Справа № 569/7014/14-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 листопада 2014 року Рівненський
міський суд Рівненської області в
головуючого судді - Харечко С.П.,
при секретарі - Сич І.І.,
з участю представника позивача Бугайко
відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Рівне цивільну
справу за позовом Головного управління
Пенсійного фонду України до ОСОБА_2 про
Представник Головного управління
Пенсійного фонду України в Рівненській
області звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення коштів в розмірі
В обґрунтування позовних вимог вказує,
що з 30.01.2009 року ОСОБА_2 перебуває на
обліку в головному управлінні
Пенсійного фонду України в Рівненській
області та отримує пенсію за вислугу
років, призначену відповідно до ЗУ «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб». На підставі заяви-зобов'язання
від 28.01.2009 року поданої ОСОБА_2 до
основного розміру пенсії
виплачувалась як непрацюючому
пенсіонеру надбавка на сина - ОСОБА_3, 1994
року народження. ОСОБА_2 не повідомив
орган Пенсійного фонду про
працевлаштування, в ході звірки бази
отримувачів військових пенсій та бази
системи персоніфікованого обліку
виявлено, що ОСОБА_2 з 01.01.2010 року по
30.06.2011 року був зареєстрований як
працююча особа і незаконно отримував
виплату на дитину до 18 років. На
підставі довідки № 696/07 від 12.05.2014 року
станом на 12.05.2014 заборгованість по
відшкодуванню переплаченої пенсії за
пенсійною справою ОСОБА_2 становить 5708,
62 грн., яка підлягає до стягнення з
відповідача на підставі ст. 60 ЗУ «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
В судовому засіданні представник
позивача позов підтримала у повному
обсязі, просила його задовольнити.
В судовому відповідач позовні вимоги
не визнав, пояснив, що даний спір не
підлягає розгляду у порядку цивільного
судочинства, тому провадження у справі
підлягає до закриття. Кошти в сумі 5708, 62
грн. не є переплаченою пенсією, а є
перерахованими коштами по виконанню
року. Він ніколи не був
працевлаштований в період з 01.01.2010 року
по 01.06.2011 року і позивачем не подано
належних доказів на підтвердження
даних обставин. Також просив
застосувати строки позовної давності.
Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов до висновку, що позов підлягає
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Юрисдикція адміністративних судів
щодо вирішення адміністративних справ
передбачена ст. 17 КАС України.
Так, згідно ч. 2 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема: спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності; спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби; спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень;
спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання нечинними
адміністративних договорів; спори за
зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України;
спори щодо правовідносин, пов'язаних з
виборчим процесом чи процесом
Частиною 2 ст. 4 КАС України
встановлено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.
У п. 16.2 Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України № 8 від
20.05.2013 р. «Про окремі питання юрисдикції
адміністративних судів» зазначено, що
згідно ч. 1 Закону № 1058-IV суми пенсій,
виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.
Право на звернення до суду з позовами
про стягнення надміру виплачених
коштів випливає з функцій контролю за
витрачанням коштів цього фонду, тобто у
зв'язку зі здійсненням суб'єктом
владних повноважень владних
управлінських функцій. У зв'язку з цим
через публічно-правовий характер
спірних відносин вирішення таких
спорів належить до юрисдикції
адміністративних судів.
Однак, Постановою Пленуму Вищого
адміністративного суду України № 2 від
14.02.2014 р. «Про внесення змін до
Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
20.05.2013 р. № 8 «Про окремі питання
юрисдикції адміністративних судів»
внесено зміни до вказаної постанови,
зокрема виключено пункт 16.2.
Суд зазначає, що адміністративними
судами можуть бути розглянуті вимоги
щодо відшкодування шкоди лише за
наявністю наступних умов: вимоги
повинні стосуватися шкоди, завданої
лише суб'єктом владних повноважень;
такі вимоги повинні бути поєднані з
вимогами про визнання протиправними
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень.
В протилежних випадках вимоги щодо
відшкодування шкоди мають бути
розглянуті в порядку цивільного чи
господарського судочинства.
У даному випадку відповідач не є
суб'єктом владних повноважень, а
виступає взагалі як фізична особа, яка
мала надати до територіальних органів
Пенсійного фонду документи, які
необхідні для перерахунку пенсії.
Тобто між сторонами по справі існує
спір про право, що в свою чергу виключає
розгляд справи в порядку
адміністративного судочинства.
З аналізу вищевикладених
нормативно-правових актів, вбачається
зміна підсудності судових спорів за
позовами Управління пенсійного фонду
до фізичних осіб про стягнення
заборгованості, тому даний спір не може
розглядатись за правилами
адміністративного судочинства, спір
підлягає розгляду у суді загальної
юрисдикції, в порядку, передбаченому
Цивільним процесуальним кодексом
Судом встановлено, що з 30.01.2009 року
ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному
управлінні Пенсійного фонду України в
Рівненській області та отримує пенсію
за вислугу року, призначену відповідно
до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
Пунктом «а» ст. 16 та пунктом «а» ст. 24 ЗУ
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» передбачено
призначення надбавки непрацюючим
пенсіонерам, які мають на своєму
утриманні непрацездатних членів сімї,
зокрема дітей до досягнення ними 18
На підставі заяви-зобов'язання від
28.01.2009 року поданої ОСОБА_2 до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Рівненській області до основного
розміру пенсії виплачувалась як
непрацюючому пенсіонеру надбавка на
сина - ОСОБА_3, 1994 року народження.
ОСОБА_2 зобов'язувався повідомити
пенсійне відділення при влаштуванні на
роботу або реєстрації як приватного
підприємця, отриманні пенсії та
надбавок на дітей від інших
міністерств, два рази на рік подавати
довідку з місяця проживання про те, що
В ході звірки бази отримувачів
військових пенсій та бази системи
персоніфікованого обліку виявлено, що
ОСОБА_2 з 01.01.2010 року по 30.06.2011 року був
зареєстрований як працююча особа, отже
незаконно отримував виплату на дитину
Згідно з ст. 60 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб», пенсіонери зобов'язані
повідомляти органам пенсійного
забезпечення про обставини, що
спричиняють зміни розміру пенсії або
На підставі довідки № 696/07 від 12.05.2014
року станом на 12.05.2014 заборгованість по
відшкодуванню переплаченої пенсії за
пенсійною справою ОСОБА_2 становить 5708,
Головним управлінням Пенсійного фонду
України в Рівненській області 10.06.2011
року прийнято рішення про стягнення
сум пенсії, виплачених надміру за
періоди з 01.01.2010 по 31.03.2010, з 01.05.2010 по
31.05.2010 та з 01.07.2010 по 30.06.2011 р. в розмірі
ОСОБА_2 не погодився з таким
відрахуванням коштів і звернувся до
суду з позовом до Головного управління
Пенсійного фонду України в Рівненській
області про визнання незаконним
вищевказаного рішення.
Постановою Рівненського міського суду
від 13 березня 2012 року, залишеною без
змін ухвалою Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 06 лютого 2013 року в задоволенні
Постановою Вищого адміністративного
суду України від 30 травня 2013 року за
позовом ОСОБА_2 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Рівненській
області про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії вищевказане рішення визнано
незаконним, оскільки відрахування
здійснювалось на підставі рішення
територіального органу Пенсійного
фонду, а не на підставі рішення суду.
Таким чином, рішення Головного
управління Пенсійного фонду України в
Рівненській області про стягнення сум
пенсій з ОСОБА_2 було скасовано з
підстав не дотримання процедури
Після прийняття постанови Вищого
адміністративного суду України від 30
травня 2013 року у ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Головного управління
Пенсійного фонду України в Рівненській
області про зобов'язання здійснити
розрахунок та виплатити незаконно
Постановою Рівненського міського суду
від 16 вересня 2013 року, залишеною без
змін ухвалою Житомирського
апеляційного суду від 28 жовтня 2013 року
задоволено позов ОСОБА_2 та зобов'язано
Головне управління Пенсійного фонду
України в Рівненській області
здійснити розрахунок незаконно
відрахованих коштів з 10.06.2011 року та
виплатити незаконно відраховані з
На виконання вищевказаної постанови
Головне управління Пенсійного фонду
України в Рівненській області було
здійснено розрахунок за період з 01.07.2011
року по 30. 06.2013 року на доплату пенсії
згідно якого сума перерахованих коштів
за рішенням суду становить 5708, 62 грн.,
які в подальшому були виплачені ОСОБА_2
Таким чином, звертаючись до суду з
позовом про стягнення коштів 13 травня
2014 року, позивачем враховано позицію
Вищого адміністративного суду України
про дотримання процедури відрахування
коштів з пенсії у судовому порядку, і
враховуючи тривалий розгляд у судових
інстанціях справ з приводу
правомірності стягнення коштів з
відповідача строк звернення до суду
Вищевказані обставини також
встановлені Постановою Рівненського
міського суду від 21 листопада 2013 року
за позовом Головного управління
Пенсійного фонду України в Рівненській
області до ОСОБА_2 про стягнення коштів.
Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрала законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Доводи відповідача про те, що він
ніколи не був працевлаштований в
період з 01.01.2010 року по 01.06.2011 року не
відповідають дійсності, оскільки
відповідно до довідки ОК-5 у
вищевказаний період ТзОВ-Фірма
«Кортакоз», фірма «Кортакоз»,
Комерційний банк «Надра»,
«Спецкомплект» сплачували страхові
внески за ОСОБА_2 до Пенсійного фонду
України, а отже це підтверджує факт
перебування у позивача у трудових
відносинах з даними організаціями.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідач ОСОБА_2 не подав жодних
доказів про те, що він не був
працевлаштований в період з 01.01.2010 року
по 01.06.2011 року.

Відповідно до вимог ч.4 ст.10 ЦПК України
суд з метою сприяння всебічного і
повного з'ясування обставин справи
роз'яснив позивачу право на подачу
клопотання про витребування доказів
згідно зі ст.137 ЦПК України.

Таким чином, позовні вимоги є
обґрунтованими і до стягнення з ОСОБА_2
підлягає заборгованість по
відшкодуванню переплаченої пенсії в
розмірі 5708, 62 грн. на підставі ст. 60
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб».

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави, пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог, таким чином з ОСОБА_2 243 грн. 60 коп.
судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60-64, 209, 212-215
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Головного управління
Пенсійного фонду України в Рівненській
області до ОСОБА_2 про стягнення коштів
- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на
користь Головного управління
Пенсійного фонду України в Рівненській
області заборгованість по
відшкодуванню переплаченої пенсії в
розмірі 5 708 (п'ять тисяч сімсот вісім)
грн. 62 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) в дохід
держави судовий збір в розмірі 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Рівненської області через
Рівненський міський суд шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
Харечко С.П.