Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/4877/14
Головуючий у 1-й інстанції Гнатик Г.Є.
Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької с області у складі:

Головуючого Онищенка Е.А.

Суддів Ломейка В.О.

Кухаря С.В.

При секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 03 жовтня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_3 до
Хортицького відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції, третя
особа: ОСОБА_4 про визнання недійсним
розрахунку заборгованості по
аліментам, покладання зобов'язання про
виконання нового розрахунку,

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Хортицького ВДВС
Запорізького МУЮ, третя особа: ОСОБА_4
про визнання недійсним розрахунку
заборгованості по аліментам,
покладання зобов'язання про виконання
нового розрахунку

В обґрунтування позову зазначав, що
рішенням Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 31.05.2007 року з нього на
користь ОСОБА_4 було стягнуто аліменти
на утримання доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини доходу
та видано виконавчий лист.

03 квітня 2014 року він отримав розрахунок
заборгованості по аліментам за яким
заборгованість по аліментам становить
18 006 грн. 91 коп. З вказаним розрахунком
він не згоден, оскільки у ньому не
враховано платіж за серпень 2011 року у
розмірі 337,43 грн.; не враховано відмітку
Заводського ВДВС, за якою борг станом
на 23.04.2012 року становить 4080 грн., а також
ту обставину, що в оскаржуваному
розрахунку борг на 30.04.2012 року
становить 5439,41 грн.

Крім того було невірно визначено
розмір заборгованості за період з
31.05.2007 року по 07.03.2011 року, оскільки її
розмір повинен був розраховуватись
виходячи із середньої заробітної плати
працівника відповідної кваліфікації
або некваліфікованого працівника для
даної місцевості, а не із середньої
заробітної плати будь-якого
працівника для даної місцевості

Враховуючи вищевикладене просив суд
визнати недійсним розрахунок
заборгованості станом на 31.01.2014 року за
виконавчим листом виданим Хортицьким
районним судом м. Запоріжжя 31.05.2007 року
про стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 аліментів на утримання доньки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3
частини заробітку щомісяця, починаючи
з 26.04.2007 року і до досягнення
повноліття; зобов'язати державного
виконавця Хортицького ВДВС
Запорізького МУЮ здійснити новий
розрахунок заборгованості визначивши
розмір заборгованості за період з
26.04.2007 року по 07.03.2011 року, виходячи із
середньої заробітної плати працівника
відповідної кваліфікації або
некваліфікованого працівника для
даної місцевості, за період з 08.03.2011
року - виходячи з середньої заробітної
плати працівника для даної місцевості,
з урахуванням розміру фактично
сплачених аліментів.

Рішенням Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 03 жовтня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3
подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове про задоволення його
позовних вимог.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд
апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу, якщо встановлює, що
суд першої інстанції постановив
рішення з додержанням вимог
процесуального та матеріального права.

Статтями 10, 60 ЦПК України визначено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно зі ч.1 ст. 57 ЦК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Сторони мають
право обґрунтовувати належність
конкретного доказу для підтвердження
їхніх вимог або заперечень. Суд не бере
до розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з
того, що позивач у відповідності до
ст.ст. 10, 60 ЦПК України як сторона, яка
приймала участь у справі не довів суду
ті обставини, на які він посилався як на
підставу своїх вимог, а саме не довів
невірності розрахунку державного
виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи
оспорювані розрахунки державного
виконавця виконані на підставі наданих
довідок, з урахуванням сум, які боржник
повинен був сплатити та які сплатив.

Висновки суду узгоджують ся з
положеннями статей 194,195 СК України, ст.
74 Закону України про виконавче
провадження та роз'ясненням п.18 ПВСУ №
14 від 26.12.2003 року.

Судова колегія вважає, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини справи, надані
сторонами докази, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права
, які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів
вважає, що рішення суду постановлено з
додержанням вимог закону і підстав для
його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 , 317 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 03 жовтня 2014 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: