Справа № 159/6595/14-ц
Провадження № 2/159/1540/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
17 листопада 2014 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області

в складі : головуючої - судді АГЕЄВОЇ
Є.О.,

з участю секретаря КЛЕВЕЦЬКОЇ
О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ковель цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Ковельської
міської ради, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору - Реєстраційна служба
Ковельського міськрайонного
управління юстиції про визнання права
власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до
Ковельської міської ради, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору - Реєстраційна служба
Ковельського міськрайонного
управління юстиції про визнання права
власності на нерухоме майно. В
обґрунтування заявлених вимог позивач
вказує, що на підставі рішення
Ковельського міськвиконкому № 302 від
12.12.1975 року їй була виділена земельна
ділянка для будівництва
індивідуального гаража по АДРЕСА_1
Позивачем на підставі проекту забудови
побудовано гараж АДРЕСА_1 загальною
площею 24,2 квадратних метри. На даний
час земельна ділянка під забудовою
передана їй у приватну власність, що
стверджується копією свідоцтва про
право власності на нерухоме майно.
Вказує, що органами виконавчої влади
проведено обстеження забудови та
зроблено висновок про відповідність
побудованого гаража будівельним,
протипожежним та санітарним нормам.
Через зміни у законодавстві та
відсутність у неї свідоцтва про право
власності на гараж їй відмовлено у
реєстрації права власності. Враховуючи
викладене позивач прохає визнати за
нею право власності на індивідуальний
гараж АДРЕСА_1.

Позивач в судове засідання не
з'явилась, подала суду заяву про
розгляд справи у її відсутності,
заявлений позов підтримує повністю, з
підстав, викладених у заяві та прохає
його задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, подав суду заяву
про розгляд справи у його відсутності,
позов визнає та не заперечує проти його
задоволення.

Суд, дослідивши письмові докази по
справі, приходить до висновку, що позов
підставний та підлягає до задоволення.

Як вбачається з копії
рішення виконавчого комітету
Ковельської міської ради депутатів
трудящих № 302 від 12.12.1975 року «Про
відведення земельних ділянок для
індивідуального будівництва жилих
будинків і гаражів» ОСОБА_1 в кварталі
№ 26 виділено земельну ділянку та
надано дозвіл на будівництво
індивідуального гаража.

Згідно проекту забудови земельної
ділянки, ОСОБА_1 у 1976 році побудовано
гараж АДРЕСА_1 гараж побудовано
розмірами 7,46х3,74 м., загальною площею 24,2
квадратних метри. Дата будівництва
спірного гаража та його площа
підтверджується технічним паспортом
на об'єкт нерухомого майна.

Земельна ділянка за цільовим
призначенням - для будівництва
індивідуальних гаражів по вул.
Ветеранів, 44, площею 0,0025 га. належить
позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва
про право власності на нерухоме майно.
Право власності на дану земельну
ділянку зареєстровано у Реєстраційній
службі Ковельського міськрайонного
управління юстиції Волинської області.

Згідно висновку відділу
містобудування та архітектури
виконкому Ковельської міської ради від
06.06.2014 року побудований гараж № 44 в
гаражному масиві по вул. Ветеранів в м.
Ковелі відповідає чинним будівельним
нормам і вимогам та плану-схемі
забудови гаража.

З врахуванням наведеного суд
приходить до висновку про відсутність
ознак самочинного будівництва.

Відповідно до ст. 331 ЦК
України право власності на нову річ,
яка виготовлена (створена) особою,
набувається нею, якщо інше не
встановлено законом або договором.
Особа, яка виготовила (створила) річ зі
своїх матеріалів на підставі договору
є власником цієї речі. Право власності
на новостворене нерухоме майно виникає
з моменту завершення будівництва. Якщо
договором чи законом передбачено
прийняття нерухомого майна до
експлуатації, право власності
набувається з моменту прийняття до
експлуатації. Якщо право власності на
майно відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України
від 01 липня 2004 року «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» права на нерухоме
майно, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного
Закону права на нерухоме майно, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

На час завершення будівництва гаража у
1976 році передбачалась реєстрація права
власності на підставі технічного
паспорта на споруду.

Із зміною законодавства встановлено
новий порядок реєстрації права
власності, при цьому для будівель
зведених до 05 серпня 1992 року
передбачався спрощений порядок
реєстрації.

Так, відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 09 вересня 2009 року
«Про затвердження тимчасового порядку
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом приватних житлових
будинків садибного типу, дачних та
садових будинків з господарськими
спорудами і будівлями, споруджених без
дозволу на виконання будівельних
робіт», яка була чинною до 02 червня 2011
року, підставою для оформлення права
власності на приватні житлові будинки,
дачні та садові будинки, споруджені до
05 серпня 1992 року, був складений БТІ
висновок про технічний стан будівлі
та документи, що засвідчують право
власності або користування земельною
ділянкою, на якій розміщена будівля.

Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності» від 17..02.2011
року передбачалось, що прийняття в
експлуатацію зведених до 31 грудня 2009
року індивідуальних житлових
будинків, садових, дачних будинків, які
були побудовані без дозволу на
виконання будівельних робіт,
здійснюється інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю за
результатами технічного обстеження
будівельних конструкцій та інженерних
мереж таких об'єктів за наявності
документа, що посвідчує право
власності чи користування земельною
ділянкою.

Законом України «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України з
питань регулювання містобудівної
діяльності» від 20.11.2012 року були
внесені зміни у вище вказаний закон,
які передбачали право Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю лише до 31 грудня 2013 року
безоплатно протягом 10 робочих днів з
дня подання заяви власниками
(користувачами) земельних ділянок, на
яких розміщені об'єкти будівництва,
збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, за результатами
технічного обстеження будівельних
конструкцій та інженерних мереж
приймати в експлуатацію: індивідуальні
(садибні) житлові будинки, садові,
дачні будинки, господарські
(присадибні) будівлі і споруди,
прибудови до них, збудовані у період
з 05 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року.

Пунктом 3.1 Порядку прийняття в
експлуатацію індивідуальних житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських будівель і споруд,
прибудов до них…», затвердженого
наказом Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 19.03.2013 року № 95 передбачено,
що документом, який засвідчує
відповідність закінчених будівництвом
до 05.08.1992 року індивідуальних житлових
будинків, господарських будівель та
споруд вимогам законодавства,
будівельним нормам, державним
стандартам і правилам, зокрема для
потреб державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно, є
технічний паспорт, складений за
результатами технічної
інвентаризації.

Даний Порядок передбачає прийняття в
експлуатацію гаражів, як господарських
споруд, побудованих вже після 05.08.1992
року.

За вказаних обставин позивач
позбавлена можливості зареєструвати
своє право власності на нерухоме майно
в органах виконавчої влади, а тому
заявлений позов про визнання права
власності на нерухоме майно підлягає
до задоволення.

Судові витрати по справі залишити за
сторонами.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88 ,212-215 ЦПК
України, на підставі ст. 331 ЦК України,
суд, ст. Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень»-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
індивідуальний гараж АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Волинської області
через Ковельський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий:Є. О. Агеєва