Справа № 433/1207/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2014 року,Троїцький районний суд
Луганської області у складі:

головуючого судді Суського О.І.,

при секретарі Яковлєвій В.А.,

представника відповідачки - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Троїцьке цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання права власності на житло, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов вищезазначений позов,
в якому в обґрунтування позовних вимог
зазначено, що ОСОБА_3 є власницею
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами, що
розташований в АДРЕСА_1. ОСОБА_3 є
недієздатною, над нею встановлено
опіку та призначено опікуном ОСОБА_1
ОСОБА_2 було досягнуто домовленості з
ОСОБА_1 щодо купівлі-продажу належного
ОСОБА_3 житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
що розташований в АДРЕСА_1, у зв'язку з
чим, ОСОБА_2 передала ОСОБА_1 домовлену
суму за придбання вказаного нерухомого
майна, про що було вчинено відповідну
розписку, остання віддала позивачці
усі правовстановлюючі документи на
вказане домоволодіння. Однак, на даний
момент оформити нотаріально укладений
між сторонами правочин не
представляється можливим, оскільки
ОСОБА_1 відмовляється від цього,
мотивуючи свою відмову браком коштів
та часу для цього. Зазначені обставини
позбавляють позивачку можливості
узаконити укладений між нею та ОСОБА_1
правочин. Позивачка просить суд
визнати за нею право власності на
вищезазначене нерухоме майно.

Позивачка ОСОБА_2 до суду не з'явилася,
надала заяву, згідно якої на
задоволенні позовних вимог наполягає,
справу просить розглянути без її
участі.

Представник відповідачки ОСОБА_1 у
судове засідання не з'явилася, надала
до суду заяву, згідно якої проти
задоволення позовних вимог не
заперечує, просить дану справу
розглянути без її участі та участі
ОСОБА_3

Суд, вивчивши та проаналізувавши
надані докази, встановив наступні
факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 5 від 12.06.2009
року «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства, що
регулюють провадження у справі до
судового розгляду» у разі визнання
відповідачем (або його представником
за відсутності у дорученні відповідних
обмежень) позову можливе лише
ухвалення рішення про задоволення
позову, а не про задоволення позову
частково чи про відмову в його
задоволенні.

Ухвалюючи рішення по суті спору чи
постановляючи ухвали в попередньому
судовому засіданні, суд у
мотивувальній частині судового
рішення зазначає лише про дії сторін
щодо розпорядження своїми
процесуальними і матеріальними
правами та здійснені судом заходи з
перевірки таких дій.

Так, відповідно до ст.328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу, одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Згідно зі ст.334 ЦК України, право
власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст.638 ЦК України, договір
є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Судом було встановлено, що копія
згідно витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію прав та їх обтяжень № 18304257
від 26 лютого 2014 року ОСОБА_3 є власницею
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами, що
розташований в АДРЕСА_1 (а.с.9). ОСОБА_3 є
недієздатною, над нею встановлено
опіку та призначено опікуном
ОСОБА_1(а.с.8).

ОСОБА_2 було досягнуто домовленості з
ОСОБА_1 щодо купівлі-продажу належного
ОСОБА_3 житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
що розташований в АДРЕСА_1, у зв'язку з
чим ОСОБА_2 передала ОСОБА_1 домовлену
суму за придбання вказаного нерухомого
майна, про що було вчинено відповідну
розписку (а.с.14), остання віддала усі
правовстановлюючі документи ОСОБА_2 на
вказане домоволодіння.

Однак, на даний момент оформити
нотаріально укладений між сторонами
правочин не представляється можливим,
оскільки ОСОБА_1 відмовляється від
цього, мотивуючи свою відмову браком
коштів та часу для цього. Зазначені
обставини позбавляють ОСОБА_2
можливості узаконити укладений між нею
та ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 правочин.

Згідно технічного паспорту житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами, що розташований в АДРЕСА_1
складається: А1, а, а1, ґ - житловий
будинок; Б - літня кухня; В, Г - сараї; К -
гараж; ПГ - погріб; Д - убиральня; Ж -
літній душ; 1-4 - огорожа; 5 - водопровід
(а.с. 10-13).

З огляду на вищезазначене, позивачка з
ОСОБА_1, яка є опікуном ОСОБА_3,
домовилися щодо усіх істотних умов
укладеного між ними відповідного
правочину купівлі-продажу
вищевказаного нерухомого майна, згідно
з яким позивачці у власність перейшов
вказаний вище житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
даний правочин відповідає дійсній волі
сторін, що підтверджується
вищевикладеними обставинами, однак
підстави для нотаріального
посвідчення вказаного правочину
відсутні з незалежних від позивачки
зазначених вище обставин. Вказаний
правочин на даний час не потребує
державної реєстрації, а тому порушене
право позивачки може бути предметом
захисту у судовому порядку.

Вказана правова позиція висловлена у
аналізі Верховного суду України за 2013
рік про застосування судами
законодавства про право власності при
розгляді цивільних справ, згідно якого
з 01 січня 2013 року державна реєстрація
правочинів щодо нерухомості скасована,
тому у разі недодержання сторонами
вимог закону про нотаріальне
посвідчення, якщо сторони домовилися
щодо усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий правочин
дійсним, наслідком чого є визнання
права власності на відповідне нерухоме
майно.

У даному випадку між сторонами мають
місце саме зазначені вище
правовідносини, позивачка звернулася
до суду за захистом свого порушеного
майнового права, так як у неї відсутні
підстави для нотаріального
посвідчення відповідного правочину, у
зв'язку з чим суд вважає за необхідне
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

На підставі ст.ст. 328, 203, 334, 638, 655, 1216, 1218,
1223, 1268 ЦК України,

Керуючись ст.ст.10,11,60, 174, 212-215 ЦПК
України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити у
повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, що
розташований в АДРЕСА_1 та складається:
А1, а, а1, ґ - житловий будинок; Б - літня
кухня; В, Г - сараї; К - гараж; ПГ - погріб;
Д - убиральня; Ж - літній душ; 1-4 - огорожа;
5 - водопровід.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається згідно розпорядження ВССУ №
2710/38-14 від 02.09.2014 року «Про визначення
територіальної підсудності справ» в
апеляційному суді Харківської області
через районний суд протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя