Справа № 460/1387/14-ц
Провадження №4с-460/14/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2014 рокум.Яворів
Яворівський районний суд
Львівської області в складі:

головуючого- судді Варениця
В.С.

з участю секретаря Мельник
Є.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Яворові

справу за скаргою Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» до Відділу державної
виконавчої служби Яворівського
районного управління юстиції, третя
особа ОСОБА_1, на постанову державного
виконавця про повернення виконавчого
документа стягувачеві,-

В С Т А Н О В И В:

06.05.2014 року представник Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» подав до суду скаргу, в якій
просить визнати неправомірною та
скасувати постанову державного
виконавця ВДВС Яворівського РУЮ про
повернення виконавчого документа
стягувачеві, а також зобов’язати
державного виконавця ВДВС
Яворівського РУЮ відновити виконавче
провадження на підставі судового
наказу №460/1242/13-ц від 29.03.2013 року. Подана
скарга мотивована тим, що оскаржувану
постанову було отримано 14.04.2014 року і
дії ВДВС щодо винесення оскаржуваної
постанови є безпідставними та
неправомірними. З матеріалів
виконавчого провадження вбачається, що
державним виконавцем не було вчинено
всіх заходів для розшуку майна
боржника, в матеріалах провадження
відсутній акт про перевірку майнового
стану боржника. Не знаючи майнового
стану боржника, державний виконавець
не вправі виносити постанову про
повернення виконавчого документа
стягувачеві, оскільки не може робити
висновок про наявність чи відсутність
у боржника майна, яке може бути у
боржника майна та на яке може бути
накладено стягнення.

Під час судового розгляду представник
скаржника ПАТ по газопостачанню та
газифікації «Львівгаз» - юрист Шевчик
О.І. подану скаргу підтримав, дав
пояснення аналогічні викладеним в
скарзі. Після оголошення перерви у
судовому засіданні представником
скаржника подана письмова заява про
розгляд справи у його відсутності,
просить подану скаргу задоволити.

Представник ВДВС Яворівського
районного управління юстиції -
державний виконавець Василів І.В. на на
розгляд справи не з’явилася, від
державного виконавця Василів І.В.
надійшло письмове заперечення, в якому
вказується, що подана скарга
задоволенню не підлягає. 19.07.2013 року у
ВДВС Яворівського РУЮ надійшов для
виконання судовий наказ №2н-460/59/2013 про
стягнення з ОСОБА_1 125,12 грн боргу та 114, 70
грн на користь ПАТ «Львівгаз» та було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження. Однак на
виклик до державного виконавця боржник
не з’явився. При виході за адресою
боржника було встановлено, що боржник
за вказаною адресою не проживає. В
зв’язку з невиконанням виконавчого
документа в добровільному порядку
державним виконавцем були скеровані
запити щодо розшуку майна та було
винесено постанову про арешт майна
боржника. З отриманих відповідей та
перевіркою майнового стану боржника
було встановлено, що боржник перебуває
на обліку як пенсіонер. Однак
Управління ПФУ у Яворівському районі
постанову про звернення стягнення з
пенсії не було прийнято через невірний
адрес проживання боржника. Відповіді
на запит щодо адреси проживання
боржника отримано не було, було
встановлено відсутність у боржника
нерухомого майна, рахунків в
банківських установах, транспортних
засобів. 11.02.2014 року від ПАТ «Львівгаз»
надійшло повідомлення про погашення
заборгованості за спожитий газ, не було
стягнено судовий збір. 19.03.2014 року було
винесено постанову про повернення
виконавчого документа стягувачеві.

2

Заслухавши пояснення представника
скаржника, перевіривши матеріали
поданої скарги, суд прийшов до
наступного.

Судовим наказом Яворівського
районного суду Львівської області від
29.03.2013 року по справі №460/1242/13-ц
(провадження №2н-460/59/13) було стягнуто з
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Лівівгаз» 125 грн 12 коп заборгованості
за спожитий природній газ, а також 114
грн 70 коп судового збору. Після
набрання судового наказу законної сили
представник стягувача отримав
вищевказаний судовий наказ відповідно
до кількості відповідачів, який було
подано до примусового виконання до
ВДВС Яворівського РУЮ.

На підставі письмової заяви
представника стягувача та
вищевказаного судового наказу
державним виконавцем Василів І.В. було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження (ВП№38980660) від
19.07.2013 року, з наданням боржнику ОСОБА_1
строку для добровільного виконання
судового рішення.

Оскільки боржником добровільно судове
рішення виконано не було, то державний
виконавець в межах повноважень,
наданих Законом України «Про виконавче
провадження» розпочав процедуру
примусового виконання судового наказу.

Судом встановлено, що державним
виконавчем було направлено письмовий
запит та отримано інформацію від ВРЕР
ДАІ, Відділу Держкомзему в
Яворівському районі щодо відсутності
майна боржника.

На підставі отриманої інформації з
Управління ПФУ у Яворівському районі
про перебування боржника на пенсійному
обліку державним виконавцем 16.09.2013 року
було винесено постанову про звернення
стягнення з пенсії боржника, однак
Управлінням ПФУ в Яворівському районі
виконавчий документ було повернуто в
зв’язку з тим, що боржник за вказаною
адресою на обліку не числиться.

При виході на місце проживання
боржника державним виконавцем було
складено акт від 21.08.2013 року, що зі слід
сусідів власником квартири АДРЕСА_1 є
гр.ОСОБА_4, гр.ОСОБА_1 по даній адресі не
проживає.

Оскаржуваною постановою від 19.03.2014 року
державним виконавцем було встановлено,
що за адресою вказаною у виконавчому
документі боржник не проживає, майна,
належного боржникові, не виявлено і
розшук такого майна виявився
безрезультатним, а тому виконавчий
документ (судовий наказ №2н-460/59/13,
виданий 24.05.2013 року) повернуто
стягувачеві.

Ст.1 Закону України «Про виконавче
провадження» визначено, що виконавче
провадження - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених
цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню

Відповідно до вимог ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії,
здійснювати заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Дійсно ст.47 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
виконавчий документ повертається
стягувачеві, якщо у боржника відсутнє
майно, на яке може бути звернуто
стягнення, а здійснені державним
виконавцем відповідно до цього Закону
заходи щодо розшуку такого майна
виявилися безрезультатними.

При винесенні оскаржуваної постанови
державний виконавець посилався на акт,
про відсутність боржника за вказаною у
виконавчому документі адресою.

Разом з тим, ст.52 ч.7 Закону України « Про
виконавче провадження» визначено, що
якщо сума, що підлягає стягненню за
виконавчим провадженням, не перевищує
десяти розмірів мінімальної
заробітної плати, державний
виконавець зобов'язаний вжити всіх
заходів для виконання рішення за
рахунок іншого майна боржника.

Під час розгляду скарги встановлено, що
державний виконавець належним чином не
перевірив майнового стану боржника
ОСОБА_1, враховуючи, що один з боржників
ОСОБА_2 здійснила погашення основної
суми заборгованості за спожитий
природній газ та продовжує

3

сплачувати поточні платежі за
газопостачання, про що свідчить
наданий представником скаржника
письмовий розрахунок по
газопостачанню квартири боржника.

Також з письмової інформації
вбачається, що боржник ОСОБА_1
зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно ч.2 ст.387 ЦПК України у разі
встановлення обгрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов’язує державного виконавця
задовольнити вимогу заявника та
усунути порушення або іншим шляхом
поновлює його порушені права чи
свободи.

За таких встановлених обставин, суд
приходить до висновку, що державним
виконавцем під час виконавчого
провадження про стягнення з боржника
ОСОБА_1 судових витрат по сплаті
судового збору не було встановлено
наявності іншого майна боржника, не
було належним чином з’ясовано чи має
боржник будь-які доходи, зокрема
пенсійні виплати,, відповідно винесена
постанова про повернення виконавчого
документа на думку суду є передчасною,
а тому подану скаргу слід задоволити.

Керуючись ст.ст.386, 387 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

скаргу задоволити. Визнати дії
державного виконавця ВДВС
Яворівського районного управління
юстиції Львівської області ОСОБА_5 по
винесенні постанови про повернення
виконавчого документа стягувачеві від
19.03.2014 року (ВП№38980660) – протиправними.

Скасувати постанову державного
виконавця ВДВС Яворівського районного
управління юстиції Львівської області
ОСОБА_5 про повернення виконавчого
документа стягувачеві від 19.03.2014 року
(ВП№38980660).

Зобов’язати державного виконавця ВДВС
Яворівського районного управління
юстиції Львівської області ОСОБА_5
відновити виконавче провадження
(ВП№38980660) на підставі судового наказу
№460/1242/13-ц від 29.03.2013 року.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Львівської області
шляхом подання апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня проголошення
даної ухвали, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення ухвали, протягом п’яти
днів з дня отримання копії цієї ухвали,
через Яворівський районний суд
Львівської області.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті
в одному примірнику.

СУДДЯ: