Справа № 136/1514/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"05" листопада 2014 р.
м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді
Пороховий Г. І.

за участю секретаря
Квашук О.М.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду міста
Липовець цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, представник третьої
особи служба у справах дітей про
визнання осіб такими, що втратили право
користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до
Липовецького районного суду
Вінницької області із позовом до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням. Свої позовні вимоги
позивачка обґрунтовує тим, що
відповідно до договору купівлі-продажу
від 12 червня 2007 року вона являється
власником житлового будинку,
розташованого за адресою АДРЕСА_1.
Відповідачка ОСОБА_2 була прописана до
даного будинку за її згодою разом із
своїми малолітніми дітьми. Однак в
даному будинку з 2009 року ні
відповідачка, ні її діти там не
проживають, що підтверджується
довідкою Козинецької сільської ради
№512 від 15 жовтня 2014 року. На даний час
виникла необхідність у оформленні
субсидії, однак прописка відповідача
із своїми дітьми перешкоджає йому в
цьому. Відповідач із своїми дітьми
своєю пропискою порушує право
власності, яке полягає в перешкоді
користування жилим приміщенням в його
будинку. Просить ухвалити рішення, яким
визнати відповідачку та її дітей
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням у будинку АДРЕСА_1.

Представник позивача ОСОБА_3 в
судовому засіданні позов підтримує,
просить суд його задовольнити.

Відповідачка в судове засідання
не з'явилась, згідно поштового
відправлення, відсутня за місцем
проживання.

Представник служби у справах дітей
Іванюк Вікторія Миколаївна в судовому
засіданні заперечує проти задоволення
позову.

Дослідивши матеріали справи та усі
зібрані по справі докази, давши їм
оцінку в сукупності, суд прийшов до
наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

Частина 3 статті 10 ЦПК України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Згідно довідки Козинецької сільської
ради Липовецького району № 343 від 08
липня 2014 року, ОСОБА_2 та її діти: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 прописані в
АДРЕСА_2, але з 2009 року по даний час за
місцем реєстрації не проживає, а
проживає в АДРЕСА_3

Із вчинених у домовій книзі записів
слідує, що відповідачка ОСОБА_2
зареєстрована в АДРЕСА_2, однак там не
проживає.

Як вбачається із договору
купівлі-продажу від 12 червня 2007 року,
позивачка являється власником
житлового будинку, розташованого за
адресою АДРЕСА_1, проте не є
укладеними правочини ( договори), у яких
відсутні встановлені законодавством
умови, необхідні для їх укладення , не є
вчиненим також правочин у разі
нездійснення його державної
реєстрації, якщо правочин підлягає
такій реєстрації.

Згідно ст.. 182 ЦК України право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обтяження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.
Державна реєстрація прав на
нерухомість є публічною, здійснюється
відповідним органом, який зобов'язаний
надавати інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку,
встановленому законом.

Стаття 210 ЦК України говорить, що
правочин підлягає державній
реєстрації лише у випадках,
встановлених законом. Такий правочин є
вчиненим з моменту його державної
реєстрації.

На час звернення до суду позивачка не
зареєструвала будинок, а тому не є його
власником.

Таким чином, позивач не має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження майном шляхом визнання
відповідача таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням оскільки не набув право
власності на будинок ,що розташований
за адресою: АДРЕСА_1., у разі
нездійснення його державної
реєстрації.

За таких обставин та у контексті
наведених вище правових норм
регулювання предмета спору, суд вважає,
що зібрані у справі докази та їх
належна оцінка вказують на наявність
підстав відмовити в задоволенні
позову.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 11,158,169,182,205-210,640 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 88 ч. 3, 212, 214-215 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Вінницької області через
Липовецький районний суд шляхом
подання апеляції в десятиденний строк.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: Г. І. Пороховий