Провадження №2-з/761/428/2014
У Х В А Л А

іменем України

18 листопада 2014 року суддя
Шевченківського районного суду м.
Києва Мальцев Д.О., розглянувши заяву
позивача про забезпечення позову у
справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ
«Транспортна компанія «В-Транс», третя
особа ПАТ КБ «ПриватБанк» про
стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського
районного суду м. Києва із позовом до
ТОВ «Транспортна компанія «В-Транс»,
третя особа ПАТ «ПриватБанк» про
стягнення боргу. Одночасно позивачем
подано заяву про забезпечення позову в
якій останній просить накласти арешт
на транспортні засоби які належать на
праві власності відповідачу та на
рахунки у банківських установах.

08 серпня 2014року ухвалою судді
Шевченківського районного суду м.
Києва Саадулаєва А.І. заяву про
забезпечення позову задоволено
частково , в порядку забезпечення
позову накладено арешт на грошові
кошти в межах ціни позову, що
знаходяться на розрахункових рахунках
відповідача.

22 жовтня 2014року ухвалою Апеляційного
суду м. Києва апеляційну скаргу
відповідача задоволено, ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Києва від 08.08.2014р. про забезпечення
позову скасовано.

В порядку ст..11-1 ЦПК України заява про
забезпечення позову передано судді
Мальцеву Д.О. для розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про
забезпечення позову розглядається
судом в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 153 ЦПК України, суд
залежно від обставин справи може
забезпечити позов повністю або
частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до п.3-4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» від 22 грудня 2006
року9 позов майнового характеру
дозволяється забезпечувати шляхом
накладення арешту на майно або грошові
кошти, що належать відповідачеві і
знаходяться у нього або в інших осіб.
Розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Крім того ч. 3 ст. 152 ЦПК України
імперативно встановлює, що види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позовними
вимогами.

Позивач належним чином не
обґрунтував доцільність забезпечення
позову та не надав відповідних доказів
такої необхідності, зокрема, що
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст.151, 152, 209, 210 ЦПК України,
суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача
про забезпечення позову у справі за
позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Транспортна
компанія «В-Транс», третя особа ПАТ
«ПриватБанк» про стягнення боргу -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подання через Шевченківський районний
суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її
проголошення, апеляційної скарги. У
разі якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

.