АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 535/491/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3151/14
Головуючий у 1-й інстанції Якименко Т. О.
Доповідач Триголов В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді: Триголова В.М.,

суддів: Дорош А.І., Омельченко Л.М.,

при секретарі: Коваль А.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Котелевського
районного суду Полтавської області від
10 вересня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Котелевського
районного суду Полтавської області від
10 вересня 2014 року у задоволенні позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу -
відмовлено повністю.

ОСОБА_1 оскаржила рішення, в
апеляційній скарзі просила його
скасувати та ухвалити нове про
задоволення її позову до ОСОБА_2.
Вважає, що судом неповно з'ясовані
обставини, що мають значення для
справи, рішення суду прийнято із
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи у межах доводів
апеляційної скарги, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Cудом першої інстанції вірно
встановлено, що позивачка у 2012 році
дала відповідачу кошти в сумі 15 000 грн.
на придбання будівельного матеріалу,
який був придбаний відповідачем та в
теперешній час знаходиться у
позивачки. Дані обставини ніким не
оспорювалися і в силу ч.1 ст. 61 ЦПК
України доказуванняю не підлягають.

Позивачка жодних претензій до
кількості чи якості придбаних
відповідачем будівельних матеріалів
не пред'являла, допустила його до
безпосереднього виконання робіт, які
він припинив виконувати внаслідок
непорузумінь, які виникли з дочкою
позивачки ОСОБА_3 Дані обставини
підтверджуються постановою ст.
слідчого СВ Котелевського РВ УМВС
України в Полтавській області від
09.08.2013 року про закриття кримінального
провадження за відсутності в діях
ОСОБА_2 складу кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190
КК України.

Факт придбання за передані позивачкою
кошти будівельних матеріалів ОСОБА_2
підтверджується також видатковими
накладеними №СТР-001681 від 30.11.2012 року та
№ПЦБ-16824 від 30.11.2012 року, в яких
зазначено перелік будівельних
матеріалів та їх кількість, що були
використані на ремонт будинку
позивачки та з якими погодилася
позивачка.

Доводи ОСОБА_1 про те, що вартість
будівельних матеріалів у вказаних
накладних є завищеною судом вірно не
взяті до уваги, оскільки в ході
судового розгляду судом роз'яснювалися
сторонам права передбачені ст. 143-145 ЦПК
України, зокрема, щодо права заявлення
клопотання про проведення судової
будівельно-товарознавчої експертизи,
на вирішення якої ОСОБА_1 мала
можливість поставити питання щодо
реальної вартості придбаних
відповідачем будівельних матеріалів,
однак, остання своїм правом не
скористалася.

Вказані правовідносини між цими ж
сторонами вже були предметом розгляду
Котелевського районного суду
Полтавської області і рішенням від
18.02.2014 року у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про захист прав споживача було
відмовлено і встановлено, що дійсно
ОСОБА_1 передала відповідачу кошти в
сумі 15 000 грн. тільки для придбання
будівельного матеріалу. При цьому,
ОСОБА_2 пояснив суду, що ніяких коштів
він позивачці не винен, так як за надані
йому кошти він дійсно придбав матеріал,
який завіз на подвір'я її господарства.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Всупереч вказаним нормам, позивачкою
не було представлено належних доказів
на підтвердження того, що кошти в сумі 15
000 грн. були передані відповідачу саме
в якості авансу за договором про наданя
послуг або за майбутнім договором
підряду, окрім того, враховуючи вимоги
ст. 208 ЦК України такий договір повинен
був обов'язково бути вчиненим у
письмовій формі, оскільки його сума
більш ніж в двадцять разів перевищує
розмір неоподатковуваного мінімуму
доходів громадян.

Окрім того, місцевий суд вірно визнав
необгрунтованою вимогу позивачки про
стягнення з відповідача процентів за
користування коштами в сумі 15 000 грн.,
оскільки відповідач використав надані
йому позивачкою кошти на придбання
будівельних матеріалів, які на даний
час знаходяться у її господарстві.

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що
судом не досліджено надані сторонами
докази. Так, у відповідності до ст. 212
ЦПК України місцевим судом під час
розгляду справи всебічно, повно,
об'єктивно та безпосередньо були
досліджені наявні у справі докази, за
результатами чого ухвалено відповідне
судове рішення, в якому відображено
оцінку наведених сторонами доказів.

На підставі наведеного та враховуючи,
що апеляційна скарга не містить
доводів щодо неправильності рішення
суду, які б були підставою для його
скасування, колегія суддів приходить
до висновку, що підстави для скасування
чи зміни рішення суду відсутні.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 314,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Заочне Рішення Котелевського
районного суду Полтавської області від
10 вересня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя:
В.М. Триголов

Судді
А.І. Дорош

Л.М. Омельченко