Дата документу 02.10.2014 Справа № 554/4043/14-ц
Справа № 554/4043/14-ц
Провадження № 2/554/1903/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

02 жовтня 2014 року Октябрський районний
суд м.Полтави в складі:

головуючого - судді Тімошенко Н.В.,

при секретарі - Малич Я.А.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - адвоката
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ спільного майна колишнього
подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про поділ спільного майна колишнього
подружжя. В заяві вказав, що 18.07.1981 року
між ним та відповідачкою був
зареєстрований шлюб, який 29.03.2011 року на
рішення Октябрського районного суду м.
Полтави було розірвано, і встановлено,
що шюбно-сімейні взаємовідносини між
ними були припинені у травні 2007 року.
Від шлюбу вони мають двох повнолітніх
дітей. Під час шлюбу ними придбавалося
спільне майно, як за спільні кошти так і
за власні кожного із подружжя. Крім
того, позивач зазначив, що після
розлучення, між сторонами так і не
досягнуто згоди про поділ майна, а тому
більшість майна між ними було поділено
в судовому порядку. У подальшому
позивач ОСОБА_1 подав до суду уточнену
позовну заяву, а первинний позов прохав
залишити без розгляду. У своїй заяві
позивач позивач ОСОБА_1 поставив
питання про поділ спільного майна,
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди. Так, позивач зазначив,
що ним 10.12.2006 року за свої особисті
кошти був придбаний холодильник та
газова плита на суму 4080 грн.,
кондиціонер вартістю 999,00 грн.,
електрорубанок та акумуляторний
шуруповерт вартістю 1200 грн.,
електролічильник змінного струму 40 А,
220 V вартістю 350 грн., електропровід 60
метрів вартістю 348 грн., чавунні батареї
опалення 27 секцій вартістю 934,49 грн.
Крім того, позивач вказав, що
відповідачка ОСОБА_2 пошкодила його
особисті речі звукові НЧ динаміки 6 ГД-2
у кількості 4 шт. вартістю 1800 грн.,
зимову куртку вартістю 200 грн., скло та
індикатор блоку живлення Б 5-12 вартістю
70 грн., чим завдала йому матеріальну
шкоду в розмірі 2070 грн. Також, позивач
вказує, що на балконі ним було
облаштована саморобні
металево-дерев»яні стелажі, які мають
спеціальне призначення -
радіомайстерня вартістю 3000 грн.
Вказане майно знаходиться у квартирі
АДРЕСА_1, яка належить сторонам по
справі на праві спільної часткової
власності у рівних частках, по одній
другій кожному. Позивач просив
виділити йому наступне майно: газову
плиту «Gorenje» вартістю 1365 грн. на час
придбання, або компенсувати
відповідачкою ОСОБА_2 її вартість,
електричний кварцовий випромінювач
вартістю 350грн., прасувальну дошку
вартістю 250 грн., килим лоджії вартістю
700 грн., електропровід 60 метрів вартістю
348 грн., облаштування лоджії вартістю 3000
грн., три саморобні полки вартістю 550
грн., телефон цифровий вартістю 300 грн.,
1-но фазний лічильник змінного струму 40
А вартістю 350 грн. Відповідаці ОСОБА_2
позивач запропонував виділити
наступне майно: Холодильник LG вартістю
2715 грн., телевізор HITACHI вартістю 1494 грн.,
електричний тостер вартістю 80 грн.,
табурет-сходинка вартістю 250 грн.,
вішалка коридорна вартістю 300 грн., шафа
для одягу «Томаш» вартістю 720 грн.,
Туалетний стіл (трельяж) вартістю 450
грн., електричний косметичний апарат
вартістю 300 грн., ножна швейна машинка
«Поділля» вартістю 900 грн., електрична
шинкова машинка вартістю 400 грн.,
електрична кавомолка вартістю 200 грн.,
люстра кришталева вартістю у 1987 році 127
руб, а на час звернення до суду 2500 грн.,
килим з зали, килимові доріжки, штори
гардини, карнизи, постільна білизна,
подушки, одіяла вартістю 3500 грн., усі
фабричні меблі вартістю 3000 грн., увесь
посуд кришталь та кухонні речі
вартістю 2600 грн., три металеві полиці,
дві книжкові та саморобні
стелажі-полки у коморі вартістю 1700 грн.,
годинник із зали вартістю 100 грн.,
настінний сенсорний світильник бра
вартістю 250 грн., слюсарний ящик з його
інструментами вартістю 400 грн., усі
спільні господарські дрібниці
вартістю 2600 грн., шафи для одягу і
взуття вартістю 250 грн., лінолеум площею
8 кв.м та гофрова труба вартістю 1000 грн.
та 280 грн. відповідно. Оцінку вказаних
речей позивач ОСОБА_1 здійснив
самостійно на власний розсуд. Завдану
діями відповідачки ОСОБА_2 моральну
шкоду оцінив в сумі 1200 грн.

У заперечення позовних вимог
відповідачкою ОСОБА_2 надано перелік
спільного майна подружжя, який
поділено між сторонами, перелік майна,
які ОСОБА_1 забрав соіб у власне
користування після поділу майна, та
перелік речей, які підготовлені
відповідачкою ОСОБА_2 на вимогу
позивача ОСОБА_1 на 3-х арк..

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримав у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник
ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не
визнали, та прохали відмовити в його
задоволенні в повному обсязі.

Суд заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи приходить
до висновку про відмову в задоволенні
позовної заяви.

Судом встановлено, що 29 березня 2011 року
рішенням Октябрського районного суду
м.Полтави у справі №2-8614/11 шлюб,
зареєстрований 18 липня 1981 року у
Петрівсько-Роменській сільській радів
Гадяцького району Полтавської області,
актовий запис №7, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
розірвано, що підтверджується копією
рішення. Вказаним рішенням суду
встановлений факт відсутності спору
між сторонами про поділ майна подружжя,
оскільки спільно набуте майно між ними
поділено самостійно. Рішенням
апеляційного суду Полтавської області
від 07.05.2012 року частково змінено
рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 29.03.2011 року та встановлено,
що шюбно-сімейні взаємовідносини між
сторонами припинилися у травні 2007 року.

27 червня 2012 року рішенням Октябрського
районного суду м. Полтави у справі
№2-6078/11 визнано право особистої
власності на кіоск, який знаходиться на
ринку «Алмазний» за адресою м. Полтава,
вул. Калініна, 43 та автомобіль ВАЗ марки
«Калина» д/н НОМЕР_1 за позивачем ОСОБА_1
Рішення суду набрало законної сили.

03 червня 2009 року рішенням Октябрського
районного суду м. Полтави у справі
№2-936/09 визнано право власності по ?
частині квартири АДРЕСА_1 за кожним із
подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Рішення суду
набрало законної сили.

02 квітня 2014 року рішенням Октябрського
районного суду м. Полтави у справі
№2/554/337/2014 встановлений порядок
користування квартирою АДРЕСА_1,
відповідно до якого у спільному
користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2
знаходяться наступні приміщення:
коридор №1 площею 5,0 кв.м, коридор №2
площею 2,2 кв.м, вбиральня №5 площею 0,9
кв.м, кухня №6 площею 7,1 кв.м, коридор №7
площею 2,4 кв.м, кладова №3 площею 2,6 кв.м.
Рішення суду набрало законної сили.

У судовому засіданні встановлено та
підтверджується матеріалами справи те,
що спільне набуте майно між сторонами
по справі на час звернення ОСОБА_1 вже
розподілене між колишнім подружжям.
Речі, які позивач ОСОБА_1 визначає у
позові та прохає виділити відповідачці
ОСОБА_2 або є її особистими, або вже
відсутні. Так, до особистих речей
ОСОБА_2 відносяться: ножна швейна
машинка «Поділля» 20 річної давності
виготовлення, штори, гардини, постільна
білизна, подушки, одіяла, посуд,
кришталь та кухонні речі, електрична
кавомолка. До речей, які взагалі
відсутні або зламані, а пропонуються до
розподілу: електричний косметичний
апарат, електрична шинкова машинка,
настінний сенсорний світильник-бра, як
зазначає відповідачка ОСОБА_2 вартістю
25 грн., слюсарний ящик з його
інструментами, усі спільні
господарські дрібниці, горова труба. До
речей, якими ОСОБА_2 не користується і
на прохання позивача ОСОБА_1
підготувала для вивезення їх з
квартири відносяться: електричний
тостер вартістю 80 грн., три металеві
полиці, дві книжкові та саморобні
стелажі-полки у коморі вартістю 1700 грн.,
годинник із зали вартістю 100 грн.,
кондиціонер вартістю 999,00 грн., чавунні
батареї опалення вартістю 934,49 грн. Інші
речі, які ОСОБА_1 вказав у позові,
перебувають у спільних приміщеннях в
квартирі АДРЕСА_1.

Серед речей, які ОСОБА_1 прохає виділити
собі, або стягнути компенсацію
відсутні: електропровід 60 метрів,
телефон цифровий, 1-но фазний лічильник
змінного струму 40 А, електрорубанок та
шуруповерт. Про вказані речі
відповідачці ОСОБА_2 нічого не відомо.

Крім того, у судовому засіданні
встановлено, що в результаті поділу
спільного майна подружжя до звернення
позивачем до суду, ОСОБА_1 залишив собі
у користування наступні речі: гараж
стаціонарний металевий вартістю 40000
грн., морозильна камера вартістю 350
доларів США, Лоток «Хот-Дог» вартістю 750
грн., музичний стерео центр Panasonik DVD-VIDEO
вартістю 2400 грн., ноутбук Samsung вартістю
3500 грн., МФУ Canon вартістю 800 грн.,
Цифровий фотоапарат вартістю 2400 грн.,
пральна машина вартістю 2500 грн.,
кондиціонер Delongi 999,00 грн., кухонна
витяжка вартістю 452 грн., мийка кухонна
нержавіючої сталі вартістю 270 грн.
змішувач води вартістю 140 грн., човен
надувний резиновий вартістю 1000 грн.,
намет чотиримісний та два надувні
матраци вартістю 500 грн., Програвач
караоке, електровентилятор,
електропраска, набір каструль з
нержавіючої сталі вартістю 400 грн. та
всі електроприлади, які були у
спільному користуванні подружжя.

Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини,
встановлені судовими рішеннями у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за
адресою АДРЕСА_1, що підтверджується
копіями паспортів кожного. Разом з тим,
позивач ОСОБА_1 фактично проживає за
адресою АДРЕСА_2 разом з іншою сім»єю,
що підтвердив сам позивач у судовому
засіданні. Наявними в матеріалах
рішеннями суду встановлено факт
розподілу спірного майна між колишнім
подружжям, і відсутність спору щодо
поділу іншого спільного набутого
майна, яке вже на час розірвання шлюбу
вже розподілене.

До твердження позивача ОСОБА_1, що
майно, яке він забрав в результаті
поділу є його особистим, а не спільним,
суд відносить критично, оскільки
звертаючись із зустрічним позовом до
ОСОБА_2 у справі №2-6078/11 про визнання
права особистої власності на майно,
ОСОБА_1 не визначав вказане майно
особистим, тобто це було спільне майно,
яке у добровільному порядку
розподілене колишнім подружжям. По
вказаній справі постановлено рішення,
яке набрало законної сили.

У відповідності до вимог ст.10, ч. 3 ст. 60
ЦПК України кожна сторона повинна
надати суду докази своїх вимог і
заперечень.

Статтею 57 ЦПК України визначено, що
доказами в цивільній справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких у
визначено законом порядку суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інші обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до приписів ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов»язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Згідно ч.1 ст. 60 СК України майно набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності. Статтею 69
СК , що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.. 57 СК України
передбачено, що суд може визнати
особистою приватною власністю дружини,
чоловіка майно набуте майно нею, ним за
час окремого проживання у зв»язку з
фактичним припиненням шлюбних
відносин.

Судом встановлено, що шлюбно-сімейні
відносини фактично припинилися у
травні 2007 року, що підтверджується
наявним в матеріалах справи рішенням
суду. Під час розгляду справи судом
встановлено, що ОСОБА_1 звертався до
суду із відповідним позовом про
визнання права власності на особисте
майно, визначивши самостійні такі
об»єкти. Все інше майно, що було
поділено між сторонами було спільним
майном, і спір про його поділ на час
розірвання шлюбу був відсутній. Частка
спільного майна, що відійшла ОСОБА_1 в
результаті добровільного поділу
подружжя є більшою. На час звернення
позивача ОСОБА_1 з вказаним позовом
спільно набуте майно подружжя -
відсутнє. Вказані обставини,
підтверджуються відповідними
рішеннями суду та доказами, наявними в
матеріалах справи. За таких підстав суд
вважає, позовні вимоги ОСОБА_1 про поділ
спільного майна колишнього подружжя
необґрунтованими та безпідставними, а
тому приходить до висновку про відмову
в його задоволенні в цій частині.

Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України власник,
права якого порушені, має право на
відшкодування завданої йому майнової
та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Фактів пошкодження майна ОСОБА_1, а
саме: зимової куртки, 4-х звукових НЧ
динаміків 6 ГД-2, індикатора Б5-12 в
розмірі 2070 грн. з боку відповідачки
ОСОБА_2 під час судового засідання
судом не встановлено, а відповідачем
ОСОБА_1 таких доказів не надано. В
матеріалах справи відсутні судові
рішення з цього приводу.

Частиною першою статті 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму ВСУ від 31
березня 1995 року №4 «Про судову практику
в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» відповідно до
загальних підстав цивільно-правової
відповідальності обов»язковому
з»ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність
причинно-правового зв»язку між шкодою
і протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні.
Відповідно до п. 4 цього Пленуму ВСУ
крім інших вимог, передбачених ст.. 137
ЦПК України, має бути зазначено, в чому
полягає ця шкода, з яких міркувань
виходив позивач, визначаючи розмір
шкоди, та якими доказами це
підтверджується.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 не
надав доказів того, що він звертався до
відповідного фахівця за допомогою, у
зв»язку з психологічними розладами на
які він посилався у позові, до позовної
заяви таких доказів також ним не
долучено.

Враховуючи викладені обставини, суд
приходить до висновку, що позивач в
судовому засіданні доказів
протиправності діяння та вини
відповідача в заподіянні майнової та
моральної шкоди не надав, а тому в цій
частині позову відмовляє за
недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про поділ спільного майна колишнього
подружжя, відшкодування матеріальної
та моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
шляхом подачі апеляційної скарги через
Октябрський районний суд м. Полтави
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення суду.

Рішення набирає законної сили після
спливу строку на подачу апеляційної
скарги, якщо така скарга не буде подана.

СуддяН. В. Тімошенко