№ 2/243/2564/2014
№243/5830/14
Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2014 року
Слов'янський міськрайонний суд
Донецької області в складі
головуючого- судді Чернишова Ю.В.
при секретарі- Морозовій Н.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Слов'янську цивільну
справа за позовом ОСОБА_1 до Фонду
державного майна України про стягнення
заборгованості по заробітній платі, з
урахуванням індексу інфляції за весь
час прострочення виплати заробітної
плати, трьох процентів річних від
простроченої суми по день винесення
рішення, -

В
С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою до Фонду державного
майна України, про стягнення
заборгованості по заробітній платі у
розмірі 1915,12 грн., з урахуванням індексу
інфляції за весь час прострочення
виплати заробітної плати, трьох
процентів річних від простроченої суми
по день винесення рішення,
обґрунтувавши свої вимоги тим, що він
працював у відповідача в період часу з
16 червня 1988 року по 4 липня 1998 року.
Рішенням Слов'янського міського суду
від 17 листопада 1997 року з ВАТ
«Содзавод» на його користь стягнуто
заборгованість по заробітній платі в
сумі 1915 грн. 12 коп. До цього часу рішення
не виконане. Зазначає, що ВАТ «Содовий
завод» є стовідсотково державним
підприємством, що стверджується даними
листа № 11-05-00801 від 24 січня 2013 року, а
тому відповідач, будучи власником
підприємства має відповідати за
боргами підприємства як особа, яка несе
субсидіарну відповідальність. Отже
просить суд стягнути з відповідача
заборгованість по заробітній платі в
сумі 1915 грн. 12 коп. Також, оскільки
рішення суду про стягнення вказаних
коштів не виконане на сьогодні просить
стягнути три проценти річних та
інфляційних, у відповідності до ст. 625
ЦК України.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позов підтримав з підстав, наведених в
позовній заяві, просив його
задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, причини неявки
суду не повідомив, хоч був належним
чином повідомлений про час та місце
судового розгляду, заяву про розгляд
справи за його відсутності суду не
подавав. З огляду на викладене, суд
приходить до висновку, що оскільки від
відповідача не надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи, як то
передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин,
які б могли бути визнані судом
поважними, у суду відсутні підстави для
відкладення розгляду справи, а тому,
суд зі згоди позивача вирішує справу на
підставі наявних у справі доказів у
відповідності до ст. 224-228 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані по справі докази, суд відмовляє
у задоволенні позову, виходячи з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
Рішенням Слов'янського міського суду
Донецької області від 17 листопада 1997
року, було стягнуто із ВАТ «Содовий
завод» на користь ОСОБА_1
заборгованість по заробітній платі в
сумі 1915 грн. 12 коп. У відповідності до
довідки даної ліквідатором ВАТ
«Содовий завод» № 1154 від 4 листопада 2013
року, вбачається, що виконавчі листи по
виконанню рішень суду перебувають на
виконанні у ліквідатора ВАТ «Содовий
завод», однак не виконані, оскільки
грошові кошти, які поступають на р/р у
ліквідаційний період не достатні для
погашення заборгованості по
виконавчим листам. У відповідності до
відповіді регіонального відділення
Фонду Держмайна України по Донецькій
області № 11.06-00800 від 24 січня 2013 року, 100%
статутного капіталу ВАТ «Содовий
завод» належить державі.

У відповідності до Статуту ВАТ
«Содовий завод», підприємство
засноване відповідно до рішення Фонду
державного майна України від 20 грудня
1995 року № 50-АТ шляхом перетворення ДП
«Хімпром» у ВАТ «Содовий завод» згідно
із Указом Президента України від 26
листопада 1994 року № 699/94 «Про заходи
щодо забезпечення прав громадян на
використання приватизаційний майнових
сертифікатів». ВАТ «Содовий завод» є
юридичною особою, здійснює свою
діяльність відповідно до чинного
законодавства та статуту, має
самостійний баланс, розрахунковий,
валютний та інші рахунки в банках, має
право укладати угоди(контракти),
набувати майнових та особистих прав,
нести обов'язки, виступати в суді,
арбитражному або третейському суді.

Нормами ст. 619 ЦК України, регулюються
правовідносини зобов'язального
характеру, за якими договором або
законом може бути передбачена поряд із
відповідальністю боржника
додаткова(субсидіарна)
відповідальність.

Згідно із ч.1 ст. 176 ЦК України,
розмежування відповідальності за
зобов'язаннями держави, АРК,
територіальних громад та створених
ними юридичних осіб, Держава, АРК,
територіальні громади не відповідають
за зобов'язаннями створених ними
юридичних осіб, крім випадків,
встановлених законом.

Виходячи з аналізу норм чинного
законодавства, ЦК у ст. 176 закріплює
загальну норму про розмежування
відповідальності публічно-правових
утворень за своїми зобов'язаннями та
створених ними юридичних осіб. ЦК
передбачає загальне правило, згідно з
яким держава, інші публічно-правові
утворення (АРК, територіальні громади)
не відповідають за збов'язаннями
створених ними юридичних осіб. Ця норма
направлена на конкретизацію положень
ч.3 ст. 96 ЦК України згідно з якою
юридична особа самостійно відповідає
за зобов'язаннями юридичної особи,
учасник(засновник) юридичної особи не
відповідає за зобов'язаннями юридичної
особи, а юридична особа не відповідає
за зобов'язаннями його
учасника(засновника). Вказівка на
субсидіарну відповідальність
держави, АРК, територіальних громад, як
засновників створених ними юридичних
осіб публічного права, яку містить
норма ст. 176 ЦК, яка передбачає
можливість встановлення такої
відповідальності спеціальними
законами.

Як достовірно встановлено у судовому
засіданні, засновником ВАТ «Содовий
завод» є держава в особі Фонду
Державного майна України(п.5.1 Статуту).

З врахуванням викладеного, можливо
прийти до висновку, що правовідносини,
які склалися між ВАТ «Содовий завод» та
Фондом державного майна, - є
правовідносини засновника та
створеного ним підприємства, за якими
засновник не відповідає по боргах
підприємства, а підприємство не
відповідає по боргах засновника. Такі
відносини відповідають нормам чинного
цивільного законодавства, зокрема
положенням ст. 176 ЦК України,
підтверджується статутом ВАТ «Содовий
завод», згідно якого підприємство є
юридичною особою, створеною державою,
яка за своєю юридичною природою не є
казенним підприємством, а тому ці
положення на правовідносини ВАТ
«Содовий завод» та Фонду держмайна
України не розповсюджуються.

З огляду на викладене, слід дійти до
висновку, що Фонд держмайна України в
силу ст. 176 ЦК України не несе
субсидіарну відповідальність по
боргах ВАТ «Содовий завод», до того ж
не являється правонаступником ВАТ
«Содовий завод».

Окрім того за приписами ст.4 ЦПК
України, здійснюючи правосуддя, суд
захищає права , свободи та інтереси
фізичних та юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

Враховуючи вимоги позивача, слід
зазначити, що у позивача виник спір в
сфері трудових відносин , що
регулються трудовим законодавством.

Статтею 28 ЗУ «Про оплату праці» разі
банкрутства підприємства чи
ліквідації його у судовому порядку
зобов'язання перед працівниками
такого підприємства щодо заробітної
плати, яку вони повинні одержати за
працю (роботу, послуги), виконану у
період, що передував банкрутству чи
ліквідації підприємства, виконуються
відповідно до Закону України

"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
( 2343-12 ).

Наведеним Законом передбачена
процедура та порядок задоволення вимог
кредиторів. Жоден із наведених законів
не передбачає стягнення заробітної
плати та інших платежів, що вимагає
позивач, із засновника підприємства чи
установи.

У зв'язку з викладеним, підстав для
задоволення позову не має.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст.3, 10, 11, 60, 209, 212-215, 224-228 ЦПК України, ст.
21, ч.1 ст. 116, ст. 117 КЗпП України, ст. 619, 625
ЦК України, ЗУ «Про оплату праці», суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до Фонду державного майна
України про стягнення заборгованості
по заробітній платі, з урахуванням
індексу інфляції за весь час
прострочення виплати заробітної плати,
трьох процентів річних від
простроченої суми по день винесення
рішення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене, позивачем,
в судову палату по цивільним справам
Апеляційного суду Запорізької області
через Слов'янський міськрайонный суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а для осіб які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Роз'яснити, що відповідно до вимог ст.
228,229 ЦПК України, заочне рішення може
бути переглянуте судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом 10 днів з
дня отримання його копії.

Рішення складене в одному екземплярі
в нарадчій кімнаті.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду Донецької області
Ю.В.
Чернишов