№2/359/2748/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 26 " листопада 2014 року
Бориспільський міськрайонний суд
Київської області у складі:
головуючого судді -
Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі -
Дранник Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Борисполі Київської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на неповнолітню дитину, -

встановив:

16.10.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом про стягнення на свою
користь з відповідача з аліменти на
утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі ? частки його заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
і до досягнення дитиною повноліття.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
чоловік на даний час проживає окремо,
працює, але не надає матеріальної
допомоги на утримання дочки, хоч має
таку можливість, а позивач перебуває у
відпустці по догляду за дитиною до
шести років.

В судовому засіданні позивач свої
вимоги підтримала повністю, додатково
пояснила, що у зв'язку з тим, що її дочка
хворіла на інфекційне захворювання,
вона оформила відпустку по догляду за
дитиною після трьох років, ніякої
матеріальної допомоги від держави на
даний час не отримує. Вона звернулась з
позовом про стягнення аліментів, тому
що відповідач перестав надавати
регулярно матеріальну допомогу, тратив
кошти на свої потреби, почав зловживати
спиртним. Їй відомо, що відповідач
працює в КП «Київський метрополітен»
слюсарем-ремонтником, отримує
заробітну плату в розмірі 2500-2600
гривень. Вона вважає, що розмір
аліментів має визначити суд відповідно
до закону.

Відповідач підтримав письмові
заперечення, подані до суду, відповідно
до яких він згоден сплачувати аліменти
за рішенням суду, але заперечує проти
визначеного позивачем розміру, та
просить стягнути з нього аліменти в
розмірі 1/4 частини його заробітку. Він,
дійсно працює в КП «Київський
метрополітен» і його заробіток
становить 2500-2700 гривень, інколи до 3000
гривень. Оскільки вони з дружиною разом
не проживають, він живе з батьками в
м.Ніжині та п'ять днів на тиждень їздить
на роботу та з роботи електричкою до
м.Києва. Його батьки - пенсіонери та він
вважає, що має їм також матеріально
допомагати.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали цивільної справи,
суд прийшов до висновку, що заявлені
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенюю, враховуючи наступне.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони перебувають в зареєстрованому
шлюбі, від якого мають неповнолітню
доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується даними паспортів
сторін та свідоцтвом про народження
серії НОМЕР_2 від 30.09.2011 року, виданого
відділом реєстрації актів цивільного
стану Дарницького районного
управління юстиції в м.Києві (а.с.-2,4).
Згідно з довідкою ОСББ «Ватутіна-99» №380
від 16.10.2014 року позивач зареєстрована
та проживає разом із малолітньою
дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, АДРЕСА_1
(а.с.6).

Відповідачем визнаний факт, що дитина
проживає разом із матір'ю та
знаходиться на її утриманні.

Згідно з довідкою №69 від 15.07.2014 року,
виданої «Дорожня клінічна лікарня №1»
станції Київ ДТГО «Південно-Західна
залізниця», ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
перебуває на диспансерному обліку з
16.08.2012 року. Довідка дійсна до
ІНФОРМАЦІЯ_6 року (а.с.5).

Згідно з довідкою №82 від 20.11.2014 року,
виданою відділом кадрів
Відокремленого підрозділу
Українського центру по обслуговуванню
пасажирів на залізничному транспорті
Південно-Західної залізниці
Державного територіально-галузевого
об'єднання «Південно-Західна
залізниця», позивач ОСОБА_1, касир
квитковий 1 категорії відділу
попереднього продажу проїзних
документів, перебуває у відпустці для
догляду за дитиною до 4-х років по
ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Крім того, з наданих відповідачем
квитанцій про поповнення карткового
рахунку встановлено, що він здійснював
перерахування коштів позивачу 22.10.2014
року в сумі 300 гривень та 07.11.2014 року в
сумі 850 гривень. Дана обставина
повністю визнана в судовому засіданні
позивачем.

Відповідно до вимог ст.141 Сімейного
кодексу України мати, батько мають
рівні права та обов'язки щодо дитини,
розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу
України батьки повинні утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ч.1 ст.182 Сімейного кодексу
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення.

Суд прийшов до висновку, що за
матеріальним станом відповідача, який
є особою працездатного віку, має
постійне місце роботи, інших дітей на
утриманні не має, враховуючи, що дитина
сторін перебуває на диспансерному
обліку за станом здоров'я, а також, що
позивач, яка перебуває у відпустці до
по догляду за дитиною до досягнення
чотирьох років не отримує заробітку,
щоб матеріально утримувати їх з
відповідачем дочку, а тому утримання,
яке має надавати відповідач є єдиним
джерелом матеріального утримання їх з
позивачем дочки, слід визначити
аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку
відповідача.

Так, згідно поясненнями сторін щодо
розміру заробітку відповідача, а також,
враховуючи надані відповідачем
квитанції про перерахування коштів
позивачу, він спроможний сплачувати
аліменти у визначеному судом розмірі.
Розмір аліментів, визначений
позивачем, суд з урахуванням
матеріального становища відповідача,
вважає завищеним.

Судові витрати по даній справі складає
судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок,
від сплати якого позивач звільнена при
зверненні з позовом до суду. В зв'язку з
тим, що позивач звільнена від сплати
судового збору за позовом про
стягнення аліментів, судові витрати
відповідно до вимог ст.88 ЦПК України
підлягають стягненню з відповідача на
користь держави.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1
статті 367 ЦПК України суд зобов'язаний
допустити негайне виконання рішення
про стягнення аліментів в межах суми
платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.141,180,182,183 Сімейного кодексу
України та ст.ст.10,11,60,79,88,209,212,214,215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м.Ніжин Чернігівської
області, що зареєстрований за адресою
АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
на користь ОСОБА_1 аліменти на дочку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3
частини від заробітку (доходу)
відповідача, але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку щомісячно,
починаючи з 16.10.2014 року та до досягнення
дитиною повноліття.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на
користь держави у розмірі 243 гривні 60
копійок (двісті сорок три гривні
шістдесят копійок).

Рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць
підлягає негайному виконанню.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга Апеляційному суду
Київської області через
Бориспільський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які не були присутні у судовому
засіданні під час оголошення судового
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя

І.В.Муранова-Лесів