Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №286/871/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді Широкової
Л.В.,

суддів Борисюка
Р.М., Галацевич О.М.,

при секретарі судового

засідання
Ходаківській О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Овруцького районного суду
Житомирської області від 12 червня 2014
року

по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл будинку,-

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з даним позовом, в якому просив
розділити між ним та ОСОБА_3 належний
їм на праві власності житловий будинок
АДРЕСА_1. Йому виділити у власність 775/1000
частини будинку: веренду 1-1, площею 8
кв.м., вартістю 2093,24 грн., кухню 1-1,
площею 13,7 кв.м., вартістю 3584,67 грн.,
кімнату 1-2, площею 9,4 кв.м., вартістю 2459,56
грн., кімнату 1-4, площею 17,7 кв.м.,
вартістю 4631,29 грн., кімнату 1-5, площею 14,0
кв.м. вартістю 3663,17 грн., а відповідачу
виділити у власність 225/1000 частини
будинку: кімнату 1-3, площею 23,44 кв.м.,
вартістю 6133,19 грн., стягнути з
відповідача понесені позивачем судові
витрати .

Свої позовні вимоги мотивував
тим, що він є власником 775/1000 частин
житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі
договору дарування 55/100 частин будинку
від 28.05.1994 року та свідоцтва про право
на спадщину за заповітом від 28.12.1996 року
після померлої ОСОБА_4, на ? частину 45/100
частин вищевказаного будинку, тобто
22,5/100 частин. Позивач зазначав, що
власником інших 225/1000 частин цього
будинку є ОСОБА_3, яка успадкувала їх
після смерті матері ОСОБА_5, а остання в
свою чергу прийняла спадщину після
смерті ОСОБА_4. Належні сторонам
ідеальні частки складають одне ціле
житлового будинку, відповідач участі у
підтриманні технічного стану будинку
не приймає, добровільно встановити
порядок користування будинком чи
продати належну їй частку позивачу не
бажає,а тому позивач просив на підставі
ст.ст. 319, 321, 322 ЦК України позов
задовольнити.

Рішенням Овруцького районного суду
Житомирської області від 12 червня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове по суті позовних вимог.

На обґрунтування апеляційної
скарги посилається на те, що
оскаржуване судове рішення є
незаконним, необґрунтованим та таким,
що ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Апелянт зазначає, що суд прийшов до не
правильного висновку про неможливість
поділу спадкового будинку у зв»язку з
тим, що відповідачка не оформила своє
право власності на вказаний будинок.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_4 була власником житлового
будинку АДРЕСА_1. За життя, остання
заповіла 1/2 частку 45/100 частини
вказаного будинку ОСОБА_2 та 55/100 частин
будинку йому подарувала. Після смерті
ОСОБА_4 відкрилася спадщина, 45/100 частин
спірного житлового будинку отримав у
спадок ОСОБА_2, згідно свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від
12.04.1994 року та став власником 77,5/100
частин будинку, а власником 45/100 частини
житлового будинку стала дочка померлої
- ОСОБА_5, спадкоємцем після її смерті є
дочка, відповідач по справі - ОСОБА_3.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позовні вимоги позивача є
передчасними, оскільки відповідач не є
співвласником вищевказаного житлового
будинку та не надала суду жодних
доказів права власності на 225/1000 частин
будинку.

З таким висновком суду колегія суддів
не може погодитися виходячи з
наступного.

Згідно статті 1296 ЦК України,
спадкоємці як за законом, так і за
заповітом мають право звернутись до
нотаріуса за видачею їм свідоцтва про
право на спадщину. Одержання свідоцтва
про право на спадщину є правом, а не
обов'язком спадкоємця, тому
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може звернутися за одержанням
свідоцтва в будь-який час після
закінчення строку, встановленого для
прийняття спадщини. Неодержання
спадкоємцем свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє його права на
спадкування.

За змістом статті 549 ЦК УРСР ( від
1963 року, який був чинним на час
відкриття спадщини) визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в
управління чи володіння спадковим
майном;

2) якщо він подав в державну нотаріальну
контору заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємець ОСОБА_3 прийняла
спадщину після смерті спадкодавця,
своєї матері - ОСОБА_5, оскільки
проживала разом з нею та продовжує
проживати у вказаному будинку.

Таким чином, висновки суду про те,
що спадщину після смерті спадкодавця
ОСОБА_5 прийняв лише спадкоємець
ОСОБА_2, не відповідають встановленим
обставинам справи, так як після смерті
спадкодавця, спадщину прийняла і
спадкоємиця першої черги донька
спадкодавця - ОСОБА_3 шляхом фактичного
вступу в управління і володіння
спадковим майном.

В той же час закон не обмежує
будь-яким строком оформлення спадщини
спадкоємцями.

Із матеріалів справи видно, що між
сторонами виникли неприязні відносини,
у зв'язку з чим, вони не можуть дійти
згоди, щодо спільного користування
належними їм частками спадкового
нерухомого майна.

Приписами ст.1278 ЦК України
визначено, що частки кожного
спадкоємця у спадщині є рівними, якщо
спадкодавець у заповіті сам не
розподілив спадщину між ними. Кожен із
спадкоємців має право на виділ його
частки в натурі.

Статтею 358 ЦК України
передбачено, що право спільної
часткової власності здійснюється
співвласниками за їхньою згодою.
Співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності.

Згідно ст.361 ЦК України,
співвласник має право самостійно
розпоряджатися своєю часткою у праві
спільної часткової власності.

Виходячи з наведеного, суд
першої інстанції дійшов до
помилкового висновку, що відповідач не
є співвласником житлового будинку
АДРЕСА_1 та відмовив у задоволенні
позову, а тому рішення суду підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про часткове задоволення позовних
вимог.

Висновком судової
будівельно-технічної експертизи №
16/09-2014 від 16.09.2014 року, встановлено, що
розподіл житлового будинку,
господарський будівель і споруд
розташованих по АДРЕСА_1, відповідно до
ідеальних часток співвласників в
розмірі (775/1000 та 225/1000), згідно вимог
нормативних документів не вбачається
можливим. Проте, можливі два варіанти
розподілу домоволодіння із незначним
відступом від ідеальних часток та
сплатою відповідної компенсації у
зв'язку з відхиленням від ідеальної
частки.

Враховуючи встановлені
обставини справи колегія суддів вважає
за можливе розділити вищевказаний
житловий будинок по першому варіанту
поділу проведеної по справі судової
будівельно-технічної експертизи,
враховуючи, що у даному варіанті
відступ від ідеальних часток є
найменшим, як в одиницях площі будинку,
так і в одиницях вартості
домоволодіння. Оскільки вартість
частки позивача при вказаному поділі
буде на 10 458,00 грн. менше, цю різницю слід
стягнути з відповідачки, як
компенсацію.

Відповідно до вимог ст..88 ЦПК
України з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню 2965,40 грн.
судових витрат (73,08 грн. + 170,52 грн. + 121,80
грн. судового збору та 2600, 00 витрат,
пов'язаних з проведенням судової
будівельно-технічної експертизи №
16/09-2014 від 16.09.2014 року).

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Овруцького районного суду
Житомирської області від 12 червня 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення.

Провести поділ спадкового майна,
а саме житлового будинку АДРЕСА_1 між
двома спадкоємцями ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
згідно першого варіанту поділу,
визначеного висновком експерта №16/09-2014
за результатами проведення судової
будівельно-технічної експертизи,
виділивши ОСОБА_2 веранду №I, площею 8 м2,
вартістю 35325,00 грн., кухню №1 - 13,7 м2,
вартістю 47051,00 грн., кімнату №2 - 9,4 м2,
вартістю 32283,00 грн., кімнату №4 - 17,7 м2,
вартістю 63191,00 грн., кімнату №5 - 14 м2,
вартістю 48081,00 грн.. Всього по будинку 62,8
м2, вартістю 225931,00 грн.. Господарські
будівлі та споруди: вбиральню №Т,
вартістю 4400,00 грн., 775/1000 частин огорожі
№N-1, вартістю 14806,00 грн.. Всього по
будівлям та спорудам - 245137,00 грн..

Виділити ОСОБА_3 кімнату №3,
площею 22,1 м2, вартістю 80364,00 грн., та 225/1000
частин огорожі №N-2, вартістю 4299,00 грн..
Всього по будівлям та спорудам - 84663,00
грн..

Для забезпечення ізольованого
користування приміщеннями, які
виділяються співвласникам житлового
будинку необхідно провести наступні
будівельні роботи:

- демонтаж дверного блоку між
приміщеннями №3 (площею 22,1 м3) та №1
(площею 13,7 м2); №4 (площею 17,7 м2) та №5
(площею 14,0 м2) з подальшим закладанням
прорізу та штукатуренням із обох
сторін;

- улаштування дверного прорізу з
подальшим встановленням внутрішнього
дверного блоку між приміщеннями №2
(площею 9,4 м2) та №5 (площею 14,0 м2) з
наступним штукатуренням укосів із обох
сторін.

- у приміщенні №3 (площею 22,1 м2)
влаштувати нову перегородку, що
розділить приміщення та тамбурне
приміщення та житлову кімнату.

- демонтувати піч в приміщенні №3
(площею 22,1 м2) та вжити заходів, щодо
улаштування кухні-ніші;

- передбачити заходи щодо зміни
цільового призначення житлової
кімнати №2 (площею 9,4 м2) на кухню
(влаштувати систему примусової
вентиляції, забезпечити
водопостачанням та водовідведенням,
тощо).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 10458,00 грн. компенсації та 2965,40
грн. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:
Судді: