Справа № 487/5680/14-ц
Провадження № 2/487/2176/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2014 року Заводський районний суд м.
Миколаєва

у складі: головуючого судді -
Андрощука В.В.

при секретарі -
Забродській Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду цивільну справу
за позовом: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ :

04.06.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що 02.05.2013 року близько 01.30 год.
він, разом з ОСОБА_2, та іншими
знайомими відпочивали на дачній
ділянці у СВТ «Берізки» поблизу
с.Кир»яківка Миколаївського району
Миколаївської області. Між ним та
відповідачем виникла сварка, внаслідок
якої останній, з особливою жорстокістю
і прямим умислом наніс тілесні
ушкодження, а саме два удари в область
обличчя.

Згідно висновку експерта №852 від 30.05.2013
року у нього (позивача) були виявлені
ушкодження у вигляді крововиливів
правого ока, крововиливів під білкову
оболонку лівого ока, закритого
перелому кісток носа з помірним
зміщенням уламків, закритого перелому
акулової кістки з права, крововилив у
верхню щелепу пазуху з права.

Вироком Миколаївського районного суду
Миколаївської області від 11.02.2014 року,
ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК
України.

Внаслідок отриманих тілесних
ушкоджень, в подальшому, за
призначенням лікарів, він (позивач)
змушений проходити курс лікування, на
що витратив - 1721,07 гривень

Крім того неправомірними діями
відповідача йому завдано моральну
шкоду, яка полягала в приниженнях, болю,
порушенні узвичаєного способу життя,
втрати джерела доходу.

Посилаючись на викладене та положення
ст.ст.1166,1167 ЦК України, ОСОБА_1 просив
стягнути з ОСОБА_2 1721,07 гривень у
відшкодування матеріальної шкоди
(витрати на обстеження, ліки,
комп'ютерну діагностику) і 15000 гривень у
відшкодування моральної шкоди
(пережитий стрес, образи, біль,
приниження).

Під час судового розгляду справи
ОСОБА_1 підтримав позов у повному
обсязі та наполягав на його
задоволенні.

Відповідач та його представник
позов не визнали.

ОСОБА_2 не заперечував, що 02.05.2013 року
наніс ОСОБА_1 не менш двох ударів рукою
в область обличчя. Однак такі дії були
викликані неправомірною поведінкою
позивача, який неодноразово домагався
його вагітної дружини. Під час розгляду
кримінальної справи, цивільний позов
ОСОБА_1 не пред'являв. Крім того,
Миколаївською обласною лікарнею була
видана довідка, відповідно до якої
стаціонарне лікування ОСОБА_1 не
рекомендувалось, та витрат на
лікування не затрачено. Надані
позивачем копії квитанцій та виписки з
медичної карти датуються з січня 2014
року. Таким чином, підтверджень того, що
позивач потребував лікування у травні
2013 року не має, а тому не вбачається
причинно-наслідкового зв'язку між
завданими тілесними ушкодженнями та
проведенням лікування. Крім того
зазначав, що позивачем не надано
допустимих доказів спричинення
моральної шкоди. Посилаючись на
наведене просив відмовити у
задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, оцінивши представлені докази
в їх сукупності, суд приходить до
висновку про необхідність часткового
задоволення позовних вимог, виходячи з
наступного.

За змістом ст.ст. 1166,1167 ЦК України,
майнова та моральна шкода, завдана
фізичній особі відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо доведе, що
шкоди завдано не з її вини. Відповідно
до положень ст.ст. 1166, 1167 ЦК України для
покладення відповідальності на
заподіювача майнової та моральної
шкоди, необхідна сукупність таких
обов'язкових умов: а) наявність шкоди; б)
протиправність дій заподіювача шкоди;
в) причинний зв'язок між противоправною
поведінкою заподіювача і шкодою; г)
вина в заподіянні шкоди.

Обставини заподіяння тілесних
ушкоджень позивачу ОСОБА_1 встановлені
вироком Миколаївського районного суду
Миколаївської області від 11.02.2014 року.

Відповідно до вироку суду, 02.05.2013 року
близько 01.30 год. ОСОБА_2, ОСОБА_1 разом зі
своїми друзями, відпочивали на дачній
ділянці в СВТ «Берізки» поблизу
с.Кир»яківка Миколаївського району
Миколаївської області. В цей час між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на грунті раптово
виниклих неприязнених відносин,
виникла сварка. В ході якої у ОСОБА_2
виник умисел на нанесення тілесних
ушкоджень ОСОБА_1 Реалізуючи задумане,
ОСОБА_2 наніс ОСОБА_1 не менш двох ударів
в область обличчя, чим спричинив
останньому тілесні ушкодження.

Згідно висновку експерта №852 від 30.05.2013
року у громадянина ОСОБА_1, виявлені
ушкодження у вигляді крововиливів
правого ока, крововиливів під білкову
оболонку лівого ока, закритого
перелому кісток носа з помірним
зміщенням уламків, закритого перелому
акулової кістки з права, крововилив у
верхню щелепу пазуху з права.

Вищезазначеним вироком від 11.02.2014 року
ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
кримінального правопорушення
передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та
призначено покарання у вигляді двох
років обмеження волі з застосуванням
ст.ст.75,76 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Миколаєва ОСОБА_2 звільнено від
покарання призначеного вироком
Миколаївського районного суду
Миколаївської області від 11.02.2014 року
на підставі ст.1 п. «в» Закону України
«Про амністію».

Внаслідок отриманих тілесних
ушкоджень, з вини відповідача 02.05.2013
року, ОСОБА_1, змушений був витрачати
кошти на своє лікування, що
підтверджується наданими суду
доказами. Витрачена позивачем сума,
відповідно до оригіналів чеків,
квитанцій складає 1721,07 гривень і
підлягає повному задоволенню на
підставі ст.1166 ЦК України.

За змістом ч.ч.1-3 ст.23 ЦК України,
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.4 ст. 23 ЦК України
моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

У відповідності до Постанови Пленуму
Верховного суду України N 4 від 31.03.95
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», моральна шкода підлягає
відшкодуванню лише у випадках,
передбачених законом.»

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених ч.2
цієї статті.

Враховуючи ступінь страждань позивача,
пережитого стресу, нервового
напруження, порушення звичного
життєвого побуту, ступінь та характер
вини відповідача, суд вважає розумним і
справедливим у відшкодування завданої
моральної шкоди стягнути з ОСОБА_2 5000
гривень.

Твердження відповідача ОСОБА_2
стосовно ненавмисного завдання
тілесних ушкоджень позивачу,
відсутності причинно-наслідкового
зв'язку тілесних ушкоджень і лікування,
необгрунтованіть вимог щодо стягнення
моральної шкоди, не можуть бути
прийняти до уваги, оскільки
спростовуються перевіреними у
судовому засіданні доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 5-8, 10,11, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди - 1721,07 гривень, в рахунок
відшкодування моральної шкоди - 5000
гривень, а всього - 6721,07 гривень.

Рішення вступає в законну силу
через десять днів з дня його
проголошення та може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області через Заводський районний суд
м. Миколаєва в строк та порядку,
передбачений ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

СУДДЯ:
В.В.Андрощук