Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2624/14
у суді І-ї інстанції Іванова Н. Ю.
Доповідач Дуковський О. Л.
УХВАЛА

Іменем України

19.11.2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області в складі:

головуючого:
Дуковського О. Л.

суддів: Письменного О.А.;Чельник
О.І.

з участю секретаря:
Лазаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою
Житлово-експлуатаційної контори № 7
Головного управління
житлово-комунального господарства
Кіровоградської міської ради на
рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 28.08.2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до
Житлово-експлуатаційної контори № 7,
про відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом до
Житлово-експлуатаційної контори № 7
(далі ЖЕК №7), в якому просить стягнути
з відповідача на свою користь моральну
шкоду в розмірі 15 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог
вказував, що є співвласником квартири
АДРЕСА_1. Власником квартири є ОСОБА_3,
яка уклала з ЖЕК № 7 договір «Про участь
у витратах і утриманні будинку та
прибудинкової території» №22 від 09.01.2014
року.

Позивач зазначав, що відповідач
належним чином не надає комунальні
послуги, які передбачені договором,
але мешканці квартир послуги
оплачують, а в разі несплати, бухгалтер
ЖЕК № 7 незаконно нараховує
заборгованість, хоча відповідачу
надано право зменшувати загальну суму
платежу за комунальні послуги.

Також посилається на необґрунтоване
періодичне вивішування ЖЕК №7 у
під'їзді будинку списків злісних
боржників по сплаті за комунальні
послуги з зазначенням прізвищ, імен та
імен по-батькові, суми боргу за надані
послуги та вказують, що можуть
припинити надавати послуги, вразі
несплати боргу за комунальні послуги.

В даних списках було прізвище позивача,
а тому вважає, що не маючи рішення
суду, де було б встановлено наявність
боргу перед ЖЕК № 7, відповідач
паплюжить чесне ім'я, гідність, (ділову
репутацію) позивача, поширює
недостовірну інформацію серед
мешканців та їх відвідувачів та
розголошує тим самим усім персональні
дані позивача. Через такі дії
відповідача позивач втратив спокій,
апетит, погіршилися стосунки з
дружиною, погіршився сон, тощо.

Заподіяну моральну шкоду позивач
оцінює у розмірі 15 000 грн. і просить її
стягнути.

Рішенням Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 28.08.2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ЖЕК № 7 на користь ОСОБА_2 в
рахунок відшкодування моральної шкоди
300 грн. В іншій частині позовних вимог
було відмовлено. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову. Посилається на те,
що судом першої інстанції порушено
норми матеріального та процесуального
права, а також судом не в повному обсязі
з'ясовано обставини справи, що мають
значення для справи. Вказує на те, що
судом першої інстанції не були взяті до
уваги докази, які надавалися
відповідачем.

Колегія суддів, обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду залишенню без змін з
таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками
квартири АДРЕСА_1.

09.01.2004 року між ОСОБА_3 та ЖЕК № 7 було
укладено договір «Про участь у
витратах і утриманні будинку та
прибудинкової території» № 22 (а.с. 5).

ОСОБА_2 як мешканця АДРЕСА_1 було
попереджено про необхідність
погашення боргу та повідомленням про
те, що при невжитті дій, щодо погашення
заборгованості відповідачем не будуть
виконані ремонтні роботи по будинку
(а.с. 9).

Така інформація у письмовому вигляді
вивішувалась на дверях під'їзду і була
доступною широкому колу осіб.

У п.5 ч. 3 ст.20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» зазначено,
що споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки встановлені договором або
законом.

Як вбачається з розрахунку наданого
ЖЕК № 7 за період з січня 2004 року по
травень 2014 року у позивача наявна
заборгованість по сплаті за послуги з
утримання будинків, споруд та при
будинкової території (а.с. 39-41).

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України
суд розглядає справу не інакше як за
заявою осіб, в межах заявлених вимог і
на підставі наданих сторонами доказів,
тобто кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен
має право на повагу до його честі і
гідності. Гідність та честь фізичної
особи є недоторканими.

Відповідно до ст. 277 ЦК України фізична
особа, особисті немайнові права якої
порушено внаслідок поширення про неї
та(або) членів її сім'ї недостовірної
інформації, має право на відповідь а
також на спростування цієї інформації.

Недостовірну інформацію можна
визначити як інформацію про суб'єкта,
яка була поширена і сприймається
негативно принаймні певною групою
членів суспільства, що може спричинити
порушення немайнових прав відповідної
особи, при цьому відсутнє чинне рішення
суду щодо
достовірності/недостовірності такої
інформації.

Відповідач не звертався до суду із
позовною заявою або заявою про видачу
судового наказу про стягнення з ОСОБА_2
заборгованості по оплаті наданих
послуг, хоча з розрахунку видно, що
заборгованість нараховувалась з січня
2004 року.

Згідно з п. 27 постанови Пленуму
Верховного суду України №1 від 27 лютого
2009 року «Про судову практику у спорах
про захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи» способами
захисту гідності, честі та ділової
репутації від поширення недостовірної
інформації можуть бути, крім права на
відповідь та спростування
недостовірної інформації, також і
вимоги про відшкодування збитків та
моральної шкоди, заподіяної такими
порушеннями як фізичній, так і
юридичній особі. Крім того, при
визначені розміру моральної шкоди
судам слід виходити із засад
справедливості, добросовісності та
розумності.

Відповідно до п. 15 Пленуму, під
поширенням інформації слід розуміти
опублікування їх у пресі, передання по
радіо, телебаченню чи з використанням
інших засобів масової інформації,
поширення в мережі Інтернет чи з
використанням інших засобів
телекомунікаційного зв'язку,
викладення в характеристиках, заявах,
листах, адресованих іншим особам,
повідомлення в публічних виступах, в
електронних мережах, а також в іншій
формі хоча б одній особі. Також,
поширенням відомостей є вивішування
(демонстрація) в громадських місцях
плакатів, лозунгів, інших творів, а так
само розповсюдження серед людей
листівок, що за своїм змістом або
формою порочать честь і гідність
громадянина або організації.

Судом першої інстанції зроблено
правильний висновок, що відповідачем
без законних на те підстав
вивішувались повідомлення про
наявність боргу з вимогою сплатити
борг та попередженням про те, що при
невжитті дій, щодо погашення
заборгованості підприємство не буде
проводити ремонті роботи в будинку.

Такими незаконними діями відповідача
позивачу завдано моральної шкоди,
оскільки принижено честь і гідність
позивача. Така неправдива інформація
принизила честь і гідність позивача,
порушила його права і інтереси,
неправомірними діями відповідача
заподіяна позивачу моральна шкода, яка
полягала в приниженні його честі й
гідності і необхідності давати своїм
знайомим пояснення про те, що негативна
інформація про нього недостовірна.

Також слід зазначити, що договором «Про
участь у витратах і утриманні будинку
та прибудинкової території» № 22 від
09.01.2004 року передбачено, що стягувати
збитки, понесені внаслідок
неналежного виконання договірних
обов'язків необхідно з власника
квартири, а не з мешканців цієї
квартири, а тому позивач не має
обов'язків перед відповідачем,
оскільки ним договір не укладався.

Форма реагування відповідачем на
стягнення заборгованості за
комунальні послуги, як вивішування
списків боржників у під'їзді будинку,
не передбачена ні договором ні
законодавством, а тому є незаконною.

Визначаючи розмір відшкодування
моральної шкоди, суд першої інстанції
виходив з засад розумності та
справедливості, а тому апеляційна
скарга не містить доводів щодо
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Наведене свідчить про те, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, що відповідно до
ч.1ст.308 ЦПК України є підставою для
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу
Житлово-експлуатаційної контори № 7
Головного управління
житлово-комунального господарства
Кіровоградської міської ради -
відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 28.08.2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності з моменту її проголошення та
може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: