У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2014 р.
м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд
Вінницької області в складі:

головуючого судді Заярного А.М.,

за участі: секретаря Буга Р.М.,

державного виконавця Шелепової Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Жмеринці подання
державного виконавця відділу ДВС
Жмеринського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження особи (боржника) у
праві виїзду за межі України до
виконання ним своїх зобов’язань,

В С Т А Н О
В И В:

Державний виконавець звернувся в суд з
цим поданням про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України до виконання ним своїх
зобов’язань по сплаті боргу на користь
ВАТ «Державний ощадний банк України» в
розмірі 16123,53 грн. Виконавче
провадження відкрито 05.08.2010 за
виконавчим листом №2-1062/10/0205 від 26.10.2010
виданого Жмеринським міськрайонним
судом.

Подання аргументоване тим, що боржник
борг не сплатив. Згідно отриманих
відомостей в ході здійснення
виконавчого провадження будь-якого
майна належного боржнику, що підлягає
опису, не виявлено. Він ніде не працює,
пенсії та будь-якої соціальної
допомоги не отримує. 18.09.2014 виходом за
місцем проживання боржника (вказаного
у виконавчому листі) встановлено, що
він за вказаною адресою не проживає, а
квартиру продав іншому власнику. 05.06.2013
ухвалою Жмеринського міськрайонного
суду боржника оголошено в розшук.
Згідно повідомлення Управління
державної міграційної служби у
Вінницькій області від 17.03.2014 боржник
документований паспортом громадянина
України для виїзду за кордон, але
термін дії його закінчився 11.01.2012. Але
дана обставина не впливає на його намір
покинути межі України для
працевлаштування за кордоном.

В судовому засіданні державний
виконавець просила задовольнити
подання, надала для огляду виконавче
провадження (номер за ЄДРВП 44284088).

Розглянувши подання та дослідивши
додані до нього документи, а також
матеріали виконавчого провадження, суд
вважає, що подання не підлягає
задоволенню з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу ДВС.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно з ст. 6 ЗУ "Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України", підставами для тимчасового
обмеження у праві виїзду громадян
України за кордон є ухилення боржника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи) - до
виконання зобов'язань.

Право державного виконавця на
звернення з поданням до суду про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон виникає лише у разі ухилення
боржника від виконання, покладених на
нього рішенням суду, зобов'язань, тобто
наявність лише самого зобов'язання не
наділяє державного виконавця правом на
звернення до суду з поданням про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за кордон. Окрім того, факт
ухилення має підтверджуватись
сукупністю доказів, які державний
виконавець повинен зазначити у
поданні. Звернення до суду з таким
поданням не має бути формальним.

Особа, яка має невиконані зобов'язання,
не може вважатися винною в ухиленні,
поки не буде доведено протилежне.
Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК
наявність умислу та обставини, які є
предметом посилання суб'єкта подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України як на підставу його
вимог, підлягають доведенню. Зокрема,
задоволення такого подання можливе
лише за умови "доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов'язання".
Поняття "ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
рішенням" варто розуміти як будь-які
свідомі діяння (дії або бездіяльність)
боржника, спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо) – такої позиції
притримується Верховний Суд України в
узагальненні судової практики щодо
вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України від 01.02.2013.

Згідно повідомлення Управління
державної міграційної служби у
Вінницькій області від 17.03.2014, яке
додане до подання, боржник
документований паспортом громадянина
України для виїзду за кордон, але
термін дії його закінчився 11.01.2012.

Згідно повідомлення
адресно-довідковго бюро, доданого до
подання, боржник ОСОБА_2 зареєстрований
ІНФОРМАЦІЯ_1 в, кв. 22 в м. Жмеринці. Така ж
адреса вказана і у виконавчому листі.

Згідно акту державного виконавця від
19.09.2014, боржник за вищевказаною адресою
не проживає, майна належного йому не
виявлено (виконавче провадження а. 16).

Згідно ухвали Жмеринського
міськрайонного суду від 03.06.2013
вбачається, що боржника оголошено у
розшук (виконавче провадження а. 18),
однак будь-які повідомлення про
результати розшуку боржника чи/або
зверхня із запитами державного
виконавця до Жмеринського РВ УМВС, для
отримання такої інформації, у
виконавчому провадженні відсутні.

Державним виконавцем 17.10.2014 зроблено
запит до Адміністрації державної
прикордонної служби України для
отримання інформації щодо можливого
перетину державного кордону боржником
(виконавче провадження а. 17), однак
відповідь ще не надходила.

Будь-якої інформації (телефонограм,
повісток, пояснень боржника тощо), які б
свідчили про виклик боржника до
державного виконавця та/або ухилення
його від явки на виклик державного
виконавця, у матеріалах виконавчого
провадження не має.

Державним виконавець для виконання
виконавчого провадження здійснює
заходи, передбачені в ст. 11 ЗУ «Про
виконавче провадження» для
примусового виконання рішень.

З огляду на вищезазначене суд
приходить висновку, що це подання, з
яким звернувся до суд державний
виконавець є формальним. У боржника
дійсно існує не погашений борг по
сплаті кредитних коштів перед
стягувачем, однак на підтвердження
доводів, викладених у поданні,
державним виконавцем не надано жодних
доказів, що боржник ухиляється від
виконання покладених на нього
зобов’язань за рішенням суду в
зв’язку з чим має намір виїхати за
кордон, а тому підстав для тимчасово
обмеження боржника у праві виїзду за
кордон немає.

Керуючись ст. 33 Конституції України,
ст.6 ЗУ "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України" від
21.01.1994, ст.ст.209, 210, 292-294, 377-1 ЦПК України
суд,

У Х В А Л
И В:

Подання державного виконавця відділу
ДВС Жмеринського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України до
виконання ним своїх зобов’язань -
залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Вінницької області
через Жмеринський міськрайонний суд
Вінницької області протягом п’яти
днів з дня отримання її копії.

Суддя Жмеринського

міськрайонного суду

ОСОБА_3