Провадження № 2/470/292/14
Справа № 470/801/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року
смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд
Миколаївської області в складі:

головуючого: судді Орлової С.Ф.,

при секретарі Михалюк С.І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за заявою
ОСОБА_1 до товариства з обмеженою
відповідальністю "Авто Просто" про
захист прав споживачів та стягнення
коштів,

ВСТАНОВИВ:

31 липня 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідача у якому
зазначив, що 31 грудня 2010 року з метою
придбання легкового автомобіля ЗАЗ
Ланос Д42 М510 уклав з відповідачем угоду
№ 345879 з додатками, предметом якої є
надання учаснику послуг системи Авто
Так, спрямованих на придбання
автомобіля через систему придбання у
групах. Посилаючись на те, що
відповідачем порушуються його права,
як споживача послуг ТОВ «Авто Просто»,
оскільки не повертаються вкладені ним
до системи «Авто Так» кошти у зв'язку із
розірванням угоди, а саме внесені ним
чисті внески, з вирахуванням
відступного у кількості 49 внесків, в
сумі 36382,50 коп.Просив суд стягнути з
позивача 36 382 грн. 50 коп. та неустойку у
розмірі одного відсотка за кожен день
повернення грошей в сумі 16372 грн. 35 коп.,
а всього 52754 грн. 85 коп.

Позивач в судове засідання з'явився,
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі, просив суд їх задовольнити.
Суду пояснив, що на виконання умов
угоди сплатив відповідачу 51 внесок, що
перевищувало 50% вартості автомобіля,
однак право на отримання автомобіля не
отримав, оскільки його черга постійно
відкладалась. У травні 2014 року він
звернувся до відповідача із заявою про
розірвання угоди та повернення у
зв'язку з цим сплачених ним чистих
внесків, однак кошти відповідачем не
повернуті.

Відповідач в судове засіданні не
з'явився, до суду подав заперечення
проти позову у яких просив відмовити
ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог
повністю.

Вислухавши пояснення позивача,
вивчивши заперечення відповідача,
дослідивши докази наявні в матеріалах
цивільної справи, суд доходить
наступного.

Судом встановлено, що 31 грудня 2010 року
між сторонами було укладено угоду №345879
з додатками, предметом якого було
надання послуг системи «Авто Так»
спрямованих на придбання автомобіля у
групах "Авто Так". Згідно умов вказаного
договору відповідач виступає
виконавцем певних послуг по придбанню
автомобіля через механізм надання
Права на автомобіль, а позивач
зобов'язується сплатити плату за
послуги, пов'язані зі вступом до
системи при укладені угоди, сплачувати
плату за послуги, пов'язані з видачею
автомобіля за системою при наданні
такого права, щомісячно сплачувати
повні внески, сплачувати внески зі
страхування автомобіля після
отримання автомобіля, та інші платежі
згідно угоди та додатків до неї ( а.с.14).
Крім цього, того ж дня, між сторонами
було укладено додаткові угоди, з яких
додатки № 1 та 2 відповідно до статті 1
угоди № 345879 є невід'ємними її частинами
( а.с.5-11).

Додатком № 2 визначено загальні умови
програми «АвтоТак», згідно яких
предметом договору є послуги, які
надаються шляхом формування об'єднання
учасників програми «Авто Так» та
створення фонду. Згідно з п.4.1. ст. 4
Додатку № 2 учасник, який належним
чином виконує свої зобов'язання за
угодою, отримує автомобіль через
механізм надання права на отримання
автомобіля, передбаченого угодою. При
цьому відповідно до п.13.2 ст.13 Додатку №
2 учасник уповноважує ТОВ «Авто Просто»
щомісяця здійснювати відрахування у
розмірі 5% від кожного сплаченого
чистого внеску до фонду для повернення
коштів (а.с.5-11).

Відповідно до квитанцій наданих
позивачем, останній за період з 07.02.2011
року по 19.01.2013 року сплатив 51 щомісячний
повний внесок на загальну суму 42 546
грн. 92 коп., з яких 2580 грн. 48 коп. -
вступний внесок, 20183 грн. 75 коп. -
авансовий платіж (що дорівнює 30
щомісячним внескам) та щомісячні
платежі з березня 2011 року по січень 2013
року (а.с.15-22).

Вимогами ч.1 ст.628 ЦК України
передбачено, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно д п.14.1 ст.14 Додатку №2 до
договору сторони домовляються, що
наслідки невиконання зобов'язань за
угодою регулюються умовами угоди, а у
випадках, не передбачених ними,
відповідними нормами чинного
законодавства.

За п.13.1. ст.13 Додатку №2 учасник, який ще
не отримав автомобіль, має право
розірвати Угоду за власним бажанням,
про що має повідомити «АвтоПросто» у
письмовій формі.

Згідно із п.13.3. ст.13 Додатку №2 сума
чистих внесків, що підлягає поверненню
розраховується відповідно до Поточної
ціни автомобіля, дійсної в місяці, коли
такий Учасник повідомив «Авто Просто»
про розірвання Угоди, за вирахуванням
відступного за відмову від угоди у
розмірі двох цілих чистих внесків (
а.с.5-9).

За умовами Додатку № 1 до угоди № 345879
ціна автомобіля, який бажав придбати
позивач на час укладення угоди
становила 71 680 грн., щомісячний чистий
внесок становить 0,8333% від ціни
автомобіля (а.с.11). Протягом дії угоди
позивачем було сплачено 52,961% від
вартості автомобіля дійсної на момент
укладення угоди. 10 травня 2014 року
позивач направив відповідачеві
повідомлення про розірвання угоди та
повернення сплачених коштів, яке було
отримане відповідачем 12.05.2014 року
(а.с.23-24). Станом на травень 2014 року
поточна ціна автомобіля ЗАЗ Ланос Д42
М510 становила 89100 грн. ( а.с.26).

Таким чином, відповідно до п.13.3 ст.13
угоди від 31.12.2010 року позивачу
підлягають поверненню сплачені ним
чисті внески за вирахуванням
відступного за відмову від угоди, у
розмірі двох чистих внесків (1,667%), від
поточної ціни автомобіля станом на
травень 2014 року (89100 грн.) які складають
- 36 382 грн. 50 коп.

Суд вважає безпідставними доводи
відповідача викладенні у запереченні
проти позовних вимог, про те, що угоду
було розірвано ТОВ "Авто Просто" у
лютому 2014 року, оскільки доказів на
підтвердження такого відповідач не
надав.

Також суд не погоджується з
твердженнями відповідача про
недоцільність стягнення коштів за
Угодою, оскільки пунктом 13.4.2. ст.13
Додатку №2 до якої визначено порядок
повернення коштів учаснику, за яким
формуються черги учасників, відповідно
до дати подання заяви про розірвання
угоди, тобто пріоритет надається тому
учаснику, який перший подав заяву про
розірвання угоди.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виканню з настанням цієї події.

На час розгляду справи судом,
відповідачем не було надано належних
та допустимих доказів у підтвердження
наявності черги учасників, яким ТОВ
«Авто Просто» повинно повернути
внески та об'єктивні причини
невиконання зазначеного обов'язку
протягом тривалого часу по відношенню
до позивача.

Відповідно до п.14,1 ст.14 угоди від 31.12.2010
року сторони домовились, що наслідки
невиконання зобов'язань за угодою
регулюються умовами Угоди, а у випадках
не передбачених ними, відповідними
нормами чинного законодавства,
оскільки угодою не передбачено, такої
відповідальності відповідача як
сплата неустойки в разі затримки
повернення коштів за угодою, суд не
вбачає підстав для задоволення вимог
позивача про стягнення з відповідача
неустойки в сумі 16 372 грн. 35 коп.

На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України з
відповідача в дохід держави підлягає
стягненню судовий збір в сумі 363 грн. 82
коп.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215,218 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю "Авто
Просто" про захист прав споживачів та
стягнення коштів - задовольнити
частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Авто Просто" на
користь ОСОБА_1 36 382 ( тридцять шість
тисяч триста вісімдесят дві) грн. 50 коп.
сплачених чистих внесків за угодою №
345879 від 31 грудня 2010 року.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Авто Просто" судовий
збір в розмірі 363 грн. 82 коп. на
розрахунковий рахунок 0065, , одержувач "Управління
державної казначейської служби
України в Березнегуватському районі
Миколаївської області", код 2203001, МФО
826013.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Миколаївської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня його проголошення
апеляційної скарги, а особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
С. Ф. Орлова