Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/1017/14-ц

Провадження №2-о/377/24/14

20 листопада 2014 року
Славутицький міський суд Київської
області у складі: головуючої - судді
Малишенко Т.О., при секретарі Ахутіній
А.А., за участі заявника ОСОБА_1,
зацікавленої особи ОСОБА_2, інший
представник зацікавленої особи
відсутній.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за заявою
ОСОБА_1, зацікавлені особи: ОСОБА_2,
Нотаріус Славутицької міської
державної нотаріальної контори ОСОБА_3,
– про встановлення факту належності
правовстановлюючого документа, -

В с т а н о в и в :

До суду звернулася ОСОБА_1, з заявою про
визнання факту належності їй
правовстановлюючого документа -
Договору купівлі-продажу посвідченого
15 вересня 2000 року державним нотаріусом
Славутицької державної нотаріальної
контори Київської області за
реєстровим № 4212, на підставі якого вона
придбала у приватну власність житлове
приміщення, розташоване за адресою: м.
Славутич, Київської області,
Таллінський кв-л б.№ 7 кв.№14, що 20
вересня 2000 року було зареєстровано у
Славутицьким міським бюро технічної
інвентаризації. Встановлення даного
факту їй необхідно для вирішення
питання повного розпорядження
належним їй майном на праві приватної
власності. Вона не може використати
дане право, в зв'язку з неправильним
написанням її прізвища на українській
мові у вищевказаному
правовстановлюючому документі, так як
її прізвище за паспортом громадянки
України записано як «НІГМАТУЛЛІНА», а в
договорі купівлі-продажу як
«НІГМАТУЛІНА», прізвище вказано таким
чином, оскільки вона користувалася на
той час паспортом Радянського Союзу, де
її прізвище було зазначено російською
мовою. Виправити дану помилку через
нотаріуса вона не може, оскільки на
момент посвідчення даного правочину
вказали її прізвище з одним «л» як
Нігматуліна, хоча російською мовою її
прізвище було вказано у паспорті з
двома «л», мотивуючи тим, що в
українській мові не можна писати
прізвище з двома «л».

В судовому засіданні заявниця повністю
підтримала свої вимоги, в суді дала
покази аналогічно викладеним у заяві.

Зацікавлена особа ОСОБА_2, повністю
підтримала вимоги заявниці та пояснила
що 15 вересня 2000 року продала ОСОБА_1,
житлове приміщені у виді квартири, яка
знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Нотаріус Славутицької міської
державної нотаріальної контори у
судове засідання не з,явився, до суду
надано заяву про розгляд справи без її
участі, прийняти рішення відповідно до
законодавства України.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України
суд розглядає справи про встановлення
факту належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я,
по-батькові, місце і час народження
якої, що зазначені в документі, не
збігаються з ім'ям, по батькові,
прізвищем, місцем і часом народження
цієї особи, зазначеної в свідоцтві про
народження або в паспорті.

Заслухавши заявника, зацікавлену
особу, та дослідивши письмові
матеріали справи, суд прийшов до
висновку про обґрунтованість вимог
ОСОБА_1, та наявність підстав для їх
задоволення.

З наданих суду письмових доказів:
паспорта громадянки України, довідок
про присвоєння ідентифікаційного
номера, копії свідоцтва про народження
заявниці вбачається, що правильне
написання прізвища заявника на
українській мові «НІГМАТУЛЛІНА». З
копії тимчасової посвідки на постійне
проживання серія ВК №698/27415 вказано
прізвище заявниці як «НІГМАТУЛІНА»,
проте вказані дата народження, місце
народження, та адреса місця реєстрації
співпадає з свідоцтвом про народження
заявниці, копії договору
купівлі-продажу, довідок з місця
проживання і реєстрації.

Надані суду довідка з КП «ЖКЦ», та
Договори про користування електричною
енергією від 01.09.2004 року та про участь у
витратах на утримання будинку та
прибудинкової території від 12.10.2000
року, вказують на те що власником
житлового приміщення у виді квартири
№14 у будинку №7 Таллінського кв-лу м.
Славутича є ОСОБА_1, яка стала власником
даної квартири відповідно до Договору
купівлі – продажу №4212 від 15.09.2000 року,
тобто вищезазначені документи
підтверджують факт належності даного
приміщення заявнику, яка вказана як
його власник. Таким чином надані
заявницею документи про її особу та
належність їй на праві приватної
власності житлового приміщення,
свідчать про допущену помилку у
написанні її прізвища на українській
мові під час посвідчення договору
купівлі-продажу.

Відповідно до Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженої наказом № 20/5 від
03.03.2004 року Міністерством юстиції
України, дописки і виправлення можуть
бути зроблені нотаріусом тільки під
час вчинення нотаріальної дії.

Враховуючи вищенаведені обставини та
вимоги підзаконного акту, який
офіційно зареєстрований Міністерством
юстиції України та є обов'язковим до
виконання внесення виправлення в
Договір купівлі-продажу житлового
приміщення неможливо, оскільки
нотаріальна дія по його посвідченню
відбулася ще 15.09.2000 року, а особа
громадянки ОСОБА_1, була встановлена на
підставі паспорта Радянського Союзу,
який в неї вилучений після отримання
тимчасової посвідки на постійне
проживання серія ВК №698/27415 де вказано
прізвище заявниці як «НІГМАТУЛІНА», з
одним «л». Проте на даний час згідно
паспорту громадянки України, прізвище
заявниці українською мовою зазначено з
двома «л», як ОСОБА_1. При цьому на
російській сторінці даного паспорта
прізвище заявниці зазначено
російською мовою з двома «л» як
«НИГМАТУЛЛИНА МАВЛЮДА РАШИТОВНА», що
співпадає з її свідоцтвом про
народження, яке заповнене російською
мовою.

За таких обставин суд вважає, що
встановлення факту належності
заявниці ОСОБА_1, правовстановлюючого
документа - договору купівлі продажу
житлового приміщення, посвідченого
15.09.2000 року можливо тільки в судовому
порядку. Надані заявником докази, що
були досліджені судом, дають всі
підстави для висновку щодо належності
саме їй ОСОБА_1, зазначеного договору.

Керуючись ст. 209, 215, 259 ЦПК України, -

вирішив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2,
Таджикистан, проживаючої за адресою
ІНФОРМАЦІЯ_3, Договору купівлі-продажу
посвідченого 15 вересня 2000 року
державним нотаріусом Славутицької
міської державної нотаріальної
контори Київської області за
реєстровим №4212, та зареєстрованого у
Славутицькому міському бюро технічної
інвентаризації Київської області у
реєстровій книзі за реєстровим №211/14, у
відповідності до якого було придбано
житлове приміщення за адресою АДРЕСА_2.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Славутицький міський суд шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя

Т. О. Малишенко