Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/4248/14
Головуючий у 1 інстанції: Васильченко
Суддя-доповідач: Коваленко А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

при секретарі: Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 на рішення
Кам'янсько-Дніпровського районного
суду Запорізької області від 03 вересня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про витребування
майна із чужого незаконного володіння
та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору:
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 про визнання
довіреності удаваним правочином, який
вчинений з метою приховання іншого
правочину - договору купівлі-продажу
транспортного засобу, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
про витребування майна із чужого
незаконного володіння.

У позові зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер її батько - ОСОБА_8 Заповіту він не
залишив. Спадкоємцем за законом є
позивачка. Рішенням
Орджонікідзевського районного суду
від 17.04.2014 року за нею визнано право
власності на автомобіль марки ВАЗ 21114,
2006 року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1 та причеп до легкового
автомобіля в порядку спадкування за
законом. Позивачка зазначила, що їй
стало відомо, що 16.09.2012 року її батько
видав довіреність на ім'я ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_7 з повноваженнями
керувати автомобілем, розпоряджатися
ним. Довіреність була видана строком на
три роки до 2015 року. 03.10.2012 року в
порядку передоручення було видано
довіреність на ім'я відповідачів з
вищезазначеними правами. Позивачка
зазначила, що до смерті її батька
відповідачі автомобілем в його
інтересах не розпорядились, з обліку в
органах ДАІ не зняли, але продовжують
ним володіти та користуватися.

Посилаючись на вказані обставини,
позивачка просила суд витребувати від
відповідачів та передати належний їй
автомобіль ВАЗ 21114 ЗНГ, 2006 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_2, номер шасі
(кузова, рами) НОМЕР_3 і стягнути з
відповідачів судові витрати.

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з зустрічним позовом до ОСОБА_6 про
визнання довіреності удаваним
правочином, який вчинений з метою
приховання іншого правочину - договору
купівлі-продажу транспортного засобу.

У позові зазначав, що 03.10.2012 року
приватним нотаріусом ОСОБА_11 було
посвідчено довіреність на
розпорядження спірним автомобілем, яку
в порядку передоручення видав ОСОБА_7,
що діяв від імені ОСОБА_8 на підставі
довіреності. Одразу після посвідчення
довіреності, позивач передав ОСОБА_7
суму в рахунок вартості цього
автомобіля у розмірі 5900 доларів США що
еквівалентно 50 000 грн. . Останній
передав йому свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу та ключі, тому
ОСОБА_3 вважає угоду договором
купівлі-продажу.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив суд визнати
односторонній правочин, яким є
довіреність (р. №353, посвідчена 03.10.2012 р.
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_11),
яку в порядку передоручення видав
ОСОБА_7, що діяв від імені ОСОБА_8 на
підставі довіреності, посвідченої
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_12
16.09.2012 р., №1171 на ім'я ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 щодо володіння, користування і
розпорядження транспортним засобом
ВАЗ 21114 ЗВГ, 2006 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_2, номер шасі
(кузова, рами) НОМЕР_3 - удаваним
правочином, вчиненим з метою
приховання іншого правочину, договору
купівлі-продажу транспортного засобу
ВАЗ 21114 ЗВГ, 2006 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_2, номер шасі
(кузова, рами) НОМЕР_3; визнати за ним
право власності на транспортний засіб
ВАЗ 21114 ЗВГ, 2006 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_2, номер шасі
(кузова, рами) НОМЕР_3; стягнути з
відповідача судові витрати.

Рішенням Кам'янсько-Дніпровського
районного суду Запорізької області від
03 вересня 2014 року позов ОСОБА_6 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про витребування
майна із чужого незаконного володіння
задоволено.

Витребувано у ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
зобов'язано передати ОСОБА_6 автомобіль
ВАЗ 21114 ЗВГ, 2006 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_2, номер шасі
(кузова, рами) НОМЕР_3.

Стягнуто з відповідачів судовий збір у
сумі 243 грн. 60 коп.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про
визнання довіреності удаваним
правочином, який вчинений з метою
приховання іншого правочину - договору
купівлі-продажу транспортного засобу
залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 подали
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просять
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення.

Заслухавши у засіданні
апеляційного суду суддю-доповідача,
пояснення апелянта та його
представника, пояснення ОСОБА_4 і
представника ОСОБА_5, заперечення
позивачки, її представника,
обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно
до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4
автомобіль ВАЗ 21114 ЗВГ, 2006 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1 на час
розгляду справи належить батьку
позивачки ОСОБА_8, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.43).

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду від 17.04.2014 року за нею
визнано право власності в порядку
спадкування за законом на автомобіль
марки ВАЗ 21114, 2006 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1 та причеп
до легкового автомобіля.

Проте, за життя, 16.09.2012 року її
батько видав нотаріально посвідчену
довіреність на ім'я ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_7 з повноваженнями керувати
автомобілем, розпоряджатися ним з
правом передоручення строком на три
роки до 2015 року. 03.10.2012 року в порядку
передоручення ОСОБА_7 було видано
нотаріально посвідчену довіреність на
ім'я відповідачів з вищезазначеними
правами.

За нормами ст.235 ЦК України,
удаваним є правочин, що вчинюється з
метою приховання іншого правочину,
який сторони насправді вчинили. Якщо
буде встановлено, що правочин був
вчинений сторонами для приховання
іншого правочину, який вони насправді
вчинили, відносини сторін регулюються
правилами щодо правочину, який сторони
насправді вчинили.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК
України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема з правочинів.

Згідно зі ст. 205 ЦК України,
правочин може вчинятися усно або в
письмовій формі. Сторони мають право
обирати форму правочину, якщо інше не
встановлено законом.

В порядку ст. 210 ЦК України
правочин підлягає державній
реєстрації лише у випадках
встановлених законом. Такий правочин є
вчиненим з моменту державної
реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК
України, зміст правочину не може
суперечити актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Договір купівлі - продажу має
відповідати вимогам зазначених норм
закону та підлягає оподаткуванню на
користь держави.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 208 ЦК України в
письмовій формі належить вчиняти
правочини фізичних осіб між собою на
суму, яка перевищує у двадцять та
більше разів розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян. У тексті договору повинні
бути вказані його сторони, предмет і
зміст угоди, інші істотні умови
договору.

Письмова форма договору
купівлі-продажу автомобіля
передбачена й постановою Кабінету
Міністрів України від 7 вересня 1998 року
№ 1338, якою затверджені Правила
державної реєстрації та обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин на шасі, автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів та мотоколясок
(далі - Правила), згідно з п. 2 яких вони є
обов'язковими для всіх юридичних і
фізичних осіб.

Відповідно до п. 4 зазначених Правил
перед відчуженням транспортний засіб
повинен бути знятий з обліку в
підрозділі ДАІ.

Згідно з п. 44 цих Правил зняття з обліку
транспортних засобів здійснюються
після їх огляду в підрозділі ДАІ на
підставі заяви власника з поданням
документа, що посвідчує його особу.

Спірний автомобіль не був знятий з
обліку в органах ДАІ, залишався
зареєстрованим за батьком позивачки
ОСОБА_8 Заява від останнього про зняття
з обліку автомобіля не подавалась і
його огляд органами ДАІ не
здійснювався.

Відповідно до п. 8 зазначених Правил
правомірність придбання транспортного
засобу підтверджується зазначеними в
них документами, зокрема:
довідкою-рахунком, виданою за формою
згідно з додатком №1 до цих Правил;
договором та іншими посвідченими в
установленому порядку документами, що
встановлюють право власності на
автомобіль. Бланки довідок-рахунків є
бланками суворого обліку і
виготовляються в порядку,
передбаченому постановою Кабінету
Міністрів України від 19 квітня 1993 року
№283.

Як роз'яснено у п. 25 постанови № 9
Пленуму Верховного Суду України "Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними" від 6 листопада 2009 року, за
удаваним правочином (стаття 235 ЦК
України сторони умисно оформляють один
правочин, але між ними насправді
встановлюються інші правовідносини. На
відміну від фіктивного правочину, за
удаваним правочином права та обов'язки
сторін виникають, але не ті, що
випливають зі змісту правочину.
Встановивши під час розгляду справи, що
правочин вчинено з метою приховати
інший правочин, суд на підставі статті
235 ЦК має визнати, що сторонами вчинено
саме цей правочин, та вирішити спір із
застосуванням норм, що регулюють цей
правочин. Воля сторін в удаваному
правочині спрямована на настання інших
цивільно-правових наслідків, ніж ті, що
передбачені правочином.

Згідно зі ст. 638 ЦК України,
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору.

Відповідно до вимог ст. 655 ЦК
України, за договором купівлі-продажу
одна сторона продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну суму грошей.

Зі змісту наведених норм права
вбачається, що істотними умовами
договору купівлі - продажу є визначення
майна (товару), яке продавець
зобов'язується передати у власність
покупцеві і вартість цього майна.

Сукупність зібраних судом доказів
свідчить про те, що в установленому
порядку договір купівлі-продажу
спірного автомобіля між його власником
і ОСОБА_3 не укладався, а з огляду на
викладене посилання апелянта на
довіреність від 03 жовтня 2012 року як на
підставу набуття права власності на
автомобіль та сплату ним ОСОБА_7
вартості автомобіля у розмірі 5 900
доларів США є безпідставними, тому що
суперечать вищезазначеним вимогам
закону.

За своїм юридичним змістом довіреність
є письмовий документ, що видається
однією особою іншій особі для
представництва перед третіми особами
(ст.244 ЦК України).

Крім того, на підставі зазначеної
довіреності ОСОБА_7 не мав права
укладати угоду від імені особи, яку він
представляє, відносно себе особисто.

Зважаючи на викладене суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив
обставини справи, пояснення та
заперечення сторін, надав належну
оцінку наданим суду доказам у її
сукупності та обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги ОСОБА_6, за
якою рішенням суду визнано право
власності на спірний автомобіль в
порядку спадкування, тому має право на
витребування зазначеного автомобіля з
чужого незаконного володіння ОСОБА_3
відповідно до ст. 387 ЦК України..

Також, суд правильно встановив
правовідносини, які виникли у ОСОБА_13
на підставі довіреності та дійшов
правильного висновку про відсутність
правових підстав для задоволення його
зустрічного позову, оскільки ним не
надано суду належних доказів на
підтвердження дотримання ним
встановленого порядку набуття права
власності на спірний автомобіль.

Доводи апеляційної скарги не є
підставою для задоволення апеляційної
скарги, оскільки полягають лише в
переоцінці доказів, які належним чином
перевірені і оцінені судом першої
інстанції і не доводять порушення
судом першої інстанції норм
процесуального і матеріального права.

За таких обставин рішення суду
відповідає обставинам справи та
закону, підстав для його скасування
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Кам'янсько-Дніпровського
районного суду Запорізької області від
03 вересня 2014 року по цій справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте вона може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: