Справа № 456/4189/14-ц
Провадження № 2/456/2012/2014
РІШЕННЯ

іменем України

18 листопада 2014 року
Стрийський міськрайонний
суд Львівської області

в складі:          головуючого -
судді           Гулкевича О. В.

при
секретарі
Кулешник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Стрию
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка діє у своїх
інтересах та в інтересах
неповнолітніх: ОСОБА_2, ОСОБА_4 про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

позивачка звернулася до відповідачів з
позовом про визначення додаткового
строку тривалістю 3 місяці для подання
заяви про прийняття спадщини за
законом після смерті сина - ОСОБА_5, який
помер 09.02.2013р.

В обґрунтування покликалися на те, що
відповідачка ОСОБА_3 є дружиною сина, а
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 - його діти. Син до часу
смерті проживав із сім'єю та був
зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті сина відкрилася спадщина
на спадкове майно - 1/6 частину житлового
будинку, розташованого в с.Лисятичі
СТрийського району, по вул. Кухара,16, що
належала сину на підставі свідоцтва
про право власності на житловий
будинок серії АА № 003106 від 30.08. 2000р.

За життя син заповіту не склав. Вони –
сторони є спадкоємцями першої черги за
законом. В жовтні 2014р. вони звернулися
до державного нотаріуса з приводу
оформлення спадщини. Однак, нотаріус
відмовив у прийнятті заяви про
прийняття спадщини, оскільки вони
пропустили визначений законодавством
строк подачі такої заяви.

Зазначений строк пропущений ними з
поважних причин, оскільки раптова
смерть сина вибила їх з нормального
ритму життя і вони до цього часу не
можуть оговтатися від пережитого.
Позивачка ОСОБА_2 є інвалідом третьої
групи загального захворювання, що
підтверджується довідкою
психіатричної МСЕК №2, серії 10 ААБ №
156365. З 1981р. по даний час вона
знаходиться під спостереженням та на
лікуванні в консультативній
поліклініці Комунального закладу
«Львівська обласна клінічна
психіатрична лікарня» у зв'язку з
розладами зі сторони центральної
нервової системи, тривалий період
приймає підтримуюче лікування, що
підтверджується довідкою, виданою КЗ
«ЛОКПЛ» від 23.05.2014р. На час смерті сина
перебувала та в даний час перебуває на
лікуванні.

Окрім цього є ще один син - ОСОБА_6
09.11.1992р. народження є інвалід третьої
групи з дитинства, який переніс гострий
вірусний енцефаліт, з
пірамідно-мозочковою недостатністю,
епісиндромом, гіпертензійним
синдромом, антено-невротичним
синдромом. Цим сином опікується
позивач ОСОБА_1

В судовому засіданні позивачі та їхній
представник-адвокат ОСОБА_7 підтримали
позовні вимоги, покликаючись на
викладені в позовній заяві обставини.

Представник відповідача ОСОБА_8 позов
заперечив, оскільки вважав, що
позивачами не надано переконливих
доказів на підтвердження поважності
причин пропуску ними строк для подання
нотаріусу заяв про прийняття спадщини
після смерті сина. Представлені
позивачкою ОСОБА_2 довідки про стан
здоров’я та виписки з історії хвороби
не підтверджують її перебування на
стаціонарному лікуванні протягом
шести місяців, визначених
законодавством для звернення у
нотконтору із заявою про прийняття
спадщини. Незважаючи на те, що
позивачка ОСОБА_2 страждає розладами
центральної нервової системи, вона є
дієздатною, неодноразово бувала в
м.Стрий, тому мала змогу звернутися до
нотаріуса із відповідною заявою.
Позивач ОСОБА_1 працює водієм, тому
також мав можливість належним чином
прийняти спадщину після смерті сина.

Заслухавши сторін, свідка, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
не підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5, який
помер 09.02.2013р., на підставі виданого
Стрийським МБТІ свідоцтва про право
власності на житловий будинок серії АА
№ 003106 від 30.08.2000р., був власником 1/6
частини житлового будинку,
розташованого в с.Лисятичі Стрийського
району, по вул. Кухара,16 (а.с.11).

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 – батьки
ОСОБА_5, які є співвласниками
зазначеного житлового будинку в
с.Лисятичі Стрийського району,
вул.Кухара,16 та проживають у ньому
(а.чс.21).

ОСОБА_3 та неповнолітні ОСОБА_2 і ОСОБА_4
– дружина та діти ОСОБА_5

В силу вимог ст.1261 ЦК України всі
зазначені особи є спадкоємцями першої
черги за законом після смерті ОСОБА_5

На момент смерті ОСОБА_5 разом з ним
проживали та були зареєстровані за
адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 лише дружина та
діти (а.с.73).

Цей факт визнається позивачами, які на
момент смерті сина ОСОБА_5 проживали в
іншому місці за адресою: с.Лисятичі
Стрийського району, вул. Кухара,16.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 ЦК України,
він не заявив про відмову від неї (ч.3
ст.1268 ЦК).

Відповідно до вимог ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270
ЦК України, спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати до нотаріуса
заяву про прийняття спадщини в
шестимісячний строк з часу відкриття
спадщини.

Якщо спадкоємець протягом вказаного
строку не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її (ч.1 ст.1272 ЦК).

Позивачі заяв про прийняття спадщини
після смерті сина нотаріусу за місцем
відкриття спадщини у встановлений
законом строк не подавали, що
підтверджується листом Стрийської
держнотконтори від 17.10.2014р. за №1745/01-24,
згідно з яким їм відмовлено у прийнятті
заяви про прийняття спадщини після
смерті 09.02.2013р. сина ОСОБА_5 у зв’язку з
пропуском встановленого ст.1272 ЦК
України шестимісячного строку для
подання такої заяви.

Таким чином, в силу вимог ч.1 ст.1272 ЦК
України, позивачі вважаються таким, що
не прийняли спадщину після смерті сина.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Поважними можуть бути визнані причини,
які б були пов’язані з об’єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення дій,
пов’язаних із поданням заяви до
нотаріуса про прийняття спадщини.
Юридична необізнаність спадкоємця
щодо строку та порядку прийняття
спадщини не може бути визнана поважною
причиною.

Відповідно до ст.55 Конституції України
та положень ст.ст.3, 11, 15, 59, 60 ЦПК України
кожна особа має право в порядку
встановленому цим Кодексом звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Розгляд цивільних
справ здійснюється не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. При цьому
кожна із сторін самостійно, на власний
розсуд розпоряджається своїми правами
й зобов’язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Доказами в розумінні ст.57
ЦПК України є будь - які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їх представників,
допитаних як свідків, показань свідків,
письмових доказів, речових доказів,
зокрема звуко- і відеозаписів,
висновків експертів.

Матеріалами справи доведено, що
позивачка ОСОБА_2 1961р. народження з
24.06.1981р. по даний час знаходиться під
спостереженням та на лікуванні в
консультативній поліклініці КЗ
«ЛОКПЛ» у зв’язку з розладами зі
сторони центральної нервової системи;
неодноразово лікувалася з цього
приводу в зазначеному закладі; є
інвалідом третьої групи загального
захворювання (а.с.12-20). Доказів, які б
підтверджували перебування позивачки
ОСОБА_2 на стаціонарному лікуванні
протягом шести місяців після смерті
сина ОСОБА_5 позивачами не надано.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що позивачі є
її батьками, покійний ОСОБА_5 був її
братом. Після смерті останнього мати
перебувала в шоковому стані та під дією
ліків; неодноразово лікувалася
стаціонарно в м. Львів; на даний час
приймає антидепресанти. Окрім цього на
їхньому утриманні є також бабуся
87-річного віку, яка потребує
стороннього догляду. Батько ОСОБА_1
працює. Не заперечила, що мати
неодноразово з лютого 2013р. їздила по
власних потребах в м. Стрий.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
вказані позивачами в обґрунтування
вимоги про визначення їм додаткового
строку для прийняття спадщини після
смерті сина причини, з яких ними було
пропущено цей строк, не підтверджені
належними та допустимими доказами, а
відтак не можуть бути визнані судом
поважними.

У відповідності до ст.ст.15, 16 ЦК України,
тільки порушене, невизнане або
оспорюване право особи підлягає
захисту у встановлений законом спосіб.

Враховуючи відсутність причин
пропуску позивачами строку для подання
нотаріусу заяви про прийняття спадщини
після смерті сина, які можна було б
визнати поважними, правових підстав
для задоволення вимоги позивачів про
визначення їм додаткового строку для
прийняття спадщини суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 10,60,209,212-215,218 ЦПК
України, ч.3 ст.1272 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка діє у своїх
інтересах та в інтересах
неповнолітніх: ОСОБА_2, ОСОБА_4 про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини.

На рішення суду може бути
подано апеляційну скаргу до
Апеляційного суду Львівської області
позивачкою - протягом 10 днів з дня його
проголошення через Стрийський
міськрайонний суд.

Головуючий-суддя           ОСОБА_10