Справа № 462/2254/14
Головуючий у 1 інстанції: Іванюк І.Д.
Провадження № 22-ц/783/6425/14
Доповідач в 2-й інстанції: Бермес І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Мусіної Т.Г.,
Савуляка Р.В.

за участі секретаря: Гацій І.І.,

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Залізничного районного суду
м. Львова від 10 вересня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
зменшення розміру аліментів, -

встановила:

Оскарженим рішенням Залізничного
районного суду м. Львова від 10 вересня
2014 року позов задоволено частково.

Суд вирішив стягувати з ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_4/ІН НОМЕР_1/ на користь
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частини від
усіх видів заробітку, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно, починаючи
із дня набрання рішенням суду законної
сили та до досягнення дитиною
повноліття.

В решті позовних вимог - відмовлено.

Дане рішення суду оскаржила ОСОБА_2

В апеляційній скарзі зазначає, що
рішення є необґрунтованим,
невідповідним вимогам закону, а також
прийнятим із значними порушеннями
процесуальних норм, неправильним
застосуванням норм матеріального
права. Вказує, що суд не вірно
встановив, що її матеріальний стан
покращився, оскільки не врахував, що
вона уклала шлюб із ОСОБА_6, який є
інвалідом ІІ групи з дитинства і не
працює. Також не враховано, що вона теж
непрацююча з 13.02.2014 року і не отримує
жодної допомоги у відділі соціального
захисту ДГП ЛМР. Зазначає, що суд не
взяв до уваги той факт, що син часто
хворіє, а тому це потребує значних
затрат на його лікування. Крім того,
апелянт посилається на те, що на її
утриманні перебувають батьки.

Просить рішення суду скасувати та
закрити провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на
підтримання апеляційної скарги,
перевіривши в межах доводів
апеляційної скарги та пред'явлених
позовних вимог законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції лише в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін і, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

У відповідності до вимог ст.180
Сімейного кодексу України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. Законом
передбачена рівність такого обов'язку
у батьків.

Частиною першою ст. 183 Сімейного
кодексу України передбачено, що частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Встановлено, що позивач звернувся до
суду з позовом про зміну розміру
аліментів, які стягуються із нього на
користь відповідача на утримання їх
неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 Свої вимоги мотивував тим,
що рішенням Залізничного районного
суду м. Львова від 03.11.2010 р. його
зобов'язано сплачувати аліменти на
утримання сина у розмірі 1/3 частини з
усіх видів доходів щомісячно до
досягнення дитиною повноліття. Однак
на даний час його матеріальний стан
змінився, його батько ОСОБА_5 є
безробітним та інвалідом 3 групи
загального захворювання, у зв'язку із
постійними захворюванням потребує
коштів на лікування, мати також
перебуває на лікуванні. Їх син досягнув
3-річного віку, а відповідач повторно
одружилась. Із врахуванням наведеного,
на підставі ст. 192 СК України просив
змінити розмір аліментів та стягувати
із нього кошти на утримання сина у
розмірі 1/9 частини з усіх видів його
заробітку щомісячно.

Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного
кодексу України розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного
Суду від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів» передбачено, що відповідно
до ст.192 СК розмір аліментів, визначений
судовим рішенням або за домовленістю
між батьками, суд може змінити за
позовом платника або одержувача
аліментів у зв'язку зі зміною
матеріального чи сімейного стану,
погіршення чи поліпшення здоров'я
когось із них.

Як вбачається з позовної заяви, з 23
січня 2010 року по 08 грудня 2011 року
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі.

Відповідним свідоцтвом про народження
стверджується, що позивач ОСОБА_4 є
батьком неповнолітнього - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.5).

Задовольняючи позов частково районний
суд вірно виходив з того, що на даний
час матеріальний стан позивача
змінився, на його утриманні перебуває
батько, який потребує коштів на
лікування, а також змінився майновий
стан відповідачки, яка одружилася.

Відтак, вірно дійшов висновку про
зменшення розміру аліментів на
утримання неповнолітнього з 1/3 до ?
частини з усіх видів його доходів
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Висновок суду відповідає вимогам ст.192
СК України про те, що розмір аліментів,
визначений за рішенням суду може бути
згодом зменшено за рішенням суду за
позовом платника або одержувача
аліментів у разі зміни матеріального
або сімейного стану когось із них.

При судова колегія приймає до уваги
показання ОСОБА_2 про те, що вона працює
та має щомісячний заробіток більше 1000
грн., а отже при задоволенні позову
досягнута рівність обов'язку у батьків
в утриманні сина.

Посилання апелянта на неналежність та
недопустимість доказів позивача про
зміну матеріального стану, колегією
суддів не приймаються до уваги,
оскільки з поданих позивачем виписок з
історії хвороби та довідки МСЕК
підтверджується факт, що батько
позивача є інвалідом ІІІ групи
загального захворювання і потребує
коштів на лікування у зв'язку із
захворюванням суглобів нижніх
кінцівок (а.с. 20-24).

Не заслуговують на увагу посилання
апелянта на те, що вона повністю
утримує своїх непрацездатних батьків,
оскільки такі належними доказами не
підтверджені.

Посилання апелянта на потребу у
додаткових витрат на дитину не може
бути підставою для скасування рішення
суду, а може свідчити лише про
наявність додаткових витрат на дитину,
відповідно до ст.185 СК України та не є
предметом розгляду даної справи.

Інші доводи апелянта не
спростовують висновків суду, такі не
ґрунтуються на законі спростовуються
вищенаведеним.

Отже, висновки суду відповідають
обставинам справи, суд правильно
застосував норми матеріального та
процесуального права, а тому підстав
для скасування його рішення немає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1ч.1ст.
314, ст.315, ст.317 ЦПК України, колегія
суддів,-

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 10 вересня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвали законної сили.

Головуючий:
Бермес І.В.

Судді:
Мусіна Т.Г.

Савуляк Р.В.