УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2014 р. Київський
районний суд м. Харкова у складі:

головуючого – судді Якуші Н.В.

при секретарі – Пічугіній А.Г.

розглянувши заяву представника
позивача ОСОБА_1 про забезпечення
позову по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про розірвання шлюбу,
стягнення аліментів, розподіл
спільного сумісного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Київського
районного суду м. Харкова знаходиться
цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, про розірвання шлюбу, стягнення
аліментів, розподіл спільного
сумісного майна подружжя, а саме
легкового автомобіля марки NISSAN X TRAIL 2006
року випуску, д.н.з АХ 9350 СР.

12.11.2014 року у провадження суду
надійшла заява представника ОСОБА_1 про
забезпечення позову шляхом накладення
заборони на відчужування легкового
автомобіля марки NISSAN X TRAIL 2006 року
випуску, д.н.з АХ 9350 СР, у зв’язку з тим,
що домовленості про добровільний поділ
спірного майна між позивачем та
відповідачем не досягнуто, автомобіль
зареєстровано на ім’я відповідача,
який в свою чергу може ним
розпорядитися, що в подальшому
ускладнить або зробить неможливим
виконання рішення по даній справі.

Вирішуючи клопотання про
забезпечення позову, суд виходить з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України
заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити, чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до вимог п. 4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 22
грудня 2006 року №9 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ про забезпечення
позову» суддя, розглядаючи заяву про
забезпечення позову, має з урахуванням
доказів, наданих позивачем,
пересвідчитися, зокрема, що між
сторонами дійсно виник спір, що існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у
провадженні якого знаходиться справа,
заходів щодо охорони
матеріально-правових інтересів
позивача проти несумлінних дій
відповідача (який може сховати майно,
продати знищити або знецінити його), що
гарантує реальне виконання позитивно
прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш
за все, проти несумлінних дій
відповідача, який за час розгляду
справи може приховати майно, продати,
знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є
обґрунтоване припущення заявника, що
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Таким чином, керуючись наведеними
нормами цивільного процесуального
законодавства та враховуючи
роз'яснення Верховного Суду України,
при вирішенні питання про забезпечення
позову суд має здійснити оцінку
обґрунтованості доводів позивача щодо
необхідності вжиття заходів
забезпечення позову з урахуванням
розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову; забезпечення
збалансованості інтересів сторін, а
також інших учасників судового
процесу; наявності зв'язку між
конкретним заходом забезпечення
позову і предметом позовної вимоги,
зокрема, чи спроможний такий захід
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову; імовірності утруднення
виконання або невиконання рішення суду
в разі невжиття таких заходів;
запобігання порушенню у зв'язку із
вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу.

Згідно зі статтею 152 ЦПК України, позов
забезпечується, зокрема, накладанням
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачу і знаходяться у
нього або в інших осіб, забороною
вчиняти певні дії.

З матеріалів справи вбачається, що
позовні вимоги позивача стосуються
поділу спільного сумісного майна
подружжя, а саме автомобіля марки NISSAN X
TRAIL 2006 року випуску, д.н.з АХ 9350 СР.

Отже, виходячи з об’єкту, на який
позивач просить накласти арешт та
доказів того, що це майно на теперішній
час належить саме відповідачу та з
огляду розмір позовних вимог, суд,
дослідивши матеріали справи приходить
до висновку, що клопотання позивача
підлягає задоволенню оскільки
невжиття заходів забезпечення може
утруднити, чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись
п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22 грудня 2006 року №9 «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ про
забезпечення позову» , ст.ст. 151-153 ЦПК
України, суд –

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про
забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про
розірвання шлюбу, стягнення аліментів,
розподіл спільного сумісного майна
подружжя - задовольнити.

Накласти заборону на
відчуження легкового автомобіля марки
NISSAN X TRAIL 2006 року випуску , колір чорний,
державний номерний знак НОМЕР_1, що
належать ОСОБА_3 на підставі свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу
серії САО238350.

Копію ухвали для виконання
направити до Державного пдприємства "
Інформаційний центр" , управління
Державної автомобільної інспекції в
Харківській області.

Копію ухвали суду після її
виконання направити ОСОБА_3.

Ухвалу може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Харківської області через
Київський районний суд м. Харкова суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 5 днів з дня отримання її
копії.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо її не було
подано, а у разі її подання - після
розгляду справи апеляційним судом,
якщо її не скасовано судом апеляційної
інстанції.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її
виконання, а також не перешкоджає
подальшому розгляду справи.

Суддя Київського районного суду м.
Харкова Н.В. Якуша