Провадження № 2/127/7076/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18.11.2014 року Вінницький міський суд
Вінницької області

в складі: головуючого - судді Романюк Л.
Ф.,

при секретарі Шарапанівському Р.П.,

за участю представника позивачки
ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визнання договорів та свідоцтв
недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду
Вінницької області звернулася з
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
договорів та свідоцтв недійсними.

Позовну заяву мотивовано тим, що 03.09.1988
року був укладений договір про порядок
користування спадковим майном між
позивачкою та ОСОБА_5. 28.09.1988 року.
ОСОБА_5 свою частку продала ОСОБА_6 на
підставі договору купівлі - продажу від
28.09.1988 року. Згідно рішення Вінницької
міської ради від 20.02.2006 року № 1742 було
передано останнім у спільну сумісну
власність дві земельні ділянки які
знаходяться за адресою АДРЕСА_1 та
видано два Державних акти на право
власності на земельні ділянки серія ЯД
№371689, серія ЯД №37691.

26.12.2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 були
укладені договори про встановлення
порядку користування земельною
ділянкою. Згідно вище вказаного
договору ОСОБА_3 перейшла частка зона №
1, № 4, а ОСОБА_6 перейшли інші зони №2, №3.
Після смерті ОСОБА_6 між спадкоємцями
та позивачкою виникли спори з приводу
укладеного договору від 26.12.2012 року.
Також на підставі вище вказаного
договору позивачка отримала два
свідоцтва про право власності № 16756132
від 25.01.2014 року та № 16584666 від 23.01.2014року.
Окрім того, рішенням Вінницького
міського суду Вінницької області від
29.08.2014 року було визначено частки у
праві спільної сумісної власності між
померлим ОСОБА_6 та ОСОБА_3 які
різняться з частками зазначеними у
свідоцтвах про право власності, що і
стало підставою для звернення до суду.

Позивачка просила суд визнати
недійсними договір від 26.12.2012 року про
встановлення порядку користування
земельною ділянкою площею 0,0063 га, та
договір від 26.12.2012 року про
встановлення порядку користування
земельною ділянкою площею 0,1000га
укладені між ОСОБА_6 та ОСОБА_3; визнати
недійсними два свідоцтва про право
власності № 16756132 від 25.01.2014 року та №
16584666 від 23.01.2014року.

В судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримала, просила суд позов
задовольнити, за обставин, викладених в
позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 не
заперечував щодо задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи,
матеріали цивільної справи №127/16368/14-ц,
суд прийшов до переконання в тому, що
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
договору від 03.09.1988 року про порядок
користування житловим будинком
розташованим в АДРЕСА_1, ОСОБА_5
належить 133/300 частки на підставі
свідоцтва про право на спадщину, а
ОСОБА_3 належить 167/300 частки на підставі
свідоцтва про право на спадщину (а.с.5).

Відповідно до договору купівлі -
продажу від 28.09.1988 року ОСОБА_5 продала
свою частку, а саме133/300 частини
житлового будинку в АДРЕСА_1 ОСОБА_6
(а.с.6).

На підставі договору купівлі - продажу
від 28.09.1988 року та рішення Вінницької
міської ради від 20.02.2006 року № 1742 було
передано у спільну сумісну власність
ОСОБА_6 та ОСОБА_3 дві земельні ділянки
які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 та
видано два Державних акти на право
власності на земельні ділянки серія ЯД
№371689, серія ЯД №37691 (а.с 7-8).

Відповідно до договору № 8-2995 про
встановлення порядку користування
земельною ділянкою 0,1000 га від 26.12.2012
року укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_6, у
постійне користування ОСОБА_3
переходить земельна ділянка, а саме:
зона № 1, площею 0,0421 га, а ОСОБА_6
земельна ділянка зона №2, площею 0,0579 га.
(а.с.9-10).

Відповідно до договору № 8-2997 про
встановлення порядку користування
земельною ділянкою 0,0063 га від 26.12.2012
року укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_6, у
постійне користування ОСОБА_3
переходить земельна ділянка, а саме:
зона № 4, площею 0,0030 га, а ОСОБА_6
земельна ділянка зона №3, площею 0,0033 га.
(а.с.11-12).

Згідно свідоцтв про право власності №
16756132 від 25.01.2014 року та № 16584666 від
23.01.2014року ОСОБА_3 на праві приватної
власності належить дві земельні
ділянки площею 0,003га та 0,0421 га (а.с.13-14).

Відповідно до свідоцтва про смерть
серія НОМЕР_1 від 05.04.2013 року ОСОБА_6
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 84 роки (а.с. 16).

Згідно матеріалів спадкової справи №
274/2013, спадщину яка залишилася після
смерті ОСОБА_6 прийняла ОСОБА_4 (а.с. 43).

Відповідно до заяви від 01.10.2013 року
№2П-921 ОСОБА_7 відмовився від спадщини
ОСОБА_6 на користь його дружини ОСОБА_4
(а.с.45).

Відповідно до заяви 01.07.2013 року № 1239
ОСОБА_8 відмовився від спадщини ОСОБА_6
на користь його дружини ОСОБА_4(а.с 44)

Згідно до роз'яснення державного
нотаріуса другої вінницької державної
нотаріальної контори ОСОБА_9, не
можливо визначити склад спадкового
майна та належність майна ОСОБА_4, а
саме: на яку частку земельної ділянки
необхідно видавати свідоцтво про
право на спадщину після померлого
ОСОБА_6 (а.с.46).

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 29.08.2014 року
позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 за участю
третьої особи без самостійних вимог на
стороні позивача Другої вінницької
державної нотаріальної контори про
визнання частки у праві спільної
сумісної власності задоволено.

Визначено, що частка померлого ОСОБА_6 в
праві спільної сумісної власності на
земельній ділянці площею 0,0063 га з
цільовим призначенням для ведення
садівництва, розташована за адресою:
АДРЕСА_1, кадастровий номер
:02:068:0110, складає 0,0028 га.

Визначено, що частка померлого ОСОБА_6 в
праві спільної сумісної власності на
земельну ділянку площею 0,1000 га, з
цільовим призначенням для будівництва
і обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер :02:068:0109, складає
0,0443га.

Визначено частку ОСОБА_3 в праві
спільної сумісної власності на
земельну ділянку площею 0,0063 га з
цільовим призначенням для ведення
садівництва, розташованої за адресою:
21000, АДРЕСА_1, кадастровий номер
:02:068:0110, складає 0,0035 га.

Визначено частку ОСОБА_3 в праві
спільної сумісної власності на
земельну ділянку площею 0,1000 га, з
цільовим призначенням для будівництва
і обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд,
розташованої за адресою: 21000, АДРЕСА_1,
кадастровий номер :02:068:0109, складає
0,0557 га.(а.с. 17-18).

Статтями 21, 41 Конституції України
закріплено, що норми Конституції
України є нормами прямої дії.
Звернення до суду для захисту
конституційних прав і свобод людини і
громадянина безпосередньо на підставі
Конституції України гарантується.
Права і свободи людини є
невідчужуваними і непорушними.
Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. Кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не
може бути позбавлений права власності
чи обмежений в його здійсненні.

Поняття права власності визначено ст.
316 ЦК України. Правом власності є право
особи на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст.ст. 317, 319 ЦК
України власникові належать права
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном.

Згідно п. 11 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18.12.2009 року
про судові рішення у цивільних справах,
за змістом ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову, яке не
суперечить закону, не порушує права чи
інтереси інших осіб, суд у
мотивувальній частині рішення може
вказати лише про визнання позову та
прийняття його судом.

Оскільки частки земельних ділянок
відповідно до свідоцтв про право
власності № 16756132 від 25.01.2014 року та №
16584666 від 23.01.2014року, які належать
ОСОБА_3, різняться з частками в рішенні
Вінницького міського суду Вінницької
області від 29.08.2014 року, вимога ОСОБА_3
щодо визнання недійсними договору від
26.12.2012 року про встановлення порядку
користування земельною ділянкою
площею 0,0063 га, та договору від 26.12.2012
року про встановлення порядку
користування земельною ділянкою
площею 0,1000га укладених ОСОБА_6 та
ОСОБА_3 та визнання недійсними
свідоцтв про право власності № 16756132
від 25.01.2014 року та № 16584666 від 23.01.2014року
не суперечить вимогам чинного
законодавства, а також правам та
інтересам сторін, в зв2язку з чим
позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають до
задоволення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 60, 81, 209, 215- 219, 317-321 ЦПК України,
ст.ст. 1216,1279ЦК України,суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір від
26.12.2012р. про встановлення порядку
користування земельною ділянкою
площею 0,0063 га з цільовим призначенням
для ведення садівництва, кадастровий
номер :02:068:0110, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_6
та ОСОБА_3.

Визнати недійсним договір від 26.12.2012р.
про встановлення порядку користування
земельною ділянкою площею 0,1000 га з
цільовим призначенням для будівництва
і обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд,
кадастровий номер :02:068:0109,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1,
укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_3.

Визнати недійсними Свідоцтва про право
власності на нерухоме майно ОСОБА_3,
індексний номер 16756132 від 25.01.2014р. та про
право власності на нерухоме майно
ОСОБА_3, індексний номер 16584666 від
23.01.2014р.

Судові витрати віднести за
рахунок позивачки.

Рішення суду може бути оскаржене
сторонами до апеляційного суду
Вінницької області протягом 10 днів.

Суддя