З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 серпня 2014 року Слов'янський
міськрайонний суд Донецької області у
Головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі № 8 Слов'янського
міськрайонного суду цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«Приватбанк» до ОСОБА_2, третя особа
відділ державної виконавчої служби
Слов'янського міськрайонного
управління юстиції про звільнення
майна з-під арешту, -
До Слов'янського міськрайонного суду
надійшла позовна заява ПАТ КБ
«Приватбанк», яка мотивована тим, що
15.02.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та
ОСОБА_2 був укладений кредитний договір
№ КТS0АК90460153, згідно з яким Позивач
надав відповідачу кредит в розмірі
виконання зобов'язання за Кредитним
договором позивач та відповідач уклали
договір застави транспортного засобу,
відповідно до якого відповідач передав
в заставу позивачу автомобіль ВАЗ
легковий автомобіль, № кузова/шасі:
НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_1.
30.10.2010 року державним виконавцем
Петренко Т.В. відділу державної
виконавчої служби Слов'янського
міськрайонного управління юстиції при
примусовому виконанні виконавчого
листа № 2-4061 від 17.09.2009 року
Слов'янського міськрайонного суду про
стягнення заборгованості в розмірі
боржника та оголошено заборону на його
відчуження. Право застави у ПАТ КБ
«Приватбанк» виникло 15.02.2008 року, а
Постанова державного виконавця
Петренко Т.В. винесена у 2010 році, тобто
пізніше, ніж було укладено договір
застави; станом на 05.12.2013 року
заборгованість відповідача перед ПАТ
КБ «Приватбанк» складає 31 070,14 доларів
США, що значно перевищує вартість
предмету застави. Отже, державна
виконавча служба не має правових
підстав для звернення стягнення на
заставлене майно на користь
стягувачів, які не є
заставодержателеми.

Просять суд виключити автомобіль ВАЗ
модель 11183-110-30, рік випуску 2008, тип ТЗ:
легковий автомобіль, № кузова/шасі:
НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_1 з
акту опису та звільнити з-під арешту
накладеного 30.10.2010 року державним
виконавцем Петренко Т.В. відділу
державної виконавчої служби
Слов'янського міськрайонного
управління юстиції та заборонити
органам Державної виконавчої служби
вчиняти будь-які дії, пов'язані з
обмеженням ПАТ КБ «Приватбанк» права
розпорядження відносно зазначеного
автомобіля.

В судове засідання представник
позивача ПАТ КБ «Приватбанк»
Юклевський С.В. не з'явився, відповідно
до заяви від 26.08.2013 року просив
розглянути справу без його участі,
проти винесення заочного рішення не
заперечує.

Відповідач, ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився по невідомим суду причинам.
Про день та час розгляду справи був
повідомлений своєчасно та належним
чином, в установленому законом порядку.
Представник позивача, адвокат ОСОБА_4,
що діє на підставі Договору від 02.04.2014
року в судове засідання, призначене на
11.08.2014 року, 26.08.2013 року не з'явився, у
зв'язку з чим, суд у відповідності до ст.
224 ЦПК України дійшов до висновку, про
можливість ухвалення заочного рішення,
на підставі наявних у справі доказів,
проти чого позивач у своїй позовній
заяві не заперечував.

Представник третьої особи відділу
державної виконавчої служби
Слов'янського міськрайонного
управління юстиції в судове засідання
не з'явився, просив справу розглянути
на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини справи, на яких ґрунтуються
позовні вимоги, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
спору по суті, суд встановив такі
фактичні обставини та відповідні їм
правовідносини.

Згідно свідоцтву про державну
реєстрацію юридичної особи, Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «Приватбанк» зареєстровано
виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради 19.03.1992
року та у зв'язку зі зміною
найменування юридичної особи
проведена заміна свідоцтва про
державну реєстрацію 17.07.2009 року, ПАТ КБ
«Приватбанк»» включено до Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України, що
підтверджується довідкою з ЄДРПОУ.

Між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 15
лютого 2008 року укладений
кредитно-заставний договір №
КТS0АК90460153, відповідно до якого ОСОБА_2
отримав грошові кошти в розмірі 10276,09
доларів США. Предметом застави є
автомобіль ВАЗ 11183-110-30, 2008 року випуску,
кузов НОМЕР_4, державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 1 Закону України
ЗУ «Про заставу», застава - це спосіб
забезпечення зобов'язань, якщо інше не
встановлено законом.

Стаття 572 Цивільного Кодексу України
визначає поняття застави та говорить
про те, що в силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави).

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про
заставу», право застави виникає з
моменту укладення договору застави.

Згідно зі ст. 589 Цивільного Кодексу
України у разі невиконання
зобов'язання, забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Аналогічні законодавчі положення
містить й стаття 19 Закону України «Про
заставу».

30.10.2010 року державним виконавцем
Петренко Т.В. відділу державної
виконавчої служби Слов'янського
міськрайонного управління юстиції при
примусовому виконанні виконавчого
листа № 2-4061 від 07.09.2009 року, виданого
Слов'янським міськрайонним судом
Донецької області про стягнення з
ОСОБА_2 суми боргу на користь ПАТ КБ
«Приватбанк», винесена Постанова про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження.
Зазначеною Постановою накладено арешт
на автомобіль ВАЗ 11185-110-30, державний
номер НОМЕР_1, що належить відповідачу
(боржнику у виконавчому провадженні).

Отже, кредитно-заставний договір №
КТS0АК90460153 укладений сторонами 15.02.2008
року, а Постанова державного виконавця
Петренко Т.В. відділу державної
виконавчої служби Слов'янського
міськрайнного управління юстиції
винесена 31.10.2010 року. Тому, суд доходить
до висновку, що право застави у ПАТ КБ
«Приватбанк» виникло раніше.

Відповідно до ст. 60 ЗУ «Про виконавче
провадження» особа, яка вважає, що
майно, на яке накладено арешт, належить
їй, а не боржникові, може звернутися до
суду з позовом про визнання права
власності на це майно і про зняття з
нього арешту.

Стаття 54 Закону України «Про виконавче
провадження» встановлює порядок
звернення стягнення на заставлене
майно в порядку примусового виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 54 ЗУ «Про
виконавче провадження» звернення
стягнення на заставлене майно в
порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог -
стягувача -заставодержателя.
Відповідно до ч. 3 статті 5 Закону для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржників коштів; якщо
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю.

Приймаючи до уваги, що в судовому
засіданні доказів, які б
підтверджували наявність інших
стягувачів щодо відповідача (боржника
у виконавчому провадженні), які не є
заставодержателями сторонами не
надано; право застави у позивача ПАТ
«КБ «Приватбанк» виникло раніше ніж
обтяження державної виконавчої служби
Слов'янського міськрайонного
управління юстиції, суд доходить до
висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ
«Приватбанк» про звільнення майна
з-під арешту підлягають задоволенню.

Позовна вимога ПАТ КБ «Приватбанк» про
заборону органам Державної виконавчої
служби вчиняти будь-які дії, пов'язані з
обмеженням ПАТ КБ «Приватбанк» права
розпорядження відносно зазначеного
автомобіля задоволенню не підлягає.

При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Діяльність органів державної
виконавчої служби регулюється Законом
України «Про державну виконавчу
службу». Приписами зазначеного Закону
встановлюються завдання, правова
основа діяльності державної
виконавчої служби, компетенція органів
державної виконавчої служби. Статтею 1
Закону України «Про державну виконавчу
службу» встановлено завдання
державної виконавчої служби, а саме -
своєчасне, повне і неупереджене
примусове виконання рішень,
передбачених законом. Відповідно до ст.
2 зазначеного Закону правову основу
діяльності державної виконавчої
служби становлять Конституція України,
цей Закон, інші закони та
нормативно-правові акти, що прийняті на
їх виконання.

Примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Отже, державна виконавча служба
України є органом, на який Законами
України покладаються певні завдання по
виконанню рішень судів та інших
органів, встановлюється правова основа
та компетенція. Органи державної
виконавчої служби України повинні
діяти в межах їх повноважень та у
спосіб, передбачений Конституцією та
Законами України. Звернення стягнення
на майно боржника є одним із заходів
примусового виконання рішень, що
встановлює ст. 32 ЗУ «Про виконавче
провадження».

Таким чином, суд доходить до висновку,
що сама по собі заборона органу
державної виконавчої служби вчиняти
дії, які необхідні для виконання рішень
судів та інших органів, не має під собою
законодавчого обґрунтування, а тому
задоволенню не підлягає.

Також, не підлягає задоволенню вимога
позивача про виключення автомобіля ВАЗ
модель 11183-110-30, рік випуску 2008, тип ТЗ:
легковий автомобіль, № кузова/шасі:
НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить відповідачу ОСОБА_2 з акту
опису, оскільки в судове засідання для
дослідження Акт опису сторонами по
справі наданий не був, що суперечить ст.
60 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалене
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею та документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено. Отже, стягненню з
відповідача підлягає судовий збір у
розмірі 243,60 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. 572, 576, 589 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212,
214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 1, 16, 19 ЗУ
«Про заставу», ст.ст. 1, 2 ЗУ «Про
державну виконавчу службу» ст.ст. 32, 54, 60
ЗУ «Про виконавче провадження», суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, третя
особа відділ державної виконавчої
служби Слов'янського міськрайонного
управління юстиції про звільнення
майна з-під арешту - задовольнити
частково.

Звільнити з-під арешту, накладеного
30.10.2010 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Слов'янського міськрайонного
управління юстиції Петренко Т.В.,
автомобіль марки ВАЗ, модель: 11183-110-30,
рік випуску 2008, тип ТЗ: легковий
автомобіль, № кузова/шасі: НОМЕР_4,
реєстраційний номер НОМЕР_1.

В задоволенні інших позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на
користь Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«Приватбанк» судовий збір у розмірі 243
грн. 60 коп. на р/р 0001, , МФО №305299.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом шляхом подання письмової заяви
відповідачем до районного суду
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Заочне рішення може бути оскаржено
позивачем в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Донецької області
через суд першої інстанції шляхом
подання апеляційної скарги протягом 10
днів з дня його проголошення, а особи,
які не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду

Сидоренко І.О.