Справа № 443/1805/14-ц
Провадження №2/443/817/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

27 листопада 2014 року
Жидачівський районний суд Львівської
області у складі:

головуючого - судді Сидорака Б.Г.

при секретарі Башті Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м.Жидачеві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до
Жидачівського районного суду з позовом
про розірвання шлюбу з відповідачем
ОСОБА_2, мотивуючи позовні вимоги тим,
що 01.10.2011 року уклала із ним шлюб від
якого у них народилася дочка ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3. Одруження із відповідачем
виявилось невдалим, оскільки сторони
не зійшлися характерами, у них різні
інтереси та погляди на життя.
Відповідач зловживає спиртними
напоями, часто влаштовує сварки без
будь-яких підстав, в результаті чого з
червня 2013 року вони припинили спільне
проживання. Позивач вважає, що їх сім'я
розпалася остаточно.

В судовому засіданні, по збігу строку
на примирення, позивач вимоги,
викладені у позовній заяві, підтримала
та пояснила, що за час примирення
нічого в їхніх стосунках із
відповідачем не змінилось.

Відповідач двічі в судове засідання не
з"явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
причини неявки суду не повідомив,
клопотань про відкладення розгляду
справи чи про розгляд справи у його
відсутності не подав, у зв"язку з чим,
суд, за згодою позивача, ухвалив
проводити заочний розгляд справи з
ухваленням заочного рішення суду.

Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно із свідоцтвом про шлюб серія
НОМЕР_1, яке видано Лівчицькою
сільською радою Жидачівського району
Львівської області 01.15.2011 року,
вбачається, що цього дня одружились
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, якій після
реєстрації шлюбу присвоєно прізвище
"ОСОБА_1"(.а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про
народження, яке видано Лівчицькою
сільською радою Жидачівського району
Львівської області 01.03.2012 року, ОСОБА_3
народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 та її батьками
є: ОСОБА_2 та ОСОБА_1(а.с.4).

Статтею 24 СК України встановлено, що
шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді
жінки та чоловіка. При цьому ч.3 та ч.4
ст.56 СК України передбачено, що кожен з
подружжя має право припинити шлюбні
відносини, примушування подружжя до
збереження шлюбних стосунків чи їх
припинення є неприпустимим і є
порушенням права на свободу та
особисту недоторканість.

Судом на підставі пояснення позивача
та матеріалів справи встановлено, що
відносини між сторонами не склалися,
вони не спілкуються, не підтримують
ніяких відносин, із червня 2013 року не
проживають спільно, фактично сімейні
відносини між сторонами відсутні.
Позивач не має бажання зберегти сім'ю
та перебувати у шлюбі надалі через
відсутність взаєморозуміння та
взаємоповаги, втрату почуттів.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що з огляду на вказані обставини
застосування будь-яких подвльших
заходів щодо примирення подружжя, як це
передбачає ст.111 СК України, є
недоцільним і суперечить інтересам
сторін та моральним засадам
суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд
може розірвати шлюб за позовом одного
із подружжя.

Отже, встановивши об'єктивні підстави
для розірвання шлюбу, передбачені ст.112
СК України, а саме те, що примирення між
подружжям неможливе через втрату
почуття взаємної любові, фактичне
припинення спільних зобов'язань щодо
піклування про побудову сімейних
відносин на почуттях взаємної любові,
поваги, дружби, взаємодопомоги,
утвердження в сім'ї взаємоповаги,
втрату почуття відповідальності
подружжя один перед одним, як того
вимагає ст.55 СК України, суд приходить
до висновку, що подальше спільне життя
подружжя та збереження шлюбу
суперечить інтересам позивача, що має
важливе значення, бажання зберегти
сім'ю у позивача відсутнє, що є
підставою для розірвання шлюбу,
оскільки перешкод, передбачених ч.2
ст.110 СК України, для цього не
встановлено.

Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу
України, особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.
Оскільки позивач при одруженні змінила
прізвище, вона вправі і надалі
іменуватись цим прізвищем після
розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст.5,6,10,82, 88,107,208,215,224-226 ЦПК
України, і на підставі ст.ст.110,112, 113,160
Сімейного кодексу України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який
зареєстровано 01 жовтня 2011 року у
Лівчицькій сільській раді
Жидачівського району Львівської
області, актовий запис №05.

Після розірвання шлюбу позивачу
ОСОБА_1 залишити набуте у шлюбі
прізвище "ОСОБА_1".

Малолітню дочку сторін - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 залишити проживати разом
із матір"ю.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку можна подати
протягом десяти днів з дня отримання
копії заочного рішення.

Заочне рішення може бути оскаржено
позивачем до Апеляційного суду
Львівської області через Жидачівський
районний суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Головуючий-суддя____________________________________