Справа № 2403/1282/12
Провадження № 6/715/53/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року
Глибоцький районний суд
Чернівецької області

у складі головуючого
судді                              М
аковійчук Ю.В.,

секретаря судового
засідання
Затолошної Р.В.,

за участю
заявника
ОСОБА_1

представника
заявника
ОСОБА_2

представника заінтересованої
особи                    ОСОБА_3

представника
ДВС
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в заяву ОСОБА_1,
заінтересовані особи ОСОБА_1
Валенитина Василівна, відділ державної
виконавчої служби Глибоцького
районного управління юстиції про
визнання виконавчого листа таким, що не
підлягає виконанню -

В С Т А Н О В И В
:

Заявник звернувся до суду із заявою про
визнання виконавчого листа таким, що не
підлягає виконанню, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що рішенням Глибоцького
районного суду Чернівецької області
від 02 серпня 2012 року вирішено стягувати
з нього на користь ОСОБА_5 аліменти на
утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6
та ОСОБА_7 по 600 грн. щомісячно з 06.07.2012
року до досягнення дітьми повноліття.
Посилається на те, що з серпня 2012 року
по липень 2013 року він сплачував
аліменти добровільно, 22 липня 2013 року
був виданий виконавчий лист, а в серпні
2013 року ОСОБА_5 звернулася до нього з
пропозицією надати їй кошти для
закінчення будівництва в рахунок
сплати аліментів. Він погодився,
сплатив їй кошти, а ОСОБА_5 віддала йому
виконавчий лист. Вказує на те, що 15
липня 2014 року ОСОБА_5 звернулася до
виконавчої служби про відкриття
виконавчого провадження на підставі
виданого дубліката виконавчого листа
від 04 квітня 2014 року. Вважає, що
дублікат виконавчого листа виданий
помилково, а тому просить визнати його
таким, що не підлягає виконанню.

Заявник ОСОБА_1 та його представник
ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені
вимоги підтримали повністю,
посилаючись на обставини, які
викладені в заяві, а також на ту
обставину, що оригінал виконавчого
листа не втрачений, а знаходиться у
боржника, тому просили суд визнати
дублікат виконавчого листа таким, що не
підлягає виконанню.

Представник заінтересованої особи
ОСОБА_3 в судовому засіданні просив
відмовити у задоволення даної зави,
посилаючись на її безпідставність,
надав пояснення, які викладені в
запереченні на заяву.

ОСОБА_5 в судове засідання не
з’явилася, хоча належним чином була
повідомлена про час та місце розгляду
справи, що відповідно до ст. 369 ЦПК
України не є перешкодою для розгляду
даної зави у її відсутність.

Представник ДВС ОСОБА_8 в судовому
засіданні пояснив, що на виконанні у
відділі ДВС перебуває дублікат
виконавчого листа виданий 04.04.2014 року
на підставі якого було відкрито
виконавче провадження, інших
виконавчих листів про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на виконання
не надходило. Так як, виконавчий лист
було пред’явлено до виконання вперше,
тому нарахування по сплаті аліментів
проводилося від дати звернення із
позовом до суду про стягнення
аліментів. Якщо б стягнення аліментів
здійснювалося за повторним зверненням
стягувача, то стягнення аліментів
проводилося б з дати повторного
звернення. Просив вирішити заяву на
погляд суду.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши та оцінивши
матеріали справи, суд вважає що заява
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступних підстав.

У відповідності з положеннями ст.124
Конституції України та ст.14 ЦПК
України, судові рішення, що набрали
чинності, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України.
Невиконання судового рішення є
підставою для відповідальності,
встановленої законом.

Порядок виконання рішення суду
врегульовано як у відповідній главі
ЦПК України так і у Законі України "Про
виконавче провадження", яким
визначаються умови і порядок виконання
рішень судів та інших органів, що
підлягають примусовому виконанню у
разі невиконання їх у добровільному
порядку.

Відповідно до ст.1 названого Закону
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів це сукупність дій і
правовідносин, які виникають після
відкриття виконавчого провадження і
закінчуються із настанням певних
обставин, перелік яких встановлено у
ст.49 цього Закону.

Судом встановлено, що рішенням
Глибоцького районного суду
Чернівецької області від 02 серпня 2012
року вирішено стягувати з ОСОБА_1,
аліменти на користь ОСОБА_5 на
утримання неповнолітніх дітей –
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі по 600 гривень
щомісячно починаючи з 06 липня 2012 року
до досягнення дітьми повноліття.

За заявою ОСОБА_5 22 липня 2013 року судом
було видано виконавчий лист на
виконання вищевказаного рішення суду.
Даний виконавчий лист до виконання не
пред’являвся, а був переданий ОСОБА_5
ОСОБА_1, що підтверджується поясненнями
учасників процесу, а також і тим, що на
даний час він знаходиться у боржника
ОСОБА_1

Як вбачається із матеріалів справи,
зокрема із оглянутих в судовому
засіданні матеріалів виконавчого
провадження, та визнається учасниками
процесу ОСОБА_1 з серпня 2012 року по
липень 2013 року добровільно сплачував
аліменти на утримання своїх
неповнолітніх дітей.

Починаючи з серпня 2013 року останній
перестав сплачувати аліменти. Тому
ОСОБА_5, не маючи оригіналу виконавчого
листа, 04 листопада 2013 року звернулася
до суду із заявою про видачу його
дубліката. 18 листопада 2013 року ухвалою
суду задоволено заяву ОСОБА_5 та 04
квітня 2014 року видано дублікат
виконавчого листа, який 15 липня 2014 року
було звернуто до виконання та на
підставі якого відкрито виконавче
провадження та здійснюється стягнення
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 369 ЦПК
України, виконавчий лист має
відповідати вимогам до виконавчого
документа, встановленим Законом
України «Про виконавче провадження».
Суд, який видав виконавчий лист, може за
заявою стягувача або боржника
виправити помилку, допущену при його
оформленні або видачі, чи визнати
виконавчий лист таким, що не підлягає
виконанню, та стягнути на користь
боржника безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом. Суд
ухвалою вносить виправлення до
виконавчого листа, а у разі якщо його
було видано помилково або якщо
обов'язок боржника відсутній повністю
чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин, суд визнає виконавчий лист
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково.

Тобто, виконавчий лист може бути
визнаний таким, що не підлягає
виконанню, якщо його було видано
помилково або якщо обов'язок боржника
відсутній повністю чи частково у
зв'язку з його припиненням
добровільним виконанням боржником чи
іншою особою або з інших причин.

Під час розгляду даної справи в
судовому засіданні не було здобуто
доказів, які б вказували, що виконавчий
лист був виданий помилково, або про те,
що обов’язок боржника відсутній
повністю або частково.

Необґрунтованим на думку у суду є
посилання заявника та його
представника на те, що дублікат
виконавчого листа виданий помилково,
так як його оригінал є у боржника. При
цьому суд виходить із того, що при
вирішенні питання про видачу дублікату
суд повинен пересвідчитися лише в тому,
що виконавчий лист втрачено. На час
розгляду питання про видачу дубліката
виконавчого листа його оригінал у
стягувача був відсутній, він перебував
у боржника, а також за ним не
проводилося стягнення органами ДВС.
Крім того, ухвала про видачу дубліката
виконавчого листа від 18 листопада 2014
року ніким не оскаржувалася та є чинною
на даний час.

Крім того, відповідно до ст. 19 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавче провадження може бути
відкрите тільки на підставі заяви
стягувача чи його представника.
Знаходження виконавчого листа у
боржника перешкоджає стягувачу,
зокрема ОСОБА_5, реалізувати своє право
на примусове виконання рішення суду
про стягнення аліментів.

Суд відхиляє посилання заявника на ту
обставину, що в нього відсутній
обов’язок по сплаті аліментів, так як
він надав кошти для закінчення
будівництва в рахунок сплати
аліментів, як безпідставні. Так,
виходячи із аналізу ст. ст. 188 - 190 СК
України підставою для припинення
обов’язку утримувати дитину є, або
якщо дохід дитини набагато перевищує
дохід кожного з них і забезпечує
повністю її потреби, при цьому має бути
рішення суду про це, або між батьками
має бути нотаріально посвідчений
договір про сплату аліментів, або ж
нотаріально посвідчений договір про
припинення права на аліменти для
дитини у зв’язку із передачею права
власності на нерухоме майно. Надання
коштів для закінчення будівництва в
рахунок сплати аліментів не може
розглядатися як підстава для
припинення сплачувати аліменти на
утримання неповнолітніх дітей. При
цьому заявник в судовому засіданні
вказував на те, що він надав 500 доларів
США своїй колишній дружині, хоча дані
обставини нічим не підтверджуються.

З огляду на викладене, суд не вбачає
підстав для визнання виконавчого листа
таким, що не підлягає виконанню.

На підставі наведеного, керуючись ст.369,
293 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1,
заінтересовані особи ОСОБА_1
Валенитина Василівна, відділ державної
виконавчої служби Глибоцького
районного управління юстиції про
визнання виконавчого листа таким, що не
підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку на її
оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається до апеляційного суду
Чернівецької області через Глибоцький
районний суд протягом 5 днів з дня її
проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом 5
днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя/підпис

Оригінал ухвали зберігається в
цивільній справі за № 6/715/53/14,
провадження №6/2403/1282/12 у Глибоцькому
районному суді Чернівецької області.

Ухвала не набрала законної сили.

ВІРНО:

Суддя Глибоцького районного суду
Ю.В. Маковійчук

ОСОБА_9 Затолошна