Провадження № 2/344/4239/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014
року
м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої – судді          Бабій О.М.

секретаря                     Гречун
Т.Б,

за участі позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Івано-Франківського
міського суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк», Івано-Франківського
регіонального відділення ПАТ
«Брокбізнесбанк» та Уповноваженої
особи Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб на ліквідацію ПАТ
«Брокбізнесбанк» ОСОБА_3 про стягнення
коштів за платіж внесений за навчання
та відшкодування моральної шкоди, –

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з наведеним
позовом до публічного акціонерного
товариства «Брокбізнесбанк»,
Івано-Франківського регіонального
відділення ПАТ «Брокбізнесбанк» та
Уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб про
стягнення коштів за платіж внесений за
навчання та відшкодування моральної
шкоди в загальному розмірі 5 462 грн. 50
коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що позивачем через регіональне
відділення ПАТ «Брокбізнесбанк» було
здійснено операцію, а саме сплачено 4 462
грн. 50 коп. за навчання в Інституті
мистецтв ОСОБА_4 національного
університету імені ОСОБА_5. Проте, у
зв'язку з неплатоспроможністю
відповідача, остатнім не були
переказані вищезазначені грошові
кошти на адресу навчального закладу,
внаслідок чого позивач вимушений був
повторно сплатити кошти за навчання.
Щодо повернення коштів позивач
звернулася з заявою до Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб.
Разом з тим, листом керуючого
Івано-Франківського регіонального
відділення ПАТ «Брокбізнесбанк» було
повідомлено, що на підставі постанови
Правління Національного банку України
від 28 лютого 2014 року № 107 «Про внесення
Публічного акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» до категорії
неплатоспроможних» виконавчою
дирекцією Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб від 28.02.2014 року прийнято
рішення № 9 про запровадження
тимчасової адміністрації та
призначення уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб та
тимчасову адміністрацію в Публічне
акціонерне товариства
«Брокбізнесбанк». Тимчасову
адміністрацію в АТ «Брокбізнесбанк»
запроваджено на три місяці з 03 березня
2014 року по 02 червня 2014 року. Проте, до
теперішнього часу грошових коштів їй
не повернуто. Неналежне виконання
зобов’язання з переказу грошових
коштів на рахунок навчального закладу
спричинило позивачу моральні
страждання, які полягали у
необхідності додатково сплатити кошти
за навчання. А безпідставне
привласнення банком його грошей та
витрачання часу на поновлення
порушеного права стало наслідком
завдання позивачу втрат немайнового
характеру, розмір яких він оцінює в
сумі 1 000 грн.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав в повному обсязі,
просив про їх задоволення.

Представник відповідача ПАТ
«Брокбізнесбанк» в судовому засіданні
проти задоволення позову заперечувала
з підстав наведених в письмових
запереченнях на позовну заяву.
Зазначила, що у банку виникло скрутне
становище, наслідком якого було
прийняття Правлінням Національного
Банку України 28.02.2014 року постанови №
107, якою ПАТ «Брокбізнесбанк» було
віднесено до категорії
неплатоспроможних, а з 03 березня 2014
року введено тимчасову адміністрацію,
на період дії якої задоволення вимог
позивача не допускається. Крім того
посилалась на те, що почалась процедура
ліквідації Банку. З цих підстав просила
у задоволені позову відмовити.

Уповноважена особа Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб на ліквідацію
ПАТ «Брокбізнесбанк» ОСОБА_3 в судове
засідання не з’явився, про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином.

Заслухавши пояснення позивача, думку
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, судом встановлено, що
спір між сторонами виник з приводу
неналежного виконання банком своїх
зобов’язань щодо здійснення
платіжного доручення.

21 лютого 2014 року позивачем через
Івано-Франківське регіональне
відділення ПАТ «Брокбізнесбанк» було
сплачено 4 462 грн. 50 коп. за навчання, що
підтверджується квитанцією № 373.
Отримувач коштів був зазначений ОСОБА_4
(а.с. 12).

Дана проплата ОСОБА_1 була здійснена на
виконання договору про підготовку
фахівця освітньо-кваліфікаційного
рівня «бакалавр» в Інституті мистецтв,
укладеного 01 вересня 2010 року із цим
навчальним закладом (а.с. 7).

Однак, у зв'язку з неплатоспроможністю
відповідача ПАТ «Брокбізнесбанк»,
останнім не були переказані
вищезазначені грошові кошти на рахунок
навчального закладу, внаслідок чого
позивач вимушений був повторно
сплатити кошти за навчання, що
підтверджується копією відповідної
квитанції (а.с. 12).

06 березня 2014 року з метою повернення
коштів позивач звернувся до керуючого
Івано-Франківського регіонального
відділення ПАТ «Брокбізнесбанк», а 26
червня 2014 року до Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб. (а.с. а.с. 6,10)

Листом від 12.03.2014 року позивачу було
повідомлено, що на підставі постанови
Правління Національного банку України
від 28 лютого 2014 року № 107 «Про внесення
Публічного акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» до категорії
неплатоспроможних» виконавчою
дирекцією Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб від 28.02.2014 року прийнято
рішення № 9 про запровадження
тимчасової адміністрації та
призначення уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб та
тимчасову адміністрацію в Публічне
акціонерне товариства
«Брокбізнесбанк».

Тимчасову адміністрацію в АТ
«Брокбізнесбанк» запроваджено на три
місяці з 03 березня 2014 року по 02 червня
2014 року.

Відповідно до п 8.1 ст. 8 Закону України
"Про платіжні системи та переказ коштів
в Україні" банк зобов'язаний виконати
доручення клієнта, що міститься в
розрахунковому документі, який
надійшов протягом операційного часу
банку, в день його надходження. В п. 8.2
цієї статті Закону вказано, що Банк
зобов'язаний виконати доручення
клієнта, яке міститься в документі на
переказ готівки, протягом операційного
часу в день надходження цього
документа до банку. Пункт 8.3 ст. 8 за
порушення строків, встановлених
пунктами 8.1 та 8.2 цієї статті, банк, що
обслуговує платника, несе
відповідальність, передбачену цим
Законом.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 36 Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб", на яку
посилається відповідач - під час
тимчасової адміністрації не
здійснюється задоволення вимог
вкладників та інших кредиторів банку.

В той же час відповідно до вимог п. 5 ч. 6
ст. 36 цього Закону зазначеного закону
обмеження, встановлене пунктом 1
частини п'ятої цієї статті, не
поширюється на зобов'язання банку щодо
здійснення операцій з переказу коштів
фізичних та юридичних осіб, що надійшли
на їхні рахунки, починаючи з наступного
дня після запровадження процедури
тимчасової адміністрації.

Відповідно до ст. 1089 ЦК України за
платіжним дорученням банк
зобов'язується за дорученням платника
за рахунок грошових коштів, що
розміщені на його рахунку у цьому
банку, переказати певну грошову суму на
рахунок визначеної платником особи
(одержувача) у цьому чи в іншому банку у
строк, встановлений законом або
банківськими правилами, якщо інший
строк не передбачений договором або
звичаями ділового обороту. Положення
цього параграфа застосовуються також
до відносин, пов'язаних із
перерахуванням грошових коштів через
банк особою, яка не має рахунка у цьому
банку, якщо інше не встановлено
законом, банківськими правилами або не
випливає із суті відносин.

Відповідно до статті 1091 ЦК України
банк, що прийняв платіжне доручення
платника, повинен перерахувати
відповідну грошову суму банкові
одержувача для її зарахування на
рахунок особи, визначеної у платіжному
дорученні.

За таких обставин, виходячи з
системного змісту вимог ст.ст. 1089, 1091 ЦК
України, п. 5 ч. 6 ст. 36 Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб" - запровадження тимчасової
адміністрації не є підставою до не
виконання доручення клієнта банку про
перерахування коштів на рахунок
юридичної особи, в даному випадку
навчального закладу.

Крім того з матеріалів справи
вбачається, що позивач звернувся до
банку з платіжним дорученням про
перерахування коштів 21.02.2014 року і в
той момент в банку не діяла тимчасова
адміністрація, яка була запроваджена
лише 03 березня 2014 року.

Враховуючи вимоги п 8.1 ст. 8 Закону
України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні", банк
зобов'язаний був перерахувати кошти
позивача в день їх надходження і
підстав до не виконання доручення
клієнта в банку не було.

Отже посилання банку на закон, що не
поширювався на спірні правовідносини
під час їх виникнення, який до того ж не
скасовує обов'язок банку з переказу
коштів фізичних осіб на рахунок
юридичних осіб є безпідставним.

Разом з тим суд вважає, що відкликання
ліцензії, початок процедури ліквідації
Банку, як юридичної особи, не означає,
що юридичну особу вже припинено і що
Банк не повинен виконувати
зобов'язання, що виникли в
правовідносинах, стороною яких є
позивач.

Таким чином, ПАТ «Брокбізнесбанк»
порушив зобов’язання, тим самим
позбавив позивача права вільно
володіти та користуватися належними
йому грошовими коштами, а тому для
поновлення вказаного права слід
стягнути із публічного акціонерного
товариства «Брокбізнесбанк» в користь
ОСОБА_1 4 462 грн. 50 коп. грошових коштів
внесених як оплата за навчання.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Згідно роз'яснень, наданих Пленумом
Верховного Суду України у постанові
від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди»
відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Однак, позивачем суду не доведено факту
спричення відповідачами моральних
страждань чи завдання йому втрат
немайнового характеру, а тому
враховуючи положення ст. 60 ЦПК України,
згідно яких кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу,
суд приходить до переконання про
безпідставність вимог позивача в
частині відшкодування моральної шкоди.

Звертаючись із даним позовом до суду
позивач визначив як відповідачів окрім
публічного акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк», також
Івано-Франківське регіональне
відділення ПАТ «Брокбізнесбанк» та
Уповноважену особу Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб, у зв’язку із чим
він просить суд стягнути з них спірні
кошти в солідарному порядку, оскільки
вважає що усіма трьома відповідачами
було порушено його права, з чим суд
погодитись не може із наступних
підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 30 ЦПК України
сторонами в цивільному процесі є
позивач і відповідач.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України,
позивачем і відповідачем можуть бути
фізичні і юридичні особи.

У відповідності до ст. 23 Закону України
«Про банки і банківську діяльність»
банк має право відкривати
відокремлені підрозділи (філії,
відділення, представництва тощо) на
території України у разі його
відповідності вимогам щодо відкриття
відокремлених підрозділів,
встановленим нормативно-правовими
актами Національного банку України.

Згідно ч. 3 ст. 95 ЦК України філії та
представництва не є юридичними
особами. А ч. 1 ст. 96 ЦК України вказує на
те, що юридична особа самостійно
відповідає за своїми зобов'язаннями.

Таким чином, Івано-Франківське
регіональне відділення ПАТ
«Брокбізнесбанк», як відокремлений
підрозділ юридичної особи не може
відповідати у зобов’язаннях
самостійно від ПАТ «Брокбізнесбанк» та
бути окремим відповідачем по справі.

Також позивачем не доведено яким чином
Уповноваженою особою Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк»
ОСОБА_3 було порушено його права у
спірних правовідносинах з ПАТ
«Брокбізнесбанк».

Враховуючи встановлені обставини, суд
переконується, що Івано-Франківське
регіональне відділення ПАТ
«Брокбізнесбанк» та Уповноважена
особа Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб на ліквідацію ПАТ
«Брокбізнесбанк» ОСОБА_3 не повинні
нести відповідальність за порушене
банком зобов’язання перед позивачем, а
тому в задоволенні позову до цих осіб
слід відмовити.

Виходячи з заявлених позовних вимог,
системного аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, суд дійшов висновку про те, що
позовні вимоги підлягають до
часткового задоволення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Тому судові витрати підлягають
відшкодуванню зі сторони відповідача
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог в дохід держави,
оскільки позивача було звільнено від
їх сплати.

Керуючись ст.ст. 16, 23, 509, 625, 1089, 1091 ЦК
України, ст. 8 Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні", ст.ст. 16, 61, 88, 212-215 ЦПК України,
суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк», Івано-Франківського
регіонального відділення ПАТ
«Брокбізнесбанк» та Уповноваженої
особи Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб на ліквідацію ПАТ
«Брокбізнесбанк» ОСОБА_3 про стягнення
коштів за платіж внесений за навчання
та відшкодування моральної шкоди
задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства «Брокбізнесбанк»,
місцезнаходження якого: м. Київ, вул.
пр-т Перемоги, буд. 41, в
користь ОСОБА_1, який проживає за
адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, корпус №
2АДРЕСА_1, м. Івано-Франківськ,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 — 4462
грн. 50 коп. (чотири тисячі чотириста
шістдесят дві гривні 50 копійок)
грошових коштів внесених як оплата за
навчання.

В задоволенні решти вимог позову
відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства «Брокбізнесбанк»,
місцезнаходження якого: м. Київ, вул.
пр-т Перемоги, буд. 41, в
спеціальний фонд Державного бюджету
України з зарахуванням на рахунок
0002, отримувач коштів УДКСУ у м.
Івано-Франківську Івано-Франківської
обл., код за , банк
отримувача ГУДКС України в
Івано-Франківській області, код банку
отримувача (МФО) 836014, код класифікації
доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ суду
02891693 - 243 гривні 60 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подачі
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Довідка: повний текст рішення
виготовлено 21 листопада 2014 року

Суддя

Бабій О.М.