Справа № 680/1247/14-ц
№ 2/680/396/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" листопада 2014 р.
смт.Нова Ушиця

Новоушицький районний суд
Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Яцини
О.І.,

при секретарі судового засідання -
Стандрійчук М.П.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до територіальної громади
Струзької сільської ради про визнання
права приватної власності на житловий
будинок,

встановив:

Позивачі звернулися з позовною
заявою до відповідача про визнання
права приватної власності на житловий
будинок, в якій вказали, що ІНФОРМАЦІЯ_4
помер - ОСОБА_4, якому належав житловий
будинок з надвірними прибудовами
АДРЕСА_1.

За життя спадкодавець залишив
заповіт, згідно з яким на день своєї
смерті все своє майно заповів
позивачам в рівних частках.

Після смерті спадкодавця
позивачі фактично вступили в
управління та розпорядження спадковим
майном.

Через відсутність у спадкоємців
правовстановлюючих документів на
житловий будинок нотаріусом
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, тому позивачі
вимушені звернутися до суду за
захистом своїх прав.

Позивачі в судове засідання не
з'явилися, подали до суду заяву, в якій
позовні вимоги підтримали, просять
розглянути справу за їх відсутності.

Представник відповідача - Струзької
сільської ради в судове засідання не
з'явився, подав до суду заяву, в якій
позов визнав, просить розглянути
справу за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.194 ЦПК України,
у разі якщо розгляд справи
здійснюється судом за відсутності
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши та оцінивши зібрані
докази по справі, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення з таких
підстав.

Спадкоємцями за заповітом
майна ОСОБА_4 є ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1,
що підтверджується заповітом від 03
березня 1995 року.

Факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 спадкодавця
ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про
смерть серії НОМЕР_4, виданого 24 вересня
2001 року відділом реєстрації актів
громадянського стану Новоушицького
районного управління юстиції.

Після смерті спадкодавця спадщину
прийняли на підставі ст.549 ЦК УРСР в
редакції 1963 року шляхом постійного
проживання з чоловіком його дружина
ОСОБА_3 та сини ОСОБА_2, ОСОБА_1, що
підтверджується довідкою № 3681 від 17
жовтня 2014 року виданою Новоушицькою
селищною радою.

ОСОБА_3 являється дружиною
ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом
про шлюб серії НОМЕР_1 виданого
повторно відділом реєстрації актів
цивільного стану Новоушицького
районного управління юстиції у
Хмельницькій області 15 серпня 2008 року.

Згідно зі свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2 та серії
НОМЕР_3 виданих Новоушицьким
райвідділом ЗАГС Хмельницької області
видані 25 квітня 1981 року та 22 вересня 1974
року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 являються синами
померлого ОСОБА_4.

За повідомленням приватного
нотаріуса Новоушицького районного
нотаріального округу ОСОБА_5 №953/00-16 від
18 листопада 2014 року, спадкова справа
після смерті ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4, не заводилась.

Постановами приватного нотаріуса
Новоушицького районного нотаріального
округу ОСОБА_5 №840/02-31 та №925/02-31 від 20
жовтня 2014 року та 10 листопада 2014 року,
позивачам відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на домоволодіння, що
знаходиться в АДРЕСА_1, який залишився
після смерті ОСОБА_4, у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючого
документа на спадкове майно.

За оцінкою бюро технічної
інвентаризації вартість будівель, які
на день

смерті належали ОСОБА_4 по АДРЕСА_1
складає 14225 гривень.

Цивільні відносини по даній справі
виникли до набрання чинності
Цивільним кодексом України від 01 січня
2004 року, а тому на дані правовідносини
поширюється дія норм Цивільного
кодексу Української РСР в редакції 1963
року.

Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК Української
РСР, спадкоємство здійснюється за
законом і заповітом.

Статтею 549 ЦК Української РСР
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину , якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном або якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Зібрані по справі докази вказують, що
померлому належав житловий будинок із
надвірними будівлями, спадщина не
визнана відумерлою, право власності
спадкодавця не припинено, відповідно
до ст.1296 ЦК України, відсутність
свідоцтва про право на спадщину не
позбавляє спадкоємця право на
спадщину, а згідно зі ст.16 ЦК України
засобом захисту свого права є визнання
права.

У частині 4 ст.174 ЦПК України вказано, що
у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

При таких обставинах підстав для
відмови у прийнятті визнання
відповідачами позову суд не знаходить,
позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 174, 197, 209, 212,
214-215 ЦПК України, ст.ст.524, 549 ЦК
Української РСР від 18 липня 1963 року,
ст.16, 328,1296 ЦК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3 в рівних частках право
приватної власності на житловий
будинок: загальною площею 20,0 кв.м.,
житловою площею 12,2 кв.м., що
розташований по АДРЕСА_1, як
спадкоємцями за заповітом після
смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: О. І. Яцина