Справа №: 400/1323/14-ц
Провадження № 4-с/400/4/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року

Петрівський районний суд
Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Жушмана О.
М.

при секретарі -
Комишовій С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Петрове
Кіровоградської області справу за
скаргою ОСОБА_1, інтереси якого
представляє ОСОБА_2 на дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Петрівського
районного управління юстиції
Кіровоградської області про визнання
дій неправомірними, скасування
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження,-

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду, мотивуючи
тим, що державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Петрівського районного управління
юстиції Кіровоградської області
ОСОБА_3 12.12.2013 року винесено постанову
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, якою
накладено арешт на все майно, що
належить боржнику ОСОБА_1 за адресою:
смт. Петрове, вулиця Ілліча, квартира
№23, будинок №32, Петрівський район,
Кіровоградська область та заборонено
здійснювати відчуження У вказаній
постанові зазначено, що при
примусовому виконанні виконавчого
листа №400/880/13-ц виданого 09.09.2013 року
Петрівським районним судом
Кіровоградської області, про стягнення
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 судових
витрат в сумі 3 441 гривні, в заяві про
відкриття виконавчого провадження
стягувач просить накласти арешт на
майно боржника. В зв’язку з чим 12.12.2013
року було накладено арешт на все майно,
що належить боржнику ОСОБА_1 за
адресою: смт. Петрове, вулиця Ілліча,
квартира №23, будинок №32, Петрівський
район, Кіровоградська область та
заборонено здійснювати відчуження. Але
з вказаною постановою скаржник не
погоджується і вимушений звернутись
до суду зі скаргою в якій просить
визнати дії відділу державної
виконавчої служби Петрівського
районного управління юстиції
Кіровоградської області,
неправомірними щодо винесення
постанови про арешт майна ОСОБА_1 від
12.12.2013 року та скасувати постанову
державного виконавця про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження, як незаконну та таку
що не відповідає чинному законодавству
і порушує права інших співвласників
майна.

Представник скаржника в судове
засідання не з’явився, але звернувся
до суду з заявою про розгляд скарги без
його участі, скаргу підтримує.

Представник Відділу державної
виконавчої служби Петрівського
районного управління юстиції
Кіровоградської області в судове
засідання не з’явився, але звернувся
до суду з заявою про розгляд скарги без
його участі, в задоволенні скарги
просив відмовити.

Суд дослідивши матеріали справи
вважає, що скарга ге підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України, учасники
виконавчого провадження та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до суду із
скаргою, якщо вважають, що рішенням,
дією або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Як вбачається з копії виконавчого
провадження державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Петрівського районного управління
юстиції Кіровоградської області
ОСОБА_3, за заявою стягувача ОСОБА_4,
12.12.2013 року винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим листом №400/880/13-ц виданого
09.09.2013 року Петрівським районним судом
Кіровоградської області, про стягнення
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 судових
витрат в сумі 3 441 гривні.

12.12.2013 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Петрівського районного управління
юстиції Кіровоградської області
ОСОБА_3, за заявою стягувача накладено
арешт на все майно, що належить
боржнику ОСОБА_1 за адресою: смт.
Петрове, вулиця Ілліча, квартира №23,
будинок №32, Петрівський район,
Кіровоградська область лише в межах
суми боргу та заборонено здійснювати
відчуження.

В своєму заперечені державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Петрівського
районного управління юстиції
Кіровоградської області ОСОБА_3
посилається на те, що, ч.3 ст.19 Закону
України “Про виконавче провадження”
передбачено, що у заяві про відкриття
виконавчого провадження стягував має
право просити державного виконавця
накласти арешт на майно та кошти
боржника та оголосити заборону на його
відчуження. Згідно ч.2 ст.25 Закону
України “Про виконавче провадження”,
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. За заявою стягувача
державний виконавець одночасно з
винесенням постанови про відкриття
виконавчого провадження може накласти
арешт на майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.
Відповідно до ч.5 ст.25 Закону України
“Про виконавче провадження”, копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження надсилаються не пізніше
наступного робочого дня стягувачу та
боржникові. Згідно ч. 4 ст.31 Закону
України “Про виконавче провадження”,
боржник вважається повідомленим про
відкриття виконавчого провадження,
якщо йому надіслано постанову про
відкриття виконавчого провадження за
адресою, зазначеною у виконавчому
документі. Копію постанови про
відкриття виконавчого провадження від
12.12.2013 року було направлено боржнику
ОСОБА_1 12.12.2013 року за адресою, вказаною
у виконавчому документі. Відповідно до
ч. 1 ст. 57 Закону України “Про виконавче
провадження”, арешт майна боржника
застосовується для забезпечення
реального виконання рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 57 Закону України
“Про виконавче провадження”, арешт на
майно боржника може накладатися
державним виконавцем шляхом: винесення
постанови про арешт коштів та інших
цінностей боржника, що знаходяться на
рахунках і вкладах чи на зберіганні у
банках або інших фінансових установах;
винесення постанови про арешт коштів,
що перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження;
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту. Відповідно
до ч. 3 ст. 57 Закону України “Про
виконавче провадження” постановами,
передбаченими частиною другою цієї
статті, може бути накладений арешт у
розмірі суми стягнення з урахуванням
виконавчого збору, витрат, пов’язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів, на все
майно боржника або на окремі предмети.
В зв’язку з тим, що у заяві про
відкриття виконавчого провадження
стягувач ОСОБА_4 просить одночасно з
відкриттям виконавчого провадження
накласти арешт на майно боржника,
державним виконавцем на підставі ч. 2
ст. 25, ст. 57 Закону України “Про
виконавче провадження”, винесено
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, копії якої направлено
органам, що здійснюють реєстрацію
майна та ведуть реєстр заборони на його
відчуження. Відповідно до ч. 3 ст. 57
Закону України “Про виконавче
провадження”, арешт накладено на все
майно боржника у розмірі суми
стягнення з урахуванням виконавчого
збору та витрат, тобто всього на суму 3
810 гривень 42 копійки.. Відповідно до ч. 1
ст. 52 Закону України “Про виконавче
провадження”, звернення стягнення на
майно боржника полягає в його арешті,
вилученні та примусовій реалізації,
тобто звернення стягнення на майно
складається з декількох етапів.

Відповідно до заяви стягувача ОСОБА_4
(а.с. 29), він просив одночасно з
відкриттям виконавчого провадження
накласти арешт на майно боржника, що не
суперечить вимогам ч.3 ст. 19 Закону
України «Про виконавче провадження»,
де зазначено, що у заяві про відкриття
виконавчого провадження щодо
виконання рішення про майнове
стягнення стягувач має право просити
державного виконавця накласти арешт на
майно та кошти боржника та оголосити
заборону на його відчуження.

Постановою державного виконавця від
12.12.2013 року (а.с.37), відкрито виконавче
провадження та копію постанови
направлено боржнику (а.с.38). Постановою
державного виконавця від 12.12.2013 року
(а.с.37), накладено арешт на майно
боржника ОСОБА_1 у межах суми звернення
стягнення: 3810,42 грн., що не суперечить
вимогам ч. 2 ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження», де зазначено,
що за заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Згідно з частинами 1-3 зазначеного
закону арешт майна боржника
застосовується для реального
виконання рішення. Арешт на майно
боржника може накладатися державним
виконавцем шляхом винесення постанови
про арешт майна та оголошення заборони
на його відчуження. Постановами
передбаченими частиною другою цієї
статті, може бути накладений арешт у
розмірі суми стягнення з урахування
судового збору, витрат пов’язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів, на все
майно боржника або на окремі предмети.
Копії постанови, якою накладено арешт
на майно боржника та оголошено
заборону на його відчуження, державний
виконавець надсилає органам, що
здійснюють реєстрацію майна або ведуть
реєстр заборони на його відчуження.

Крім того співвласники квартири
АДРЕСА_1 не зверталися до суду з позовом
про визнання права власності на майно і
про зняття з нього арешту у частині
майна, що не належить ОСОБА_1, як того
вимагає ч.1 ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження»

Виходячи з наведеного суд вважає, що у
задоволенні скарги необхідно
відмовити.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 212, 387 ЦПК
України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Кіровоградської
області через Петрівський районний суд
шляхом подачі в 5-денний строк з дня
проголошення ухвали апеляційної
скарги.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Петрівського
районного
суду
О. Жушман