Справа № 570/4388/14-ц
Номер провадження 2/570/1551/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2014 року

Рівненський районний суд Рівненської
області

в особі головуючої судді
Кушнір Н.В.

при секретарі судового засідання
Бардабуш В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в приміщенні
Рівненського районного суду
Рівненської області ( м.Рівне
вул.П.Могили 24 ) цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу,

в с т а н о в и в :

у поданій до суду позовній заяві ОСОБА_1
просить стягнути з ОСОБА_2 як борг 15 000
доларів США, що згідно офіційного курсу
становить 204 086 грн. 66 коп.

В обгрунтування своїх вимог
покликається на те, що 20 червня 2013 року
між сторонами укладений договір
позики, який підтверджується
розпискою, на суму 15 000 доларів США з
терміном повернення грошей до 20 червня
2014 року. Договір не виконано боржником
до цього часу, що примусило позивача
звернутися з позовом до суду.

У поданих до суду заявах сторони
просять справу слухати у їх
відсутність, представник позивача
позов підтримує повністю, відповідач
позов визнає повністю. Така сукупність
обставин, на думку суду, не є перешкодою
для розгляду справи у їх відсутність,
оскільки в матеріалах справи достатньо
доказів про правовідносини сторін і
немає необхідності заслуховувати їх
особисті пояснення з приводу спору.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов
до таких висновків.

Відповідно до ст.ст.10,11,60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, а тому
кожна з них повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, 20
червня 2013 року між позивачем та
відповідачем укладений договір позики
в сумі 15 000 доларів США, що згідно
офіційного курсу на даний час
становить 204 086 грн. 66 коп., із строком
повернення 20 червня 2014 року.

Факт вчинення зобов'язання
підтверджено написаною відповідачем
розпискою. За своєю суттю розписка про
отримання в борг грошових коштів є
документом, який видається боржником
кредитору за договором позики,
підтверджуючи як його укладення, так і
умови договору, а також засвідчуючи
отримання боржником від кредитора
певної грошової суми або речей.

Після закінчення терміну повернення
грошей позивач неодноразово звертався
до відповідача з вимогою повернути
гроші, однак в добровільному порядку
він відмовився це зробити. У відповіді
на письмову вимогу кредитора боржник,
не заперечуючи факту та розміру боргу,
зобов"язується його повернути після
продажу належної йому квартири.

Згідно ст.509 ЦК України зобов’язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов’язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов’язку.

Ст.526 ЦК України передбачає, що
зобов’язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальнику) грошові
кошти або інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передачі грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Проте взятих на себе зобов'язань
відповідача не виконав та борг не
повернув. Тобто правовідносини, що
виникли між сторонами у справі на
підставі даної розписки є такими, що
випливають з договору позики.
Відповідачем вказане грошове
зобов'язання перед позивачем належним
чином не виконано, оскільки належні
докази про це відсутні. Оригінал
розписки знаходиться у позивача, що
підтверджує факт неповернення боргу.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про наявність боргових правовідносин
між сторонами, про розмір боргу та про
доведеність та обґрунтованість
позовних вимог.

Разом з тим, суд вважає, що позов
необхідно задоволити частково. Згідно
поданої розписки відповідач отримав у
позивача грошові кошти в розмірі 15 000
доларів США по курсу 8 грн. 20 коп. за
долар США, що відповідає 123 000 грн., тому
саме дана сума підлягає стягненню.

На підставі ст.88 ЦПК України з
відповідача також підлягає до
часткового стягнення на користь
позивача сплачені судові витрати у
виді судового збору у розмірі 1 230 грн. 00
коп., разом з тим різниця між сплаченим
позивачем судовим збором та вказаною
сумою покладається на позивача у
зв"язку з частковим задоволенням
позову.

З огляду на викладене, згідно ст.ст.509, 526
161, 162 ЦК України, керуючись ст.88, 213-215 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
борг в розмірі 123 000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
сплачені судові витрати в розмірі 1 230
грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Рівненської області
шляхом подачі через Рівненський
районний суд Рівненської області
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня проголошення рішення, а особами,
які не були присутні під час
проголошення судового рішення у той же
строк із дня отримання його копії.

Суддя
Кушнір Н.В.