Справа №406/3142/2012
Провадження №2/173/293/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 р. Верхньодніпровський
районний суд Дніпропетровської
області

у складі:

головуючого судді Трофимової Н.А.

при секретареві Зубачевській О.А.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, піклувальник
неповнолітнього: ОСОБА_3, про стягнення
збитків, -

В С Т А Н О В И В:

28.11.2012 року позивач звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, піклувальник
неповнолітнього ОСОБА_3, про стягнення
збитків. Позовні вимоги мотивовані тим,
що 22.08.2011р. вона уклала з ОСОБА_4 усний
попередній договір купівлі-продажу
квартири, на що та написала їй розписку
про отримання від позивачки частину
грошей за відчужувану квартиру в сумі
24000 грн. В розписці також було зазначено
основні умови майбутнього договору,
зазначена загальна ціна квартири 6300
дол. США та строк, в який вони повинні
були укласти нотаріально договір
купівлі-продажу квартири - 18.11.2011р. та
вона повинна була розрахуватися за
квартиру. У встановлений строк ОСОБА_4
не виконала своїх зобов'язань. 12.01.2012р.
вона написала листа ОСОБА_4 з проханням
повернути їй гроші, але кошти їй не були
повернуті і ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_4
померла. Після смерті ОСОБА_4 її син -
відповідач звернувся до нот контори з
заявою про прийняття спадщини і 02.11.2012р.
він отримав у спадщину квартиру. Після
чого відповідач почав вимагати
звільнити квартиру від речей та
віддати йому ключі. Вона прохала його
повернути їй кошти в сумі 24000 грн., але
він не повернув, на підставі чого
просить стягнути з відповідача збитки
в сумі 24000 грн., та судовий збір в сумі 240
грн. та 250 грн. витрати на допомогу
адвоката.

Заявою від 17.08.2013р. позивач змінив
позовні вимоги та просив суд стягнути з
відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь позивача кошти у сумі 24000грн.,
сплачені його матері - ОСОБА_5 за
відчужувану квартиру АДРЕСА_1, стягнути
з відповідача на користь позивача
понесені позивачем витрати, а саме:
сплачений судовий збір в сумі 240 гривен,
витрати на правову допомогу адвоката
при складані позовної заяви в сумі 250
грн. (а.с. 32-33).

В судове засідання позивач не
з'явився про час, день та місце судового
засідання повідомлений належним чином.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив їх
задовольнити з підстав, зазначених в
позовній заяві. Додатково суду
пояснив, що його довірителька
проживала в одному населеному пункті -
с. Дніпровському з померлою ОСОБА_4, яке
є невеликим, тому про смерть ОСОБА_4
позивачка дізналася майже одразу.
Підтвердив, що позивачка після смерті
ОСОБА_4 з вимогами про повернення
грошей не зверталася, а ні до
відповідача - ОСОБА_2, а ні до
нотаріальної контори. Зазначає, що
вимога до відповідача була зроблена у
вигляді звернення позивача до суду з
позовом. Вважає, що у відповідача перед
позивачем виникли договірні
зобов'язання щодо повернення грошей,
які були передані за життя матері
відповідача.

Відповідач - ОСОБА_2, в судове
засідання з'явився, позовні вимоги не
визнав в повному обсязі та просив
відмовити в задоволенні позову. Суду
пояснив, що будь-яких грошей після
смерті матері йому не передавалася та
не залишилося.

Піклувальник неповнолітнього - ОСОБА_3,
в судове засідання з'явилася, позов не
визнала в повному обсязі та просила
відмовити в його задоволенні. Надалі в
судове засідання не з'являлася, про
день, час та місце судового засідання
повідомлена належним чином.

Представник відповідача в судове
засідання з'явився, позовні вимоги не
визнав в повному обсязі та просив
відмовити в задоволенні позову. Суду
пояснив, що відповідач залишився
сиротою та квартира, яка залишилася у
спадок, є єдиним його власним житлом.
Також зазначав, що відповідач не має
такої суми грошей, що просить стягнути
позивач. Підтвердив, що позивач не
звертався до відповідача з вимогою про
сплату грошових коштів, переданих за
життя матері відповідача.

Свідок ОСОБА_6, суду показала, що вона
була присутньою при передачі ОСОБА_1
грошей ОСОБА_4, про що була складена
розписка в якій розписався також
свідок. Також розписку підписали самі
ОСОБА_1, ОСОБА_4 та іншій свідок.
Зазначала, що ОСОБА_4 перераховувала
при свідках гроші та це була сума у
розмірі 15650 грн.

Свідко ОСОБА_7, суду показала, що вона
також була присутньою при передачі
ОСОБА_1 грошей ОСОБА_4. В їх присутністю
було передано 15650 грн., про що була
написана розписка, де усі учасники
розписалися. Грошові кошти
передавалися у якості попередньої
оплати за квартиру, яка належала ОСОБА_4

Заслухавши представника позивача,
відповідача, піклувальника
відповідача, представника відповідача,
свідків, вивчивши матеріали справи та
дослідивши докази в їх сукупності, суд
прийшов до висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що відповідно до
копії Розписки від 22 серпня 2011 року
ОСОБА_4 передає квартиру за адресою :
АДРЕСА_2, за 6300 доларів (шість тисяч
триста доларів), ОСОБА_1. Із них бере
передоплату (8300 - вісім тисяч триста
п'ятдесят гривень), отримує на руки 15650
гривень (п'ятнадцять тисяч шістсот
п'ятдесят гривен). Зобов'язується
здійснити до 18.11.11р. угоду. Угода
здійснилася у присутності двох
свідків: ОСОБА_7 та ОСОБА_6. Розписка
підписана ОСОБА_4, ОСОБА_1 та
вищевказаними свідками (а.с.4).

Після укладання вищезазначеної
розписки ОСОБА_4 передала ОСОБА_1 ключі
від квартири, та остання передала
квартиру в оренду ОСОБА_8, що
встановлено Рішенням
Верхньодніпровського районного суду
від 13 вересня 2013 року, та не підлягає
доведенню в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України
(а.с.55-59).

Як убачається із змісту позовної заяви
та не заперечується учасниками
процесу, між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 будь-яких
нотаріально посвідчених договорів не
укладалося.

12 січня 2012 року ОСОБА_1 направила на
адресу ОСОБА_4 вимогу про повернення
раніше переданих грошей у сумі 240200 грн.
в десятиденний термін, а саме з 15 по 25
січня 2012 року в зв'язку з втратою
юридичної сили усного договору
купівлі-продажу квартири (а.с. 6).

Зазначену вимогу ОСОБА_4 отримала 18
січня 2012 року, що підтверджується
копією рекомендованого повідомлення
про вручення поштового відправлення
(а.с. 5).

В силу ст. 210, 640 ЦК України (в редакції,
що діяла на момент складання розписки),
договір, який підлягає нотаріальному
посвідченню або державній реєстрації,
є укладеним з моменту його
нотаріального посвідчення або
державної реєстрації, а в разі
необхідності і нотаріального
посвідчення, і державної реєстрації - з
моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації, крім договорів
купівлі-продажу майна, що перебуває в
податковій заставі.

Враховуючи, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_1,
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 нотаріально не посвідчувався
та не проходив державну реєстрацію,
тому в силу ст.ст. 210, 640, 657 ЦК України,
вважається не укладеним, відповідно не
породжує цивільні права та обов'язки,
що випливають із зобов'язань з
купівлі-продажу.

08 березня 2012 року ОСОБА_4 померла, про що
в Книзі реєстрації смертей 12 березня 2012
року зроблено відповідний актовий
запис за №28, що підтверджується копією
Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1,
виданим 12 березня 2012 виконавчим
комітетом Дніпровської селищної ради
Верхньодніпровського району (а.с.54).

Відповідач є рідним сином померлої
ОСОБА_4 та на момент смерті був не
повнолітнім в зв'язку з чим
Розпорядженням голови
Верхньодніпровської районної
адміністрації від 21.03.2012р. за №Р-111 та
Розпорядженням голови
Верхньодніпровської районної
адміністрації від 17.09.2012р. за №Р-385
неповнолітньому ОСОБА_2 встановлений
статус дитини-сироти та призначений
піклувальник - ОСОБА_9 (а.с.51-53).

Після смерті ОСОБА_4, спадщину, яка
складалася із квартири під номером
АДРЕСА_1, прийняв неповнолітній ОСОБА_2,
про що свідчить копія Свідоцтва про
право на спадщину за законом від
02.11.2012р. виданого державним нотаріусом
Верхньодніпровської державної
нотаріальної контори
Дніпропетровської області Малашовою
Г.В. (а.с.47).

Відповідно до ст.ст. 1216, 1220, 1221 ЦК
України, спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадщина
відкривається внаслідок смерті особи
або оголошення її померлою. Часом
відкриття спадщини є день смерті особи
або день, з якого вона оголошується
померлою (частина третя статті 46 цього
Кодексу). Місцем відкриття спадщини є
останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно зі ч.2, ч.4 ст.1281 ЦК України,
кредиторові спадкодавця належить
протягом шести місяців від дня, коли
він дізнався або міг дізнатися про
відкриття спадщини, пред'явити свої
вимоги до спадкоємців, які прийняли
спадщину, незалежно від настання
строку вимоги. Кредитор спадкодавця,
який не пред'явив вимоги до
спадкоємців, що прийняли спадщину, у
строки, встановлені частинами другою і
третьою цієї статті, позбавляється
права вимоги.

В силу ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позивачем вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Як убачається із пояснень представника
позивача та не оспорюється іншими
учасниками процесу, до звернення
позиваки до суду -28.11.2012 року вона не
зверталася до відповідача з вимогою
про повернення грошей, тобто позивачка
не пред'являла вимоги до спадкоємця, у
строки, встановлені ст. 1281 ЦК України,
тому позбавляється права вимоги.

Крім того, суд не погоджується з
доводами представника позивача про
виникнення у спадкодавця перед
позивачем договірних зобов'язань, які
відповідач спадкував після смерті
матері, оскільки, як встановлено судом,
договір купівля-продажу квартири між
спадкодавцем та позивачем не
укладався, тому відсутні договірні
зобов'язання, відповідно вони також не
можуть бути предметом спадкування.

За такими обставинами позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 214-215, 217-218
ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
піклувальник неповнолітнього: ОСОБА_3,
про стягнення збитків, - відмовити в
повному обсязі.

Вступну та резолютивну частини рішення
проголошено 13.02.2014р., повний текст
рішення буде виготовлено 18.02.2014р.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Верхньодніпровський
районний суд Дніпропетровської
області в 10-денний строк з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Н.А. Трофимова