Провадження №2/761/8283/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 листопада 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

при секретарі - Вітріщаку Р. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

10 жовтня 2014 року позивач звернувся до
відповідача із вищезазначеним позовом,
в якому просив суд стягнути з ОСОБА_2 на
користь спільної доньки, ОСОБА_3, а
також спільного сина, ОСОБА_4, у розмірі
1/6 частини з усіх видів заробітку, але
не менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку щомісячно на
кожного, починаючи з 01 вересня 2014 року
до досягнення двадцяти трьох років.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06
листопада 1993 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
уклали шлюб. 01 червня 1994 року у подружжя
народився син ОСОБА_4, а ІНФОРМАЦІЯ_2
року - донька ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_4 року
шлюб між сторонами розірвано. ОСОБА_4 на
час звернення позивача до суду є
студентом першого курсу навчання
денної форми Національного
університету харчових технологій, а
ОСОБА_3 - студенткою першого курсу
навчання денної форми Національного
технічного університету України
«Київський політехнічний інститут».
Позивач зазначає, що у зв'язку з
навчанням дітей на денній формі,
останні потребують матеріальної
допомоги для забезпечення в одязі,
харчуванні, проїзді, отримання
медичної допомоги та відпочинку, на
підставі чого звернулася до суду із
позовом.

Позивач у судовому засіданні позов
підтримав в повному обсязі та просив
його задовольнити, з підстав,
викладених у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні
заперечував проти задоволення позову,
посилаючись на те, що постановою
Шевченківського районного суду м.
Києва ОСОБА_2 зобов'язано сплачувати на
користь ОСОБА_5 аліменти у розмірі ?
частини від щомісячного заробітку на
утримання спільних дітей: ОСОБА_4,
ОСОБА_3 та ОСОБА_6 У відповідності до
рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 20 листопада 2012 року з
відповідача утримувалась 1/6 частка
всіх його доходів на навчання
повнолітнього ОСОБА_4 Під час виконання
судових рішень державним виконавцем
було допущено стягнення завищеної суми
аліментів, яка не відповідала розмірам,
які були визначені судовими рішеннями,
а саме понад 60 % від доходу. З огляду на
зазначене, відповідач вважає, що з
нього не може бути стягнуто додаткові
аліменти, адже сукупний розмір
аліментів, що стягуються з ОСОБА_4
перевищує встановлений законом
максимальний рівень.

Вислухавши пояснення сторін по справі,
вивчивши докази у їх сукупності, суд
дійшов до висновку, що заявлений позов
є таким, що не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Свідоцтвом про розірвання шлюбу серія
НОМЕР_1 підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_4
року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_5, про що в книзі реєстрації актів
про розірвання шлюбу зроблено запис №
144.

Від зареєстрованого з відповідачем
шлюбу у сторін народилися діти - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження
серія НОМЕР_2), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
(свідоцтво про народження серія
НОМЕР_3), та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, які
проживають разом з позивачем.

Як вбачається з довідки від 02 вересня
2014 року № 1673 ОСОБА_4 є студентом першого
курсу денної форми навчання АКС
факультету в Національному
університеті харчових технологій.
Навчання закінчується 30 червня 2016 року.

ОСОБА_3 є студенткою першого курсу
групи ФІ-42 Фізико-технічного інституту
Національного технічного університету
України «Київський політехнічний
інститут», навчається за
держзамовленням, що підтверджується
довідкою № 3710 від 01 жовтня 2014 року.
Термін навчання до 30 червня 2018 року.

За ч. 1 ст. 198 СК України батьки
зобов'язані утримувати своїх
повнолітніх непрацездатних дочку,
сина, які потребують матеріальної
допомоги, якщо вони можуть таку
матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 199 СК України
право на звернення до суду з позовом
про стягнення аліментів має той з
батьків, з ким проживає дочка, син, а
також самі дочка, син, які продовжують
навчання.

Таким чином, як вбачається зі змісту ст.
199 СК України нормою статті передбачено
стягнення коштів на утримання
повнолітніх дітей, які продовжують
навчання і потребують у зв'язку з цим
матеріальної допомоги.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 не
доведено взаємозв'язку продовження
навчання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та потреби у
зв'язку з цим матеріальної допомоги, а
тому не доведено позовні вимоги.

Зазначення позивачем, що у зв'язку з
навчанням дітей на денній формі
навчання останні потребують
матеріальної допомоги для
забезпечення в одязі, харчуванні,
проїзду, отриманні медичної допомоги,
відпочинку, не можуть сприйматись
судом як підстави, зумовлені
продовженням їх навчання, у зв'язку з
якими ОСОБА_4 та ОСОБА_3 потребують
матеріальної допомоги.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про обґрунтованість та
недоведеність позовних вимог, а тому у
позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 208, 209, 212-218, 367 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Шевченківський
районний суд м. Києва шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Суддя: