Справа №574/662/14 Головуючий у суді у 1
інстанції - Стеценко В.С.Номер
провадження 22-ц/788/2018/14 Суддя-доповідач -
Собина Ольга. Іванівна. Категорія - 59
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Сумської області в складі:

Головуючого - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г.

з участю секретаря судового засідання -
Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Буринського районного суду
Сумської області від 08 жовтня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про стягнення збитків, спричинених
порушенням зобов'язання,-

ВСТАНОВИЛА:

10 червня 2014 року позивач звернувся до
місцевого суду з позовом до ОСОБА_3 і
свої вимоги мотивував тим, що між ним
та відповідачкою в 2010 році було
укладено домовленість про купівлю
будинку АДРЕСА_1 за якою він передав
відповідачці передоплату в сумі 6000
доларів США, а відповідачка
зобов'язувалась переоформити на своє
ім'я всі правовстановлюючі документи
по будинку та землі, після чого вони
оформлять договір купівлі-продажу
будинку та земельної ділянки в
нотаріальній конторі. Однак
відповідачка взяті на себе
зобов'язання не виконала, а після
оформлення документів по спадщині у 2014
році продала будинок іншій особі. На
його вимогу у травні 2014 року повернути
йому передоплату, відповідачка
погодилась повернути йому лише
половину коштів. Просить стягнути з
відповідачки на його користь в
судовому порядку 6000 доларів США та
судовий збір.

Рішенням Буринського районного суду
Сумської області від 08 жовтня 2014 року
позов задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
грошові кошти в розмірі 77 797,77 грн. в
рахунок повернення авансу та
повернення судового збору у сумі 777,97
грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави
72,35 грн. недоплаченого судового збору.

На зазначене рішення ОСОБА_3 подала
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі відповідачка,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи, на
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити та стягнути з позивача
судові витрати по справі.

При цьому зазначає, що при розгляді
справи суд першої інстанції належним
чином не з'ясував та не перевірив
доводи й заперечення відповідача,
провів односторонній аналіз доказів
лише зі свідчень позивача, не надав
належну оцінку зібраним у справі
доказам та не обґрунтував висновки
викладені в рішенні, а також
безпідставно не застосував строки
позовної давності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
доводи представника апелянта, вивчивши
матеріали справи і перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав:

Відповідно до ч. 1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що отримання
відповідачкою 6000 доларів США в якості
передоплати, являється авансом за
купівлю будинку, а тому підлягають
поверненню.

Колегія судів погоджується з таким
висновком суду, оскільки він
узгоджується з наявними у справі
доказами та відповідає фактичним
обставинам справи.

Судом першої інстанції встановлено й
вбачається з матеріалів справи, що у 2010
році між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 була укладена
домовленість про купівлю будинку
АДРЕСА_1, за якою позивач надав
відповідачці передоплату в сумі 6000
доларів США, а відповідачка зобов'язана
була переоформити на своє ім'я всі
правовстановлюючі документи по
будинку та землі, після чого вони
оформлять договір купівлі-продажу
будинку та земельної ділянки в
нотаріальній конторі. 07 березня 2010 року
відповідачка особисто отримала від
відповідача зазначену суму, про що
власноручно склала письмову розписку,
з якої вбачається, що 07 березня 2010 року
вона, ОСОБА_3, отримала від ОСОБА_4, кошти
в сумі 6000 доларів США, як передоплату за
продаж належного їй будинку за АДРЕСА_1
(а.с.5).

Позивач, розуміючи, що оформлення
правовстановлюючих документів
потребує значного часу, через півроку
звернувся до відповідачки з вимогою
нотаріального оформлення договору
купівлі-продажу будинку, на що
відповідачка пояснила, що продовжує
займатися виготовленням документів.

05 березня 2014 року відповідачка, не
попередивши позивача ОСОБА_4, продала
будинок АДРЕСА_1 іншій особі, що
підтверджується договором
купівлі-продажу, посвідченим приватним
нотаріусом Буринського районного
нотаріального округу ОСОБА_5
(а.с.22-23,33-34).

Також судом встановлено, що у травні 2014
року позивач поставив перед
відповідачкою вимогу повернути йому
кошти, отримані нею як передоплату за
купівлю будинку, а саме 6000 доларів США,
так як документів на будинок та
земельну ділянку для укладання
нотаріально посвідченої угоди
купівлі-продажу будинку не надала, від
явки до нотаріуса для оформлення
договору купівлі-продажу ухилялася. За
такими обставинами договір
купівлі-продажу будинку та земельної
ділянки як того вимагає ст. 657 ЦК
України та здійснити його державну
реєстрацію відповідно до ст. 210 ЦК
України є неможливим.

Правильно встановивши вказані
обставини на підставі належним чином
досліджених та оцінених доказів, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог ОСОБА_4.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 546 ЦК України виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 570 ЦК України
завдатком є грошова сума або рухоме
майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за
договором платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання. Якщо не буде встановлено, що
сума, сплачена в рахунок належних з
боржника платежів, є завдатком, вона
вважається авансом.

Колегія суддів погоджується з
висновком місцевого суду про те, що
оскільки договори купівлі продажу
будинку та земельної ділянки, які б за
своєю формою та змістом відповідали
вимогам закону, між сторонами у справі
укладені не були, а сторони лише
домовилися укласти такі договори в
майбутньому, то передана позивачем
відповідачці грошова сума в розмірі 6000
доларів США, є авансом, який підлягає
поверненню.

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги щодо пропущення
позивачем строку позовної давності для
звернення з позовом до суду, оскільки
ч.1 ст.261 ЦК України передбачено, що
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалась або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

З письмової розписки, складеної
особисто ОСОБА_3, про отримання нею від
ОСОБА_4 грошових коштів в якості
передплати за придбання належного їй
будинку вбачається, що сторонами не
визначено строк виконання
зобов'язання, а тому посилання апелянта
на те, що перебіг позовної давності
починається саме з дня складення даної
розписки, а саме 07.03.2010 року, є
безпідставним.

Також, відповідачкою, в порушення вимог
передбачених ст.60 ЦПК України, не
надано переконливих доказів на
підтвердження своїх доводів щодо
відсутності її згоди на укладення в
майбутньому договору купівлі-продажу
належного їй нерухомого майна, з
позивачем у справі саме починаючи з
березня 2010 року.

Виходячи з вищезазначеного, та
враховуючи ту обставину, що
відповідачка лише 5 березня 2014 року
продала належний їй будинок іншій
особі, а отже і порушила взяті на себе
зобов'язання щодо укладення між нею та
позивачем договору купівлі-продажу,
тому місцевий суд обґрунтовано виходив
з того, що строк позовної давності слід
обчислювати з моменту коли позивач
довідався про порушення його права, а
саме з травня 2014 року, а тому позивачем
не пропущено строк позовної давності

Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи
апеляційної скарги є безпідставними, а
оскаржуване рішення суду першої
інстанції є законним і обґрунтованим,
відповідає нормам матеріального та
процесуального права, підстави для
його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.
ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Буринського районного суду
Сумської області від 08 жовтня 2014 року в
даній справі залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -