Справа № 2/489/2102/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

23.09.2014 р.
м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в
складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом про визнання ОСОБА_3
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням кв. АДРЕСА_3. Свої
вимоги мотивувала тим, що відповідачка,
хоча і зареєстрована у вказаній
квартирі, проте не проживає в ній
більше року, не бере участі в утриманні
житла, не оплачує комунальні послуги,
її особистих речей в квартирі немає.
Зазначала також, що відповідачка
ОСОБА_3 була зареєстрована за
вищевказаною адресою без належних
правових підстав - з дозволу
попереднього власника ОСОБА_4, право
власності якого було скасовано.

Посилаючись на вищевикладене,
позивачка просила суд визнати
відповідачку ОСОБА_3 такою, що втратила
право користування кв. АДРЕСА_3.

В судовому засіданні представник
позивачки заявлені вимоги підтримав,
наполягав на їх задоволенні.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилась, повідомлялась
судом про розгляд справи належним
чином, причини неявки суду не
повідомила.

Згідно Ухвали суду проводиться заочний
розгляд справи.

Вислухавши пояснення представника
позивачки, дослідивши матеріали
справи, суд встановив наступне.

Позивачці ОСОБА_2 (на підставі
Свідоцтва про право власності на житло
від 20.04.1993 р. та Свідоцтва про право на
спадщину від 29.05.2014 р.) належить на
праві власності кв. АДРЕСА_3.

Разом з тим з матеріалів справи
вбачається, що відповідно до Свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
від 04.08.2008 р. вищезазначена квартира
належала на праві власності ОСОБА_4,
сину позивачки. В подальшому
відповідно до Рішення Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 03.09.2013
р., яке набрало законної сили, вказане
Свідоцтво на ім'я ОСОБА_4 було
скасоване.

Проте в 2010 р. (з дозволу ОСОБА_4, право
власності якого в подальшому було
скасоване) у спірній квартирі АДРЕСА_3
була зареєстрована відповідачка
ОСОБА_3

Відповідно до Акту від 28.08.2014 р. та
пояснень позивачки, в спірній квартирі
відповідачка ОСОБА_3 не проживає з
лютого 2013 року. Її особистих речей в
квартирі немає, комунальні послуги
відповідачка не оплачує. Реєстрація
відповідачки за цією адресою створює
перешкоди власнику у розпорядженні
своїм майном.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові
належить права володіння, користування
та розпорядження майном.

Гарантуючи захист власності, закон
надає власнику право вимагати усунення
будь-яких порушень його права, хоч би ці
порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння. Способи
захисту права власності передбачені
нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

На підставі ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Об'єктом власності особи може бути,
зокрема, житло - житловий будинок,
садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК ).

Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК,
які передбачають право власника
використовувати житло для власного
проживання, проживання членів сім'ї,
інших осіб і розпоряджатись своїм
житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання в право
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України,
члени сім'ї власника житла втрачають
право на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що
вимоги позивачки про визнання
відповідачки ОСОБА_3 такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням, обґрунтовані та
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідачки ОСОБА_3 на користь
позивачки необхідно стягнути судовий
збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 54, 88, 212-214 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням кв. АДРЕСА_3.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі
243 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем шляхом подачі
апеляційної скарги апеляційному суду
Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через Ленінський районний суд м.
Миколаєва протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя: