Справа № 0911/2658/2012
Провадження № 22-ц/779/992/2014
Головуючий у 1 інстанції Грещук Р. П.
Суддя-доповідач Матківський Р.Й.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Матківського
Р.Й.

суддів Шишка А.І.,
Ковалюка Я.Ю.

секретаря Капущак С.В.

з участю апелянта
ОСОБА_2 та його представника
ОСОБА_3, представника
ОСОБА_2, ОСОБА_4-
ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є у
спільній частковій власності в натурі
та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_4 про стягнення вартості
ремонту на утримання будинковолодіння,
з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Надвірнянського районного
суду від 19 березня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2012 року позивачі звернулися з
даним позовом, щоб ухвалити рішення,
яким поділити між ними та ОСОБА_2 з
іншої сторони будинковолодіння
АДРЕСА_1, виділивши їм у спільну
часткову власність у натурі майно, яке
відповідає їхній ? частці, а
відповідачу майно, що відповідає його ?
частці. Поділити земельну ділянку,
надану для обслуговування
будинковолодіння АДРЕСА_1 пропорційно
поділу будинку для обслуговування
частини будинковолодіння.

Заявлені вимоги обґрунтували тим, що з
відповідачем немає згоди щодо
використання та розпорядження
спільним будинковолодінням, яке набули
у спільну часткову власність по ?
кожному після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року
батька ОСОБА_8 Відповідач постійно
проживає в спірному будинку, займає всі
кімнати, створивши там безлад та
антисанітарію, дружина та діти
відповідача неприязно ставляться до
них, намагаються прогнати з будинку.
Позивачі просять виділити належні
частки для усіх трьох разом.

ОСОБА_2 звернувся із зустрічним
позовом, щоб ухвалити рішення, яким
стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на
його користь вартість витрат понесених
на ремонт, утримання та збереження
будинковолодіння АДРЕСА_1 в сумі 40376,14
гривень, по 13458, 71 гривень з кожного.

Зазначає, що постійно проживає в
будинку, сплачує комунальні послуги,
власними коштами протягом 2006-2011 років
зробив ремонт у ньому, відповідачі
постійно проживають в Росії і
приїжджають раз на рік за
місцезнаходженням майна, участі у
витратах та збереженні майна не беруть.
Внаслідок поділу будинковолодіння
відповідачі безпідставно набудуть
права на майно, витраченого ним на
ремонт, утримання та збереження майна,
що порушить його права та інтереси.
Вартість коштів витрачених на
покращення спільного майна складає
53834,86 гривень.

Ухвалою Надвірнянського районного
суду від 12 грудня 2012 року позови
об'єднано в одне провадження.

Рішенням Надвірнянського районного
суду від 19 березня 2014 року позов
ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_4 задоволено.

Виділено ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_4 у
спільну часткову власність в натурі
майно, яке відповідає їхній частці у
спільній частковій власності -3/4
частки, (75%) -742/1000 або 74,2% та визнано за
ними право власності на приміщення,
розташовані на першому поверсі
будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1
коридор, площею 6,5 кв.м.,(1-1), житлову
кімнату, площею 8,9 кв.м.(1-2), житлову
кімнату площею 20,7 кв.м. (1-3), житлову
кімнату площею 21,5 кв.м. (1-4), веранду,
площею 8,2 кв.м. (1-8), всього по першому
поверсі 65,8 кв.м. вартістю 216 475 гривень
та приміщення мезоніну: житлову
кімнату площею 12,2 кв.м. (1-6), житлову
кімнату площею 9,0 кв.м.(1-7), всього по
мезоніну 21,2 кв.м., вартістю 55071 гривень.
Разом по житловому будинку в цілому 87,0
кв.м, загальною вартістю- 271 546 гривень.

Виділено ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_4 у
спільну часткову власність в натурі та
визнано за ними право власності на ?
часток (75%) господарських будівель та
споруд, що розміщені за адресою АДРЕСА_1
сарай (літера Б), вартістю 20719 гривень,
вбиральню (літера В), вартістю 1703
гривень, частину огорожі (літера N1),
довжиною 14,66 п.м., площею 24,5 кв.м,
вартістю 5147 гривень, частину огорожі
(літера N2), довжиною 22,20 п.м., площею

20.7 кв.м., вартістю 2720 гривень.
Загальна вартість господарських
будівель і споруд -30289 гривень.

Виділено ОСОБА_2 у власність в натурі
майно, яке відповідає його частці у
спільній частковій власності -1/4
частці,(25%) -258/1000 або 25,8% та визнано за
ним право власності на приміщення,
розташовані на першому поверсі
будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1:
кухню (житлову кімнату) площею 17,8 кв.м.
(1-5) кладову (кухню), площею 7,1 кв.м.(1-9),
кладову (санвузол), площею 3,8 кв.м. (1-10).
Всього по першому поверсі та житловому
будинку в цілому 28,7 кв.м, вартістю 94420
гривень.

Виділено ОСОБА_2 та визнано за ним право
власності на 1/4 частку (25%)
господарських будівель та споруд, що
розміщені за адресою АДРЕСА_1 частину
огорожі (літера N1) довжиною 5,03 п.м.,
площею 8,3 кв.м., вартістю 1727 грн., частину
огорожі (літера N2) довжиною 36,29 п.м.,
площею 33,8 кв.м., вартістю 4442 грн.
Загальна вартість господарських
будівель і споруд -6169 гривень.

Виділено ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_4 у
користування земельну ділянку НОМЕР_1(
на схемі розподілу зображена І зеленим
кольором і обмежена точками за
годинниковою стрілкою
8-9-17-16-15-14-13-3-4-5-6-7-8) площею 505 кв.м., в тому
числі під господарськими будівлями -37
кв.м., що розташована за адресою:
АДРЕСА_1

Виділено у користування ОСОБА_2
земельну ділянку НОМЕР_2 (на схемі
розподілу зображена синім кольором і
обмежена точками за годинниковою
стрілкою 1-2-3-13-12-1 11-10-9-8-1) площею 170 кв.м.,
яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1

Виділено у спільне користування
ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_2 земельну
ділянку НОМЕР_3 (на схемі розподілу
зображена жовтим кольором і обмежена
точками за годинниковою стрілкою
9-10-11-12-13-14-15-16-17-9) площею 127 кв.м., в тому
числі під житловим будинком - 122кв.м, для
обслуговування власником ? часток
своєї частини житлового будинку -5 кв.м.,
що знаходиться в АДРЕСА_1

Горище будинковолодіння, що АДРЕСА_1
призначене для обслуговування несучих
та огороджуючих конструкцій даху та
горищного перекриття над житловими
приміщеннями, які знаходяться під ним,
виділити в користування кожному із
співвласників над виділеними їм
приміщеннями.

За відхилення від ідеальної частки в
будинковолодінні в цілому стягнено з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_7,
ОСОБА_4 53 гривні, по 17, 60 гривень кожному.

Зобов'язано ОСОБА_2 в житловому будинку,
що в АДРЕСА_1 демонтувати віконний блок
в кладовій (кухні) 1-9, замість нього
пробити дверний проріз у вигляді
арки(орієнтовна вартість робіт
становить 950 гривень). Після проведення
відповідачем ОСОБА_2 вказаних робіт по
переобладнанню будинковолодіння, що
АДРЕСА_1 стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_7,
ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 950 гривень за
виконані роботи по 316, 67 гривень з
кожного.

У задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_2 відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, просить його
скасувати та з врахуванням висновку
додаткової будівельно-технічної
експертизи ухвалити нове рішення про
поділ спільного часткового майна та
стягнути понесені витрати на ремонт,
утримання та збереження
будинковолодіння.

Апелянт у скарзі зазначає, що рішення є
незаконним та необґрунтованим,
неправильно встановлено обставини
справи, досліджено та оцінено докази,
висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Суд не врахував, що постійно проживає у
будинку, оплачує всі комунальні
послуги, власними коштами зробив
ремонт. Відповідачі є громадянами
Росії, а приїжджають за
місцезнаходженням майна двічі на рік.
Крім цього, за життя батька, після якого
у спадщину сторони прийняли майно, на
відміну від усіх інших піклувався про
нього.

Відповідачі звернулися із заявою про
поділ майна в натурі, хоча не ставили
цього питання за домовленістю
співвласників. Внаслідок поділу
будинковолодіння відповідачі
безпідставно набудуть права на майно,
витрачене ним на ремонт, утримання та
збереження будинку.

Протягом 2006-2011 років провів ремонт
житлового будинку та за надані послуги
з газопостачання, каналізації та
придбання матеріалів оплатив 8468
гривень, на проведення будівельних
робіт витратив 45366, 86 гривень, разом на
придбання будівельних матеріалів та
оплату виконаних робіт витратив 53834, 86
гривень, що підтверджується
накладними, товарними чеками,
квитанціями.

Вважає, що експерт у висновку щодо
можливого поділу майна не дав
докладного опису проведених
досліджень, його висновки є
необґрунтованими, суперечать
матеріалам справи.

Для визначення вартості будівельних
матеріалів і вартості виконаних
будівельно- ремонтних робіт необхідно
було використати інші кошторисні
програми у яких передбачено кошторисну
вартість ресурсів-матеріалів, вартість
виконаних робіт, на підставі чого
скласти локальний кошторис про
проведення ремонту житлового будинку,
що експертом не було зроблено.

Крім цього не дано характеристики
конструктивних елементів як об'єкта
оцінки, так і об'єкта - аналога у вигляді
таблиць при визначенні вартості
житлового будинку не застосовано
поправочні коефіцієнти до питомої ваги
конструктивних елементів у вартості 1м
куб. житлових будинків на відмінності
їх конструктивних рішень, не визначено
вартості мезоніну та не застосовано
поправочні коефіцієнти до питомої ваги
конструктивних елементів у вартості 1 м
куб. надбудов на відмінності їх
конструктивних рішень, вартість сараю
визначено як сарай глинобитний, що не
відповідає дійсності, оскільки
конструктивні елементи сараю вказані в
таблиці і в технічному паспорті на
житловий будинок не співпадають,
поправочні коефіцієнти до питомої ваги
конструктивних елементів в одиничній
вартості господарсько-побутових
будівель на відмінність їх
конструктивних рішень застосовано
тільки до фундаменту і підлоги, не
визначено вартість таких елементів і
споруд як вимощення житлового будинку,
а ворота та хвіртка включені у вартість
частини огорожі зі сторони вулиці, яку
експертом запропоновано виділити
власникам ? часток.

Згідно експертизи хвіртки і воріт не
існує, хоча на схематичному плані
земельної ділянки садибного житлового
будинку в технічному паспорті хвіртка
позначені. Огорожі на схематичному
плані земельної ділянки і на схемі
розподілу земельної ділянки не
співпадають. Переобладнані ним дві
кладові у кухню і санвузол та кухні у
житлову кімнату відносяться до
самочинного будівництва, проте експерт
включив їх в розподіл житлового
будинку.

Не відповідає вимогам закону виділення
йому рішенням суду в рахунок ? частки у
спільній частковій власності
приміщення кухні площею 17,8 кв.м, яка не
може бути використана як житлова
кімната через наявність в ній
опалювального газового котла. Поділ
судом першого поверху житлового
будинку згідно висновку
будівельно-технічної експертизи
закриває йому доступ до його горища,
тому рішення суду не може бути
виконаним.

Запропонований експертом можливий
варіант розподілу земельної ділянки
порушує його законні права та інтереси,
оскільки на ділянці, яку пропонується
виділити власнику ? часток розташовані
ворота і хвіртка. При приватизації
землі буде позбавлений проходу і
заїзду до своєї частини будинку, тому
необхідно визначити інші варіанти
розподілу присадибної земельної
ділянки, щоб ворота і хвіртка були в
спільному користуванні співвласників
будинковолодіння.

Суд у рішенні не над
нормативно-правового обґрунтування
стягнення судового збору.

Вислухавши суддю-доповідача,
апелянта та його представника, які
вимоги скарги підтримали і просили
рішення суду першої інстанції
скасувати, відмовити позивачам у
поділі будинку, а його зустрічний позов
задоволити, представника позивачів за
зустрічним позовом, яка вимоги скарги
не визнала, перевіривши матеріали
справи, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції правильно виходив з того, що
сторони не дійшли згоди про порядок
володіння та користування майном, що є
їх спільною частковою власністю та
виходячи з аріхтектурно-планувальних
характеристик житлового будинку
визначив варіант можливого реального
розподілу будинковолодіння в натурі по
? та 3/4 частках, згідно висновку
проведеної будівельно-технічної
експертизи.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому ЦПК України звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів

Відповідно до ст. ст. 364, 367 ЦК
України кожен із співвласників має
право на виділ його частки майна, що є у
спільній частковій власності в натурі
або його поділ з дотриманням вимог ст.
183 ЦК України.

За відсутності згоди
співвласників про поділ спільного
майна це питання вирішується судом.

Під час вирішення зазначених
спорів суди повинні враховувати
роз'яснення, викладені в постанові
Пленуму Верховного Суду України від 4
жовтня 1991 року № 7 «Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності на
житловий будинок».

Зокрема, виходячи з положень ст. ст. 183,
367 ЦК України, та роз'яснень, викладених
у п. п. 6, 7 зазначеної постанови, виділ
частки в натурі (поділ будинку) може
мати місце за наявності технічної
можливості виділення кожній із сторін
відокремленої частини будинку із
самостійним виходом (квартири), яка
відповідає розміру їх часток у
приватній власності або наявності
технічної можливості переобладнання
будинку в ізольовані квартири.

У тих випадках, коли для поділу
необхідне переобладнання або
перепланування будинку, він
провадиться за наявності на це дозволу
виконавчого комітету місцевої ради (ст.
152 ЖК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_2,
ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на підставі
свідоцтв про право на спадщину за
законом копії яких знаходяться у
матеріалах справи є співвласниками
домоволодіння АДРЕСА_1
Івано-Франківської області, кожен із
співвласників має у спільній частковій
власності по ? частині після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 року батька ОСОБА_8

По справі проведено судову
будівельно-технічну експертизу, якою
запропоновано визначити власнику ?
частки (25%) - 258/1000 або 25,8% частки
домоволодіння, що становить 101084
гривень, власникам ? часток (75%) - 742/1000
або 74, 2% частки домоволодіння, що
становить 303 040 гривень.

За відхилення від ідеальної
частки в будинковолодіння в цілому
власник ? частки (25%) повинен сплатити
власнику ? часток, якому будуть
виділені приміщення грошову
компенсацію в сумі 53 гривні.

Експертом проведено можливий
реальний розподіл будинковолодіння та
земельної ділянки з визначенням частки
кожному співвласнику ураховуючи
побажання сторін за пред'явленими
вимогами, тому у суду першої інстанції
були законні підстави для проведення
реального поділу спільного часткового
майна, виділивши позивачам за основним
позовом майно, що відповідає їхнім
часткам.

На неодноразові запити
апеляційного суду Івано-Франківської
області Надвірнянською міською радою 15
жовтня 2014 року надіслано відповідь, що
питання про надання дозволу на
переобладнання житлового будинку по
АДРЕСА_1 двічі розглядалося на
засіданнях міськвиконкому і рішення
щодо цього не прийнято та зазначено, що
згідно ЗУ «Про регулювання
містобудівної діяльності», дозвіл на
виконання будівельних робіт, в тому
числі на реконструкцію існуючих
будівель та споруд видається органами
державного архітектурно-будівельного
контролю і дане питання слід
вирішувати в судовому порядку згідно
норм цивільного-процесуального
законодавства.

В засіданні апеляційного суду
представником апелянта подано копію
рішення виконавчого комітету
Надвірнянської міської ради від 06
листопада 2014 року про відмову у наданні
дозволу на переобладнання житлового
будинку по АДРЕСА_1.

Колегія суддів, враховуючи
висновок проведеної
будівельно-технічної експертизи про
можливість реального поділу та
переобладнання будинку для окремого
проживання вважає відмову виконавчого
комітету у наданні дозволу на
переобладнання не обґрунтованою.

Колегія суддів вважає, що усі
докази та обставини, на які посилається
апелянт у частині поділу майна були
предметом дослідження та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судом першої інстанції
було дотримано норм матеріального і
процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2 про
стягнення з інших співвласників 40376,14
гривень вартості ремонту та утримання
будинковолодіння, суд першої
інстанції взяв до уваги тільки доводи з
висновку експерта про те, що надані до
справи квитанції та чеки про купівлю
будівельних матеріалів та відсутність
договорів з виконавцями про проведення
ремонтно-будівельних робіт йому не
надані, тому неможливо встановити
вартість основних матеріалів та витрат
на проведення ремонтно-будівельних
робіт.

Однак, колегія суддів вважає, що такі
висновки суду зроблено при неповному
з'ясуванні обставин, що мають значення
для справи, не відповідають обставинам
справи, неправильно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
що є підставою для його скасування в
частині від мови у задоволенні
зустрічних позовних вимог з
ухваленням нового рішення.

Відповідно до ст. 57 ЦПК доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

За змістом ст. 212 ЦПК України, суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Проте з таким висновком суду колегія
суддів не погоджується.

У судовому засіданні представник
апелянта подав рецензію на висновок
судової будівельно-технічної
експертизи по даній справі де
зазначено, що він за порядком складання
не відповідає вимогам положень ЦПК
України та Інструкції «Про призначення
та проведення судових експертиз та
експертних досліджень»

Рецензент одночасно зазначає, що
оформлення висновку
будівель-технічної експертизи у трьох
частинах: вступної, дослідницької та
заключенні відповідає ЦПК України і
п.4.14 відомчої Інструкції.

Колегія суддів вважає, що
оформлення висновку експерта з
порушенням його складання не може бути
визнаний таким, що не підлягає
використанню при розгляді справи,
оскільки висновок щодо оцінки та
порядку розподілу домоволодіння
проведено правильно та у зв'язку з тим,
що поділ майна проводиться у натурі
ніхто не оспорює оцінку майна.

Крім цього, рецензент зазначає, що
оцінював правильність висновку
експерта без виходу на місце та поданих
документів. Експерт у даній справі крім
висновку допитувався у судовому
засіданні та роз'яснив сторонам спірні
питання.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 ЦПК
України висновок експерта для суду не є
обов'язковим і оцінюється судом і
встановлюється за правилами,
встановленими ст.212 цього Кодексу.

Одночасно колегія суддів вважає
правильними доводи апелянта та
висновок рецензента, що відповіді на
поставлені питання виконані експертом
проведено без відповідних досліджень,
зокрема в частині визначення вартості
матеріалів, які були використані при
проведенні ремонту житлового будинку
сторін та вартості будівельних робіт.

Колегія суддів вважає, що
вирішення питання вартості
будівельних матеріалів та виконаних
робіт у спірному будинковолодінні
можна визначити на підставі поданих
апелянтом до матеріалів справи
письмових доказів, зокрема
рахунків-накладних та квитанцій, що є
достатніми доказами для задоволення
позову у цій частині незалежно від
того, що за даними правовідносинами
експертом не надано відповіді.

Досліджуючи питання по
зустрічному позові експерт одночасно
зазначив, що в будинку проведено
наступні ремонтно-будівельні роботи;
встановлено металопластикові вікна на
першому поверсі (7 вікон), замінено
міжкімнатні двері на першому поверсі ( 8
дверей), стіни кухні і ванної кімнати
облицьовані керамічною плиткою (площа
облицьованих стін кухні - 6,5 кв.м, площа
облицьованих стін ванної кімнати - 15,0
кв.м), стелі кухні і ванної кімнати
обшиті пластиковою вагонкою (площа - 10,9
кв.м), в кухні на підлозі настелено
покриття з ламінату (площа - 7,10 кв.м),
встановлено водяне опалення від
індивідуального котла (котел -1 шт.,
радіатори опалення - 7 штук), в кімнаті 1-4
перемурована піч, стіни та стеля в
коридорі обшиті дерев'яною вагонкою
(площа 60,1 кв.м.), в кімнатах першого
поверху проведено ремонт стін і стель.
Тобто, витрати на ремонт будинку
підтверджуються не тільки доводами
позивача по зустрічному позову, а й
експертом, який проводив огляд на
місці.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 10, частин 1, 4 ст.
60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Всупереч вимогам чинного
законодавства суд першої інстанції
неналежно оцінив надані ОСОБА_2 докази
на підтвердження доводів щодо його
витрат, пов'язаних із ремонтом, зокрема
на будівельні матеріали, та виконання
робіт.

На а.с. 32-47 знаходяться видаткові
накладні, квитанції, акри інші платіжні
документи, що підтверджують витрати на
проведені ремонтно- будівельні роботи,
а тому суд першої інстанції
необґрунтовано не взяв до уваги надані
докази.

Відповідачі та їх представник
доказів щодо необґрунтованості
доводів та розрахунків позивача щодо
витрат на утримання та ремонт
спільного будинковолодіння не подали і
фактично протягом усього часу розгляду
справи правильності розрахунку не
заперечували. Усі троє співвласників
не посилались на те, що не давали згоди
на проведення робіт позивачем чи
заперечували у його проведенні чи
необхідності цих робіт для збереження
майна. Крім цього необхідно врахувати,
що згідно висновку експертизи третя
частина робіт та матеріалів які
виконанні за рахунок ОСОБА_2 перейшла у
власність інших співвласників у
вигляді покращених приміщень та
послуг. При цьому, колегія суддів
вважає, що позивачем за зустрічним
позовом були виконані роботи необхідні
для збереження будинку у цілому,
зокрема влаштування опалення,
водопостачання, газопостачання та
збереження тепла. Тому, враховуючи усі
наведені підстави, залишення позивача
без часткового відшкодування буде
несправедливим.

Фактично за висновком експертизи
приміщення у яких проведено ремонтні
роботи передано у власність
відповідачам, тому не може бути
правильною і справедливою відмова йому
у задоволенні вимог відшкодувати
частину вимог кожним відповідачем.

Відповідно до ст. 360 ЦК України
співвласник відповідно до своєї частки
у праві спільної часткової власності
зобов'язаний брати участь у витратах на
управління, утримання та збереження
спільного майна.

При цьому, колегія суддів зазначає, що
ніхто із братів та сестра на час
виконання робіт позивачем протягом
2006-2011 років не заперечували у їх
необхідності та проведенні. Тобто
фактично погоджувались і поставили
питання про реальний поділ з
урахуванням уже виконаних робіт за
рахунок ОСОБА_2

До матеріалів справи апелянтом ОСОБА_2
подано накладні, квитанції та рахунки
про використані будівельні матеріали
та роботи у спірному будинку на суму 19
043,05 гривень. Також позивачем подано
видаткові накладні та рахунок-фактуру
про вартість вікон, дверей, батарей
опалення та інших складових на суму 15 238
гривень, тому позивачем доведено
використання особистих коштів,
використаних для покращення та
утримання спірного спільного будинку
всього на суму 34 281, 05 гривень.
Враховуючи, що кожному з сторін у
справі належить рівна частка у
спільній часткові власності спірно
будинку, частка кожного у витратах
складає по 8570, 26 гривень, тому зазначена
сума підлягає стягненню з кожного з
співвласників на користь ОСОБА_2

У зв'язку з наявністю у справі
зазначених доказів висновок суду
першої інстанції про те, що зустрічний
позов ОСОБА_2 не міг бути задоволений
через те, що він не довів витрати
зазначених коштів саме на ремонт та
утримання будинковолодіння НОМЕР_4 у
поданих накладних, рахунках-фактур,
товарних чеках, не встановлено за якою
адресою, ким та за які кошти проводили
ремонтні роботи є необґрунтованим.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею документально
підтверджені витрати.

Стягуючи із позивача ОСОБА_2 в дохід
держави 2969 гривен судового збору суд не
врахував, що позивачам за основним
позовом присуджено майна на суму 303 093
гривень, тому з врахуванням сплаченого
судового збору 685 гривень, які
повернуті ОСОБА_7 апелянт повинен
сплатити в дохід держави 2345 гривен, а не
2969 гривень як визначив суд першої
інстанції.

У зв'язку з частковим задоволенням
зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 з
кожного з відповідачів на його користь
підлягають відшкодуванню і понесені
судові витрати по 85, 66 гривень.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволити
частково.

Рішення Надвірнянського
районного суду від 19 березня 2014 року в
частині відмови в задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2 та стягнення
з нього судового збору на користь
держави в сумі 2969 гривень скасувати.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_6, ОСОБА_7 ,ОСОБА_4 про стягнення 40
376, 14 гривень вартості ремонту на
утримання будинковолодіння задоволити
частково.

Стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4
на користь ОСОБА_2 по 8570,26 гривень
витрат за утримання будинковолодіння.

Стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4
на користь ОСОБА_2 по 85,66 гривень
судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 2345гривень
судового збору на користь держави.

В решті рішення Надвірнянського
районного суду від 19 березня 2014 року
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:
Р.Й. Матківський

Судді: Я.Ю. Ковалюк

А.І. Шишко