Справа № 234/6155/14-ц
Провадження № 2/234/2981/14
20 листопада 2014 року
Краматорський міський суд Донецької
в складі головуючого судді Карпенко
при секретарі Аксеніної В.М.,
за участю прокурора Неженця М.Є.,
розглянувши у попередньому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
позбавлення батьківських прав ,-
18.07.2014 року ОСОБА_1 до суду з позовом до
ОСОБА_2 про позбавлення батьківських
Позивачка у судове засідання не
з'явилася, але надала заяву про те, що
позов підтримує та просить справу
розглянути у її відсутність, на
позовних вимогах наполягає.
Із позову вбачається, що у 1997 році
позивачка уклала шлюб з ОСОБА_2. Від
шлюбу в них є син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 24
жовтня 2000 року їх шлюб було розірвано
та син залишився на вихованні
позивачки. З відповідачем вона стали
З відповідача ОСОБА_2 на її користь було
стягнуто аліменти на утримання їх
неповнолітнього сина. Однак відповідач
злісно ухилявся від своїх обов'язків по
утриманню й вихованню сина. За весь час
він жодного разу не спілкувався із
За ухилення від сплати аліментів
ОСОБА_2 був двічі засуджений
Рубіжанським міським судом Луганської
області у 2010 і та 2012 роках. Станом на
14.11.2012 р. його заборгованість по
збільшуватися. Із сином він як і раніше
не спілкується й не приймає участі в
його вихованні. Позивачка вважає, що
ОСОБА_2 злісно ухиляється від виконання
своїх батьківських обов'язків. У
зв'язку з цим у позивачки виникла
необхідність позбавити його
батьківських прав, що змусило її
звертатися до суду.
Позивачка просить суд ухвалити рішення
яким позбавити відповідача
батьківських прав щодо їх дитини.
Відповідач у судове засідання не
з'явився, його допит було доручено
виконати іншому суду за місцем його
мешкання та реєстрації, однак ухвалу
суду виконано не було оскільки
відповідач у судове засідання не
з'явився по невідомій суду причині.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.
Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК
України та враховуючи думку позивача,
судом ухвалено про заочний розгляд
справи.
Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтуються на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.
У судовому засіданні прокурор просить
позовні вимоги задовольнити, вважає, що
батько не виконує своїх обов'язків по
вихованню та утриманню дитини та
ухиляється від виконання своїх
Представник третьої особи - органу
опіки та піклування виконкому
Краматорської міської ради просила суд
позов задовольнити, надала письмовий
висновок та заяву про розгляд справи
Вислухавши думку прокурора,
дослідивши у сукупності зібрані по
справі докази, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.
Декларація прав дитини,
проголошена Генеральною Асамблеєю ООН
20 листопада 1959 року, як принципове
положення визначила, що дитина повинна
зростати в умовах турботи.
Відповідно до статті 3 Конвенції
про права дитини в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється як найкращому
забезпеченню інтересів дитини.
Крім того, статтею 9 Конвенції про
права дитини визначено, що
держави-учасниці забезпечують те, щоб
дитина не розлучалася з батьками
всупереч їх бажанню, за винятком
випадків, коли компетентні органи
згідно з судовим рішенням, визначають
відповідно до застосовуваного закону і
процедур, що таке розлучення необхідне
в якнайкращих інтересах дитини. Таке
визначення може бути необхідним у тому
чи іншому випадку, наприклад, коли
батьки не піклуються про дитину.
Відповідно до статті 18 Конвенції
про права дитини, батьки несуть основну
відповідальність за виховання дитини.
Найкращі інтереси дитини є предметом
їх основного піклування.
У відповідності до пунктів 15, 16
роз'яснень постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 березня
2007 року № 3 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» (зі змінами)
позбавлення батьківських прав (тобто
прав на виховання дитини, захист її
інтересів, на відібрання дитини в інших
осіб, які незаконно її утримують, та
ін.), що надані батькам до досягнення
дитиною повноліття і ґрунтуються на
факті спорідненості з нею, є крайнім
заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків, а
тому питання про його застосування
слід вирішувати лише після повного,
всебічного, об'єктивного з'ясування
обставин справи, зокрема ставлення
Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вона, він:
1) не забрали дитину з пологового
будинку або з іншого закладу охорони
здоров'я без поважної причини і
протягом шести місяців не виявляли
щодо неї батьківського піклування;
2) ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини;
3) жорстоко поводяться з дитиною;
4) є хронічними алкоголіками або
5) вдаються до будь-яких видів
експлуатації дитини, примушують її до
жебракування та бродяжництва;
6) засуджені за вчинення умисного
злочину щодо дитини.
Із змісту зазначеної норми випливає, що
ухилення від виконання юридичного
обов'язку по вихованню дитини завжди
акт свідомої поведінки, оскільки особа
має реальну можливість виконати його,
але не вчиняє відповідних дій.
Згідно роз'яснень Верховного
Суду України, викладених в п.16
Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007
року (з послідуючими змінами та
доповненнями) «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав», - хронічний
алкоголізм батьків і захворювання їх
на наркоманію мають бути підтверджені
відповідним медичним висновком.
Згідно статті 8 Закону України
«Про охорону дитинства» кожна дитина
має право на рівень життя, достатній
для її фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного та
соціального розвитку. При цьому,
виховання в сім'ї є першоосновою
розвитку особистості дитини. Саме
батьки несуть відповідальність за
створення умов, необхідних для
всебічного розвитку дитини, згідно з
законами України і на кожного з них
покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.
Вимоги ст. 12 ч.6 Закону України
«Про охорону дитинства» передбачають,
що батьки або особи, які їх замінюють,
несуть відповідальність за порушення
прав і обмеження законних інтересів
дитини на охорону здоров'я, фізичний і
духовний розвиток, навчання,
невиконання та ухилення від виконання
батьківських обов'язків відповідно
Згідно вимог ст.ст. 150, 155
Сімейного Кодексу України, батьки
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний та моральний розвиток.
Виходячи із змісту ст.ст. 164, 165
Сімейного Кодексу України, мати, батько
можуть бути позбавлені батьківських
прав, якщо ухиляються від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини.
Судом встановлено, що згідно копії
свідоцтва про народження, ІНФОРМАЦІЯ_1
року у позивачки та відповідача
народився син ОСОБА_3, про що в книзі
реєстрації актів про народження
зроблено запис № 354 та видано свідоцтво
28.07.2008 року з відповідача на користь
позивачки було стягнуто аліменти (а.с.
24.10.2000 року позивачка одружилася з
відповідачем (а.с. 7).
Враховуючи інтереси дитини, суд вважає,
що відповідач свідомо ухиляється від
своїх батьківських обов'язків,
самоусунувся від виховання та
утримання дитини, долею дитини, життям
та здоров'ям не цікавиться, не
турбується про її майбутнє,
матеріальної допомоги та моральної
підтримки не надає, чим наносить шкоду
психічному та фізичному здоров'ю
дитини, у зв'язку з чим позовні вимоги
про позбавлення батьківських прав,
Керуючись ст.10, 60,130,213-215,224,226 ЦПК
України, ст. ст. 164, 166 СК України,
Конвенцією про права дитини, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
позбавлення батьківських прав -
Позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2,
батьківських прав відносно дитини
ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1
Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
Заява про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:

Рішення ухвалене й надруковано у
нарадчий кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя: