АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 216 / 555/ 13-ц
Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц7741744К14
Категорія № 57(І)
Доповідач Грищенко Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Братіщевої Л.А.,
Турік В.П.,

при секретарі: Трофименко О.О.

за участю: представника скаржника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянула у відкритому
судовому засіданні в
м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3,
який діє в інтересах ОСОБА_2, на ухвалу
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 04 липня 2014 року у
справі за скаргою ОСОБА_2 на дії
старшого державного виконавця
Центрально-Міського відділу державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції Марача
Євгенія Володимировича по накладенню
арешту та заборони відчуження всього
майна, -

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду зі скаргою на дії старшого
державного виконавця
Центрально-Міського відділу державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції Марача
Євгенія Володимировича (далі -
державний виконавець) по накладенню
арешту та заборони відчуження всього
майна, в якій просила визнати дії
державного виконавця по накладенню
арешту на все майно, що належить ОСОБА_2
- неправомірними. Скасувати постанову
державного виконавця від 15.05.2014 року по
виконавчому провадженню № 41706539 про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження.

Ухвалою Центрально-Міського районного
суду м. Кривого Рогу від 04 липня 2014 року
в задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії
державного виконавця відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального
законодавства, не відповідність
висновків суду обставинам справи, не
з'ясування судом обставин, які мають
значення для вирішення справи,
ставить питання про скасування
ухвали суду та постановлення нової
ухвали про задоволення заявлених
вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги
ОСОБА_3 посилався на те, що державним
виконавцем було винесено постанову про
накладення арешту на майно боржника в
порушення ст. 20 Закону України «Про
виконавче провадження», згідно вимог
якої виконавчі дії проводяться
державним виконавцем за місцем
проживання, перебування, роботи
боржника або за місцезнаходженням його
майна. Так, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3
зазначає, що державному виконавцеві
було добре відомо про те, що остання не
проживає, не зареєстрована та не має
нерухомого майна на території
Центрально-Міського району, тому
державний виконавець не мав підстав
для вчинення будь-яких дій в рамках
виконавчого провадження.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
заявлених вимог, доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні в
Центрально-Міському ВДВС КМУЮ
перебуває виконавче провадження
зпримусового виконання виконавчого
листа № 216/555/13-ц від 24.12.2013 року,
виданого Центрально-Міським райсудом
м. Кривого Рогу про стягнення боргу з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 у розмірі 1 185
883 грн. ( а.с. 4,5)

Постановою від 27 січня 2014 року
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання рішення суду,
боржнику надано термін до 03 лютого 2014
року для добровільного виконання (
а.с.4)

Як убачається з Акту опису й арешту
майна від 13 березня 2014 року державним
виконавцем описано майно боржника
ОСОБА_2 ( а.с.8-15, 43-49).

Постановою державного виконавця
Центрально - Міського відділу
державної виконавчої служби КМУ
юстиції від 15 травня 2014 року
накладено арешт на усе майно
боржника ОСОБА_2. ( а.с. 42).

За заявою боржника ОСОБА_2 постановою
державного виконавця Центрально -
Міського відділу державної
виконавчої служби КМУ юстиції від 15
травня 2014 року виконавче провадження
за виконавчим листом № 21655513-ц
виданого 24 грудня 2013 року Центрально -
Міським районний судом м.Кривого Рогу
про стягнення боргу в сумі 1185883,00
грн. закінчено та направлено
виконавче провадження за належністю
до Саксаганського ВДВС Криворізького
МУЮ ( а.с.51,52).

Відмовляючи в задоволенні скарги
ОСОБА_2 на дії державного виконавця ,
суд першої інстанції виходив з
недоведеності та необґрунтованості
заявленої скарги, та відповідності
дій державного виконавця вимогам
законодавства під час проведення
виконавчих дій.

Колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 20 ч. 4 Закону України
«Про виконавче провадження», у разі
необхідності перевірки інформації
щодо наявності боржника чи його майна
або його місця роботи на території, на
яку не поширюється компетенція
державного виконавця, державний
виконавець може своєю мотивованою
постановою, затвердженою

начальником відділу, якому він
безпосередньо підпорядкований,
доручити проведення перевірки
вказаної інформації відповідному
відділу державної виконавчої служби.
Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби, якому
доручено проведення перевірки
зазначеної інформації, у разі
виявлення майна боржника повинен
здійснити його опис та арешт.

Стаття 57 Закону України «Про виконавче
провадження», встановлює дії
державного виконавця під час
виконавчого провадження, здійсненя
арешту і вилучення майна боржника, так
арешт майна боржника застосовується
для забезпечення реального виконання
рішення.

Арешт на майно боржника може
накладатись державним виконавцем
шляхом: винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансовий установах; винесення
постанови про арешт коштів, що
перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження; проведення опису майна
боржника і накладення на нього арешту.

Частинами 3,4 зазначеної статті
передбачає, що постановами,
передбаченими частиною другою цієї
статті, може бути накладений арешт у
розмірі суми стягнення з урахуванням
виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій та
застосованих державним виконавцем
штрафів, на все майно боржника або на
окремі предмети. Копії постанови,
якою накладено арешт на майно
боржника та оголошено заборону на
його відчуження, державний
виконавець надсилає органам, що
здійснюють реєстрацію майна або ведуть
реєстр заборони на його відчуження.

Копії постанови державного виконавця
про арешт коштів чи майна боржника
надсилаються не пізніше наступного
робочого дня після її винесення
боржнику та банкам чи іншим
фінансовим установам або органам,
зазначеним у частині другій цієї
статті, та органам, що ведуть
Державний реєстр обтяжень рухомого
майна. Постанова державного виконавця
про арешт коштів чи майна боржника може
бути оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Частина 5 ст.57 Закону України ««Про
виконавче провадження», передбачає, що
про проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту державний
виконавець складає акт опису та
арешту майна боржника. Під час
проведення опису та арешту майна
боржника державний виконавець має
право оголосити заборону
розпоряджатися ним, а в разі потреби -
обмежити права користування майном,
здійснити опечатування або вилучити
його у боржника та передати на
зберігання іншим особам, про що
зазначається в акті опису та арешту.
Вид, обсяг і строк обмеження
встановлюються державним виконавцем
у кожному конкретному випадку з
урахуванням властивостей майна, його
значення для власника чи володільця,
необхідності використання та інших
обставин.

Колегія суддів не приймає до уваги
доводи апеляційної скарги скаржника,
що державний виконавець під час
проведення виконавчих дій перевищив
свої повноваження приймаючи постанову
про накладання арешту 15 травня 2014
року, знаючи, що майно розташоване не
в Центрально - Міському районі
м.Кривого Рогу, та накладаючи арешт
вдруге порушив права боржника.

Законодавством не передбачені
територіальні обмеження, що до
повноважень державного виконавця для
накладення арешту на майно боржника,
під проведення виконавчих дій.

Крім того, як убачається з
інформаційної довідки з Реєстру права
власності на нерухоме майно Єдиного
реєстру заборони відчуження об'єктів
нерухомого майна в порядку доступу
державних виконавців станом на 13
березня 2014 року заборони відчуження
на об'єкт нерухомого майна, що
розташований в м.Кривий Ріг по пр.
Мира, 33 приміщення 327,328 відсутні ( а.с.37).

Відповідно до п. 67 Постанови
Кабінету Міністрів № 703 від 22 червня 2011
року «Про затвердження Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень і Порядку надання
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно» для
проведення державної реєстрації
обтяжень речових прав на нерухоме
майно документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
обтяжень таких речових прав, є, зокрема
до п. 3) рішення державного виконавця
щодо обтяження речових прав на
нерухоме майно.

Відповідно до ч.3 ст.57 ЗУ «Про
виконавче провадження» рішенням
державного виконавця щодо обтяження
речових прав на нерухоме майно є лише
Постанова державного виконавця.

З аналізу норм діючого
законодавства, можна дійти висновку,
що на підставі Акту про опис та арешт
майна відомості до Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна не вносяться.

Колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги представника
боржника, щодо перевищення державним
виконавцем своїх повноважень в частині
прийняття постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчудження, не знайшли свого
підтвердження та протирічать
матеріалам справи.

Державний виконавець у якого на
виконанні перебуває виконавчий
документ застосовує заходи для
забезпечення реального виконання
рішення, й жодний застосований захід не
виключає можливість застосування
іншого.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в
достатньо повному обсязі встановив
права і обов'язки сторін, що брали
участь у справі, обставини справи,
перевірив доводи і заперечення сторін,
дав їм належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду обґрунтовані і
підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального законодавства, у
зв'язку із чим апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду -
залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в
інтересах ОСОБА_2, відхилити.

ухвалу Центрально-Міського районного
суду м. Кривого Рогу від 04 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді :