
спадщини подав і син брата позивачки
ОСОБА_4 - ОСОБА_2. ОСОБА_6 інвалід 2 групи,
пересувався за домопомою протезу та
костилів, був літньою людиною, останній
час за стом здоров'я та віком
потребував сторонньої допомоги по
самообслуговуванню та по господарству.
Позивачка постійно допомагала
батькові по господарству, по догляду за
присадибною ділянкою, виконувала всі
його доручення. ОСОБА_4 за життя не
прагнув допомагати батькові, пиячив,
ніде не працював, якщо і допомогав
батькові , то тільки з корисливих
мотивів, вимагаючи за це цигарки та
горілку. Коли ОСОБА_4 перебував в
лікарні, батько допомагав йому
матеріально. Після смерті сина батько
став себе почувати значно гірше.
ОСОБА_2, будучи молодою людиною, мав
змогу фізично та матеріально
допомагати ОСОБА_6, але приходилось
доглядати батька позивачці, ОСОБА_2
ухилявся від будь-якої допомоги ОСОБА_6,
ігнорував та нехтував його. Позивачці
відомо, що за життя ОСОБА_2 вимагав у
ОСОБА_6 скласти на його ім'я заповіт.
Похованням ОСОБА_6 займалася вона і
фізично і матеріально, родина брата їй
не надала будь-якої допомоги. Прохають
суд усунути ОСОБА_2 від права на
спадкування за правом представлення
після смерті ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Відповідач та його представник позовні
вимоги не визнали, дали пояснення, що
ОСОБА_6 дійсно був інвалідом 2 групи, без
ноги. Проживаючи з дружиною, ОСОБА_6
самостійно виконував посильну домашню
роботу, пересувався на протезі або на
костилях по двору, по будинку, ходив в
кіоск рядом з будинком за покупками.
Після смерті дружини ІНФОРМАЦІЯ_3 року
ОСОБА_6 залишився один і йому
продовжували допомагати батько
відповідача та брат ОСОБА_5, оскільки
відповідач був на заробітках в Росії з
листопада 2011 року по квітень 2013 року.
Зароблені кошти він віддавав в сім'ю,
яка допомагала дідові. Коли відповідач
приїздив в відпустки, він відвідував
дідуся, допомагав йому. Після смерті
батька він кожного дня заходив до
дідуся вранці і після роботи, дідусь
дав йому ключ, так як йому вже важко
було ходити відкривати двері. Він
приносив дідусеві їсти, якщо треба,
ходив купляв необхідне, приносив йому
ліки, робив перев'язки. За чотири дні до
смерті позивачка вселилася до дідуся,
тому він став ходити рідше. Про смерть
дідуся сім'я відповідачів дізналася
від позивачки. Дійсно сім'я відповідача
не давала позивачці кошти на поховання
ОСОБА_6, оскільки знали, що на своє
поховання він кошти зібрав, вільних
коштів у них не було, вони витратили їх
на лікування батька, позивачка кошти на
поховання батька у відповідача не
просила. Оскільки відповідач не
ухилявся від надання допомоги ОСОБА_6,
навпаки надавав посильну допомогу,
підтримку, навіть коли не перебував в
м.Кременчуці, пересилаючи грошові
кошти в сім'ю, яка допомагала ОСОБА_6,
вважають, що підстави для усунення
відповідача від спадщини відсутні,
тому прохають позивачці в задоволенні
позову відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору, Приватний
нотаріус Кременчуцького міського
нотаріального округу ОСОБА_3
заперечень по справі не має, в судове
засідання не з'явилася, про час та місце
розгляду справи належним чином
повідомлена, прохає суд розглянути
справу та прийняти рішення в її
відсутність.

Суд, вивчивши матеріали справи,
заслухавши позивачку, її представника,
відповідача та його представника,
свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_5, ОСОБА_16, ОСОБА_17, вважає,
що позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер брат
позивачки ОСОБА_4.

Після його смерті спадщину прийняли
його діти ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько
позивачки ОСОБА_6, що підтверджується
свідоцтвом про смерть, виданим
ІНФОРМАЦІЯ_2 року Центральним відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Кременчуцького міського управління
юстиції, актовий запис №1669 від
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Похованням батька ОСОБА_6 займалася
ОСОБА_1, що підтверджується наданими
суду квитанціями про оплату
ритуальних товарів та послуг на суму 4327
грн., 230 грн.00 коп..

Надану суду ОСОБА_1. розписку про
взяття коштів в сумі 5000 грн. для
поховання батька в судовому засіданні
відповідач не оспорював, як і не
оспорював сам факт поховання ОСОБА_6
ОСОБА_1, пояснивши, що йому було відомо,
що у ОСОБА_6 кошти на поховання були.

За життя ОСОБА_6 мешкав в квартирі
АДРЕСА_1, яка належала йому на підставі
договору на право побудови № 90,
посвідченого Кременчуцькою
держнотконторою 18.07.1956 року за реєстром
№ 6800/1, зареєстрованого у
Кременчуцькому техінвентарбюро в
реєстрову книгу № 30 за р.№ 3310, та
договору конкретного користування і
уточнення ідеальних часток. Частина
будинку складалася із сіней І пл.6,3 кв.м,
кладової ІV пл. 0,4 кв.м, сіней V пл. 4,9 кв.м,
кухні 2-1 пл. 9,1 кв.м, кімнати 2-2 пл.16,7 кв.м,
? сарая «Б», сарая «Д», гаража «Г», ?
вбиральні «В», огорожі, колодязя в
спільному користуванні, що становило
9/20 ідеальних часток.

Також ОСОБА_6 на підставі державного
акту на право власності на земельну
ділянку належало 0,0626 га земельної
ділянки по АДРЕСА_1, що підтверджується
державним актом, виданим 09.02.2010 року
Крюківською районною радою
м.Кременчука, та зареєстрованого в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею
за № 26.

Із спадкової справи № 1/2014 щодо майна
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6
вбачається, що в установлений законом
строк 13.01.2014 року позивачка подала до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини після померлого
батька ОСОБА_6, 18.03.2014 року заяву про
прийняття спадщини подав син брата
позивачки ОСОБА_4 - ОСОБА_2.

Дійсно ОСОБА_6 був інвалідом 2 групи,
пересувався за домопомою протезу та
костилів, був літньою людиною, останній
час за станом здоров'я та віком
потребував сторонньої допомоги по
самообслуговуванню та по господарству.

Але, як пояснив відповідач, дід не
любив просити допомоги, він був
сильним, вольовим. Майже до останнього
дня він намагався сам передвигатися,
сам собі прав одяг, готував їжу.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_8 суду пояснила, що її чоловік,
брат позивачки, син ОСОБА_6 з 2010 року,
коли дружина ОСОБА_6 стала потребувати
допомоги, ходив до батьків кожного дня
як на роботу, брав с собою сина ОСОБА_5.
Скуплялися, допомагали по
господарству, прали, прибирали, робили
заготовку на зиму, перекрили дах,
поставили огорожу. Грошей тоді у них
було мало, тому носили те, що самі їли,
що було на огороді такого, що не було у
батьків. В 2012 році після смерті бабусі
робили косметичний ремонт, при цьому
позивачки не було. Відповідач в цей час
був в Росії на заробітках, на його кошти
вона кормила сім'ю, приїздив в
відпустку, тоді ходив до діда. Вона
навіть ображалася, дома потрібна була
чоловіча сила, а вони постійно були у
діда. Позивачка в цей час могла прийти
до діда, посидіти і піти, але це було не
так часто, проїжджаючи на роботу і з
роботи мимо будинку батька, вона до
діда часто не заходила, він ображався
на це. Після смерті батька відповідач
ходив до діда кожного дня, дід дав йому
ключ від будинку. Хлопці перенесли діду
телевізор в кімнату, вирішували
питання про придбання коляски, але не
встигли купити. Син вранці заносив
діду їсти, заходив до нього ввечері
після роботи, кормив собаку, кота, це
було з 22.11.2013 року по 14.12.2013 року, до того
часу поки позивачка не перейшла
постійно жити до батька. Після смерті
сина стан здоров'я діда значно
погіршився, він став потребувати
більше сторонньої допомоги, тому сини
ходили до нього постійно, вона особисто
за свої кошти придбавала ліки. ОСОБА_6
вони не відвідували тільки п'ять днів,
коли лежав в лікарні в тяжкому стані
його син, а коли прийшли, то дід сказав,
що у нього і хліба немає. На похорони
діда вони дійсно грошей не давали,
оскільки витратили їх на чоловіка, і
знали, що у діда були гроші на своє
поховання, він сам про це їм говорив,
про це їй також сказала позивачка, коли
вона до неї прийшла і сказала, що не
можуть грошима допомогти, можуть зняти
тільки з кредитної картки.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що за бабусею і
дідусем доглядав їх син ОСОБА_4, а коли
останній помер, то доглядали його сини.
Відповідач останні роки їздив на
заробітку в Росію, заробляв гроші для
сім'ї, тому що батько і брат ОСОБА_5 не
працювали, а коли приїздив, то йшов до
діда, купив йому сім-карту. І зараз,
відповідач приїхав і побіг на
кладовище до діда, вирвав траву. Коли
помер батько відповідача, вони поїхали
до діда, дід сказав, що у нього є гроші
на своє поховання. Дід завжди чекав
ОСОБА_4, в її присутності пропонував
ОСОБА_4 переписати на нього свою
частину будинку. Коли дід уже перестав
виходити на вулицю ОСОБА_5 і ОСОБА_4
доглядали і його, і його собаку, і кота.

Свідок ОСОБА_19 пояснив суду, що за
ОСОБА_6 та його дружиною доглядали і
син і дочка. Відповідач, коли приїздив з
Росії, допомагав діду виконувати
фізичну роботу.

Свідок ОСОБА_11 пояснив,що останні 6
років у діда постійно бували його син
ОСОБА_4 та онук ОСОБА_5. Після смерті
ОСОБА_4 через хвіртку він бачив у діда і
позивачку.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що
позивачка брала у неї в борг гроші на
поховання діда.

Свідок ОСОБА_13 пояснила суду, що після
смерті ОСОБА_4 у діда постійно була
позивачка, вона готувала йому їжу,
ночувала. Відповідача в цей час вона
бачила у діда разів два - три, він
приносив йому шоколадки, сардельки.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що вона
була рідко у дідуся, тому що там була
мама. ОСОБА_4 дуже рідко був у дідуся,
син дідуся та онук ОСОБА_5 допомагали
дідусеві, але він їм за це платив. Мама
переїхала за місяць до смерті дідуся до
нього на його прохання. Зі слів мами їй
відомо, що після смерті батька
відповідач став заходити до дідуся
разів два в неділю, приносив їсти. Вона
бачила відповідача у дідуся один раз.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що після смерті
брата позивачка була у ОСОБА_6 як не
кожен день, то через день. Він був у
ОСОБА_6 тоді, якщо була необхідність
виконати якусь роботу.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що ОСОБА_6
допомагали син і онук ОСОБА_5,
відповідач особо не допомагав. Після
смерті сина стан здоров'я ОСОБА_6
погіршився, до нього стала їздити мама,
позивачка по справі, а потім і зовсім
переїхала. Фізичної допомоги мама не
потребувала, постільки вони їй
допомагали. Відповідач їм в наданні
допомоги не відмовляв, оскільки вони її
у нього не просили.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що ОСОБА_6 її
абонент, вона по вул.Суворова в
м.Кременчуці збирає показники
лічильників. Вона бачила ОСОБА_6 коли
він виходив на вулицю, або махав в
вікно. Вона завжди бачила на подвір'ї
сина ОСОБА_6 і онука ОСОБА_5, вони йому
допомагали. Вона ходила по вулиці три
рази в місяць: 7, 15 і 25 числа. В жовтні 2013
року вона бачила як відповідач збирав
листя біля будинку дідуся. В середині
грудня 2013 року дідусь ще махав їй в
вікно, а в січні вона дізналася, що він
помер. ОСОБА_6 ніколи ні на кого не
скаржився, у нього завжди були син і
онук ОСОБА_5, він говорив, що онук ОСОБА_4
працює в іншій місцевості. Позивачку
вона ніколи не бачила і вважала, що у
нього є тільки син.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що поки був
живий батько, він з ним кожного дня
допомагали дідусеві. Після смерті
батька він працював з братом ОСОБА_4 на
будівництві, вранці заходили до дідуся,
заносили їжу, кормили собаку, кота,
переставили телевізор в кімнату, разів
два в неділю купалися в бані, за
останній раз позивачку у дідуся він
бачив разів два. ОСОБА_4 також робив
дідусеві перев'язку ноги. Дідусь
отримував пенсію, платив відразу
комунальні, давав їм на придбання йому
ліків, продуктів на 2 неділі, частину
відкладав на поховання, а інші витрачав
на останні дні на їду. ОСОБА_4, коли був
на заробітках в Росії, висилав їм
грошові кошти, за кошти ОСОБА_4 вони
лікували батька. В день смерті дідуся
вони не були в дідуся, тому що знали, що
там донька, саме вона і повідомила їх
про смерть діда.

В судовому засіданні позивачка не
заперечувала , що влітку 2013 року
відповідач перебував в м.Кременчуці і
надавав її батьку допомогу. Після
смерті ОСОБА_4 відповідач приносив діду
один раз баночку борщу та один раз
робив перев'язку.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця.

Відповідно до ст.1266 ЦК України внуки
спадкодавця спадкують ту частку
спадщини, яка належала б за законом
їхнім матері, батькові, якби вони були
живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України за
рішенням суду особа може бути усунена
від права на спадкування за законом,
якщо буде встановлено, що вона
ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

В інформаційному листі Вищого
Спеціалізованого Суду України від
16.05.2013 року « Про судову практику
розгляду цивільних справ про
спадкування» зазначено, що виходячи зі
змісту ч.5 ст.1224 ЦК України суд при
вирішенні такої справи згідно з
вимогами ст.214 ЦПК України повинен
встановити факт ухилення особи від
надання спадкодавцеві допомоги, так і
факт перебування спадкодавця в
безпорадному стані через похилий вік ,
тяжку хворобу або каліцтво та потребу
спадкодавця в допомозі цієї особи.

При розгляді справ цієї категорії суди
нерідко постановляють рішення про
усунення від спадкування спадкоємця,
коли у справі немає жодного доказу про
умисне ухилення спадкоємця від
надання допомоги спадкодавцю, крім
того факту, що сторони не спілкувалися
протягом тривалого часу, ігноруючи при
цьому статті 10, 60 ЦПК , відповідно до
яких кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Для постановлення рішення про усунення
від спадкування у справі повинні бути
надані належні та допустимі докази, які
б свідчили про те, що спадкодавець
потребував допомоги відповідача,
останній мав можливість її надати,
проте ухилявся від обов'язку щодо її
надання.

Ухилення особи від надання допомоги
спадкодавцеві, який її потребував,
полягає в умисних діях чи
бездіяльності особи, спрямованих на
ухилення від обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцю.
Тобто ухилення, пов'язане з винною
поведінкою особи, яка усвідомлювала
свій обов'язок, мала можливість його
виконувати, але не вчиняла необхідних
дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню
судом питання, чи потребував
спадкоємець матеріальну чи фізичну
змогу надавати таку допомогу.

Для задоволення позовних вимог у
справах про усунення від права на
спадкування відповідно ч.5 ст.1224 ЦК має
значення сукупність обставин: ухилення
особи від надання спадкодавцеві
допомоги при можливості її надання,
перебування спадкодавця в
безпорадному стані, потреба
спадкодавця в допомозі саме цієї особи.
Лише при одночасному настанні
наведених обставин і доведеності
зазначених фактів в їх сукупності
спадкоємець може бути усунений від
спадкування.

Аналізуючи зібрані докази по справі
суд вважає, що в судовому засіданні
знайшов підтвердження факт, що
спадкодавець дійсно був інвалідом,
людиною похилого віку, в останні
декілька днів свого життя потребував
сторонньої допомоги, але не знайшов
підтвердження факт того, що відповідач
ухилявся від надання йому допомоги,
навпаки, він кожного дня вранці та
ввечері заходив до нього, приносив їжу,
необхідну їжу та ліки купував, робив
перев'язки, прибирав, і тільки в
останні дні, коли до ОСОБА_6 перейшла на
постійно жити його рідна донька, стали
з'являтися рідко, не зайшли і в останній
день. Позивачка допомоги по догляду за
батьком в останні дні у відповідача не
просила, і як було встановлено в суді,
їй в цьому допомагали її діти.

За таких обставин суд вважає за
необхідне в задоволенні позовних вимог
позивачці відмовити.

Керуючись ст.ст.10,11,60, 212,213,215 ЦПК
України, ст.1224 ЦК України, суд,-

вирішив:

В задоволенні позовних вимог до
ОСОБА_2 про усунення від права на
спадкування ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом десяти днів.

Суддя

Повний текст рішення
виготовлений 27.10.2014 року.