Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2985/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Панфілова А.В.
УХВАЛА

19.11.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

Белінської І.М. - головуючої,

Франко В.А.,

Чельник О.І.,

при секретареві - Постоєнко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Кіровограді справу за
апеляційною скаргою споживчого
товариства «Річ-Аскот» на ухвалу
Кіровського районного суду
м.Кіровограда від 29 вересня 2014 року в
цивільній справі за позовом ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 до споживчого товариства
«Річ-Аскот», третя особа - товариство з
обмеженою відповідальністю «Трайвінг
Райс» про визнання договору частково
недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_5 Та
ОСОБА_6 звернулись до суду з позовом до
споживчого товариства «Річ-Аскот»,
третя особа - ТОВ «Трайвинг Райс» про
визнання недійсним пункту 4.1 договору,
укладеного між СТ «Річ-Аскот» і ТОВ
«Трайвинг Райс» 12.08.2014 року.

Ухвалою Кіровського районного
суду м.Кіровограда від 18.09.2014 року
відкрито провадження по справі №
404/7970/14-ц.

22.09.2014 року позивачі в особі свого
представника ОСОБА_7 подали заяву про
забезпечення позову.

Ухвалою Кіровського районного
суду м.Кіровограда від 29.09.2014 року заява
про забезпечення позову задоволена:
накладено арешт на нерухоме майно, яке
належить на праві приватної власності
юридичній особі - Споживчому
товариству «Річ - Аскот»,
зареєстрованому 01.09.2006 року державним
реєстратором виконавчого комітету
Кіровоградської міської ради
реєстраційний номер 0003759,
місцезнаходження якого: м.Кіровоград
вул.Бєлінського,2в ідентифікаційний
код за ЄДРПОУ - 34548348, а саме: на -
нежитлове приміщення магазину
зазначене літерою «А», загальною
площею 498,20 кв.м., що розташоване за
адресою: АДРЕСА_1. /Підстава виникнення
права власності - договір
купівлі-продажу від 15.07.2008 року/, та -
комплекс будівель, розташований
за адресою: АДРЕСА_2, який складається з
адміністративної будівлі Аа,
виробничого корпусу Б, виробничого
корпусу В, виробничого корпусу Г,
виробничого корпусу Д, складу Е,
виробничої будівлі Ж, трансформатору 3,
вбиральні И, навісу №1 К, навісу №2 Л,
замощення, огорожа, естакада, навіс а1,
ганок к. /Підстава виникнення права
власності - договір купівлі-продажу від
26.09.2007 року/.

В апеляційній скарзі
відповідач СТ «Річ-Аскот» просить
скасувати зазначену ухвалу,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права.
Вказує на те, що суд постановив ухвалу,
не викликавши у судове засідання
сторін по справі, забезпечив позов без
достатніх підстав, оскільки договору,
про недійсність якого заявлено
позивачами, не існує, спору щодо майна,
на яке накладено арешт, немає. Позовні
вимоги мають характер немайнових,
проте суд у порушення п.3 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
22.12.2006 року №9 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
забезпечив його шляхом накладення
арешту на майно підприємства.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення представника споживчого
товариства «Річ -Аскот» ОСОБА_8, яка
просила задовольнити скаргу,
заперечення проти апеляційної скарги
представника позивачів ОСОБА_7,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вирішила, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
ухвала Кіровського районного суду
м.Кіровограда від 29.09.2014 року -
скасуванню з постановленням нової
ухвали з таких підстав.

Задовольняючи заяву про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на майно відповідача - юридичної
особи споживчого товариства, суд
першої інстанції виходив з того, що
невжиття таких заходів може утруднити
або зробити неможливим виконання
рішення суду у цій справі.

Проте, з таким висновком не можна
погодитись, оскільки він не відповідає
обставинам справи та через порушення
судом норм процесуального права.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-які стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду. Види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами (ч.3ст.152 ЦПК України).

Як видно з матеріалів справи,
позивачі, які є членами споживчого
товариства «Річ-Аскот», звернулись до
суду з позовом до цього ж товариства
про визнання недійсним п.4.1 договору
про порядок погашення і забезпечення
боргових зобов»язань від 12.08.2014 року,
укладеного між споживчим товариством
«Річ-Аскот» і товариством з обмеженою
відповідальністю «Трайвинг Райс».

Пунктом 4.1 зазначеної угоди (а.с.16-18)
було передбачено, що СТ «Річ-Аскот»
(Боржник) у забезпечення боргових
зобов»язань перед ТОВ «Трайвинг Райс»
у сумі 624 514 грн.23 коп. зобов»язується у
строк до 22 серпня 2014 року укласти з ТОВ
«Трайвинг Райс» (Кредитором)
нотаріально посвідчений договір
іпотеки та передати в іпотеку нерухоме
майно: нежитлове приміщення магазину,
розташованого у АДРЕСА_1, та комплекс
будівель, розташованих у АДРЕСА_2.

У п.7.2 цієї угоди вказано, що строк
цієї угоди починає свій перебіг з
моменту її підписання і закінчується 22
серпня 2014 року.

Отже, на час прийняття судом
першої інстанції рішення про
забезпечення позову оспорювана угода
втратила чинність із закінченням
строку її дії.

У судовому засіданні
апеляційного суду ні представник
позивачів, ні представник відповідача
не могли пояснити, чи був укладений на
виконання п.4.1 оспорюваної угоди
договір іпотеки. В матеріалах справи
відсутні докази про продовження дії
цієї угоди.

Крім того, зміст угоди від 12.08.2014
року свідчить лише про визнання СТ
«Річ-Аскот» боргу у розмірі 624 514 грн.23
коп. перед ТОВ «Трайвинг Райс» та про
намір передати в іпотеку ТОВ «Трайвинг
Райс» належне СТ «Річ-Аскот» нерухоме
майно у забезпечення повернення боргу.

За таких обставин, враховуючи
положення ч.4ст.635 ЦК України про те, що
договір про наміри, якщо в ньому немає
волевиявлення сторін щодо надання йому
сили попереднього договору, не
вважається попереднім договором, -
угода від 12.08.2014 року не є правочином у
розумінні ст.202 ЦПК України.

Згідно із роз»ясненнями,
викладеними у Постанові Пленуму
Верховного Суду України №9 від 22.12.2006
року, розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду; з»ясувати обсяг позовних
вимог, дані про особу відповідача, а
також відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Суд першої інстанції належним
чином зазначених вимог не виконав,
внаслідок чого, зважаючи на обраний
позивачами спосіб захисту своїх
інтересів, дійшов передчасного та
неправильного висновку про наявність
підстав для забезпечення позову шляхом
накладення арешту на майно споживчого
товариства, що відповідно до п.2ч.1ст.312
ЦПК України є підставою для скасування
ухвали і постановлення нової ухвали з
цього питання.

Невідповідність виду забезпечення
позову, який просили застосувати
позивачі, їх позовним вимогам є
підставою для відмови у задоволенні
заяви про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги щодо
порушення судом першої інстанції
порядку вирішення питання
забезпечення позову ( розгляд справи за
відсутності відповідача та
неповідомлення його про час та місце
судового засідання) не свідчать про
порушення судом порядку розгляду таких
питань, встановленого ч.1ст.153 ЦПК
України, оскільки заява про
забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 304, 307, 151-153, п.2ч.1ст.312, 315 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу споживчого
товариства «Річ-Аскот» задовольнити
частково.

Ухвалу Кіровського районного суду
м.Кіровограда від 29 вересня 2014 року
скасувати і постановити нову ухвалу.

Відмовити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у
задоволенні заяви про забезпечення їх
позову до споживчого товариства
«Річ-Аскот», третя особа ТОВ «Трайвинг
Райс», - про визнання договору частково
недійсним.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її оголошення і оскарженню не
підлягає.

ГОЛОВУЮЧА:

СУДДІ: