АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа 213/1061/14-ц
Головуючий в І інстанції
№22-ц/774/2192/К/14
Доповідач - Соколан Н.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Соколан Н.О.

Суддів: Бондар Я. М., Зубакової В. П.

при секретарі: Трофименко О. О.

за участю: позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Інгулецького районного суду
м. Кривого Рогу від 19 вересня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства "Інгулецький
гірничо-збагачувальний комбінат ",
третя особа - Управління Пенсійного
фонду України в Інгулецькому районі м.
Кривого Рогу, про зобов'язання визнати
право для призначення пенсії по Списку
№ 1, -

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із позовом, який в подальшому
неодноразово уточнював. В
обґрунтування позову зазначив, що
працював на Інгулецькому ГЗК черговим
слюсарем по ремонту гірничого
обладнання. Вважає, що він має право на
пільгове пенсійне забезпечення за
Списком №1, тому просив зобов'язати
відповідача - Публічне акціонерне
товариство "Інгулецький
гірничо-збагачувальний комбінат"
(надалі - ПАТ «ІнГЗК»)) визнати за ним
право для призначення пенсії по Списку
№1 за період роботи з 18.05.1981р. по 06.07.1981р.,
з 07.09.1981р. по 21.12.1981р., та з 30.08.1983 року по
07.05.1984 року на ПАТ "Інгулецький ГЗК" РЗФ
№2 на посаді майстра дільниці №1 і з
08.05.1984р. по 25.01.1991р. працював слюсарем по
ремонту гірничого обладнання на
дільниці №1 РЗФ №2, згідно Списку №1,
який передбачено Постановою Кабінету
Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991р..

Рішенням Інгулецького районного суду
м. Кривого Рогу від 19 вересня 2014 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ПАТ «ІнГЗК» про зобов'язання визнати
право для призначення пенсії по списку
№1 за період роботи в Публічному
акціонерному товаристві "Інгулецький
гірничо-збагачувальний комбінат" РЗФ
№1 з 18.05.1981 року по 06.07.1981 року, з 07.09.1981
року по 21.12.1981 року, з 08.05.1984 року по
25.01.1991 року- РЗФ №2 про те, що працював
слюсарем черговим і по ремонту
обладнання по списку №1; на РЗФ №2 на
посаді майстра дільниці №1 за період
роботи з 30.08.1983 року по 07.05.1984 року по
списку №1 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ставить
питання про скасування рішення суду та
ухвалення нового рішення про
задоволення позовних вимог, оскільки
вважає, що суд встановив, однак не взяв
до уваги обставини, які мають значення
для вирішення справи; також
встановивши період роботи на РЗФ № 1 та
2 на посаді майстра дільниці, суд не
взяв до уваги, що займана посада
відноситься до 1-го Списку та не
керувався положеннями Постанови
Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991
року, Наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від № 261
від 09.08.2009 року та листом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 16.12.1999 року № 01-3/2586-02-6, якими
роз'яснюється порядок обчислення стажу
роботи для визначення пенсії на
пільгових умовах.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інтонації при вирішенні
спору встановлено, що ОСОБА_2 18.05.1981 року
прийнятий на ІнГЗК на
рудозбагачувальну фабрику №1 слюсарем
черговим і по ремонту обладнання за 2
розрядом; 06.07.1981 року звільнений по
закінченню виробничої практики. З
07.09.1981 року прийнятий на
рудозбагачувальну фабрику №1 ІнГЗК
слюсарем черговим і по ремонту
обладнання за 3 розрядом; 21.12.1981 року -
звільнений з роботи по закінченню
практики. 30.08.1983 року ОСОБА_2 прийнятий
на роботу на рудозбагачувальну
фабрику №2 майстром основної
виробничої дільниці. 08.05.1984 року -
переведений слюсарем черговим і по
ремонту обладнання РЗФ-2 за 5 розрядом. З
01.04.1988 року - присвоєно 4 розряд слюсаря
чергового і по ремонту обладнання
рудозбагачувальної фабрики №2. 02.01.1992
року - звільнений за власним бажанням.
17.09.1997 року ОСОБА_2 прийнятий на роботу
у ВАТ "ІнГЗК " на рудозбагачувальну
фабрику №2 електрогазозварювальником 4
розряду. З 01.12.1998 року по 17.03.2001 року
позивач працював на підприємстві
відповідача
електрогазозварювальником 5 розряду
РЗФ №2. 17.03.2001 року - звільнений за
власним бажанням. Також з 19.06.2003 року
по 06.06.2006 рік позивач працював у ВАТ
"ІнГЗК" слюсарем черговим і по ремонту
обладнання 4 розряду основної
виробничої дільниці №2
рудозбагачувальної фабрики №1.
Звільнений за угодою сторін згідно
наказу від 06.06.2006 року (а.с.58-60).

Згідно архівної пенсійної справи
ОСОБА_2 встановлено, що 31.05.2006 року за
№132 позивачу видані довідки, уточнюючі
особливий характер роботи або умов
праці, необхідні для призначення
пенсії по інвалідності, із яких слідує,
що останній працював повний робочий
день на ІнГЗК з 08.05.1984 р. по 02.01.1992р.
слюсарем черговим і по ремонту
обладнання виробничої дільниці №1
рудозбагачувальної фабрики №2 та був
зайнятий ремонтом обладнання в місцях
його установки на дільницях діючих
виробництв, де основні працівники, які
здійснюють технологічний процес,
користуються правом на пільгове
пенсійне забезпечення за Списком №1
розділом ІІ підрозділу "а", позиція
1020100а-17536. Довідка видана на підставі
Постанови КМУ від 15.11.1994 року №773.
Робота позивача в період з 17.09.1997 року
по 17.03.2001 року в якості
електрогазозварювальника на
виробничій дільниці №1 збагачувальної
фабрики №2, підтверджена за списком №1
розділ ІІ, підрозділ "а" позиція
10201100а-17536. Робота в якості слюсаря
чергового і по ремонту обладнання на
основній виробничій дільниці №2
збагачувальної фабрики №1
підтверджена за Списком №1 розділ ІІ,
підрозділ "а" позиція 2а-3б (а.с.87,99,100,101).

За висновком МСЕК від 22.03.2006 року
позивачу з 20.03.2006 року по 01.04.2007 року
встановлена ІІІ група інвалідності за
загальним захворюванням (а.с.102). При
переогляді, який був проведений
Дзержинською МСЕК 25.04.2007 року ОСОБА_2
інвалідом не визнаний (а.с. 103).

16.05.2006 року ОСОБА_2 подав до УПФУ в
Інгулецькому районі м. Кривого Рогу
заяву для призначення йому пенсії по
інвалідності (а.с.98), на підставі якої,
згідно протоколу від 08.07.2006 року, йому
була призначена пенсія по інвалідності
за загальним захворюванням як
працюючому пенсіонеру. При розрахунку
стажу зарахований стаж роботи за
Списком №1 - 14 років 9 днів в тому числі і
за період з 08.05.1984 року по 02.01.1992 рік по
Списку №1 (а.с.96,97).

Згідно виписки із наказів по ПАТ
"Інгулецький гірничо-збагачувальний
комбінат" "Про затвердження
результатів атестації робочих місць по
умовам праці та комбінаті" виданої
ОСОБА_2 слідує, що згідно наказу №291 від
16.03.1995 року, №141а від 16.03.2000 року, №246 від
02.03.2005 року, №137 від 24.02.2010 року
підтверджено право на пенсію по Списку
№1 за професією - слюсар черговий і по
ремонту обладнання, основна виробнича
дільниця №2 виробництва "Збагачення"
Рудозбагачувальної фабрики №1. Згідно
наказів №291 від 16.03.1995 року, №141а від
16.03.2000 року, №246 від 02.03.2005 року,
підтверджено право на пенсію по Списку
№1 за професією - відповідно слюсар
черговий і по ремонту обладнання,
електрогазозварювальник виробнича
дільниця №1 виробництво "Збагачення"
РОФ-2 (а.с.78,79).

ПАТ «ІнГЗК» 05.11.2013 року за №601 ОСОБА_2
видана нова довідка, уточнююча
особливий характер роботи або умов
праці, необхідних для призначення
пільгової пенсії, згідно якої робота
позивача в період з 30.08.1983 року по 07.05.1984
року, з 08.05.1984 року по 25.01.1991 року та з
26.01.1991 року по 02.01.1992 року підтверджена
як така, що дає право на пільгову пенсію
по Списку №2. Робота позивача в ПАТ
"ІнГЗК" в період з 17.09.1997 року по 17.03.2001
року віднесена до Списку №1 (а.с.7).
Довідка з аналогічними даними видана
позивачу 09.07.2014 року за №395 (а.с.106).

Згідно довідки від 08.11.2013 року №611
уточнюючої особливий характер роботи
або умов праці, необхідних для
призначення пільгової пенсії, робота
позивача в період з 18.05.1981 року по 06.07.1981
року та з 07.09.1981 року по 21.12.1981 року на
виробництві "Агломерація та
збагачення" в якості слюсаря чергового
і по ремонту обладнання
рудозбагачувальної фабрики №1
підтверджена як така, що дає право на
пільгову пенсію по Списку №2, розділом
ІІІ підрозділом "а" (а.с.8,77). Довідка з
аналогічними даними видана позивачу і
09.07.2014 року за №394 (а.с.105). Згідно довідки
від 08.11.2013 року №612 ОСОБА_2 працював
повний робочий день на ІнГЗК з 19.06.2003
року по 06.06.2006 року на виробництві
"Збагачення" в якості слюсаря чергового
і по ремонту обладнання на основній
виробничій дільниці №2
Рудозбагачувальної фабрики №1 та
користується правом на пільгове
пенсійне забезпечення по Списку №1
(а.с.78). Довідка з аналогічними даними
видана позивачу 09.07.2014 року на №396
(а.с.107).

ОСОБА_2 отримував допомогу по
безробіттю в Інгулецькому районному
центрі зайнятості з 11.11.2002 року по 21.01.2003
року, з 22.06.2006 року по 16.06.2007 року, 22.04.2009
року по 05.10.2009 року, з 03.03.2010 року по
13.05.2010 року включно (а.с.79).

10.01.2014 року ОСОБА_2 звернувся до УПФУ в
Інгулецькому районі м.Кривого Рогу із
заявою про призначення пенсії за віком
на пільгових умовах по Списку № 1 (а.с.70).

Із протоколу №80 від 15.01.2014 року слідує,
що ОСОБА_2 не має права на пенсію за
віком за списком № 1 у зв!язку з
відсутністю необхідного пільгового
стажу. При цьому було враховано його
стаж роботи за Списком №1 - 6 років 5 міс.
20 днів, за Списком №2 - 8 років 9 міс. 7
днів. Загальний стаж роботи 29 років 2
міс. 29 днів - по 30.06.2013 року (а.с.68).

Згідно ксерокопії листа Управління
Пенсійного фонду України в
Інгулецькому районі м. Кривого Рогу від
05.02.2014 року, направленого позивачу
слідує, що УПФУ в Інгулецькому районі м.
Кривого Рогу відмовило позивачу в
призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах згідно п. «а» ст.13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» у зв'язку з відсутністю
необхідного стажу роботи на пільгових
роботах. За основу для розрахунку стажу
взяті довідки уточнюючі пільговий
характер роботи №611 від 08.11.2013 року, №601
від 05.11.2013р., №612 від 08.11.2013 року виданих
ПАТ «ІнГЗК», згідно яких пільговий стаж
роботи позивача за списком №1 складає 6
років 5 міс. 20 днів, за Списком №2 - 8
років 9 міс. 7 днів, загальний стаж - 29
років 2 міс. 29 днів.

На думку колегії суддів, суд правильно
встановив обставини справи, дав їм
належну оцінку та обґрунтовано дійшов
висновку, що на час набрання чинності
постанови КМУ №773 від 15.11.1994 року, якою
внесені зміни і доповнення до Списків
№1 і №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, зайнятість в яких
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, відповідно до якого
професія електрослюсар (слюсар)
черговий та з ремонту обладнання
включена до Списку №1, позивач вже не
працював у ПАТ «ІнГЗК», оскільки був
звільнений 02.01.1992 року за власним
бажанням. Зазначена постанова не має
зворотної дії в часі, а тому спірний
період роботи позивача в шкідливих
умовах праці з 18.05.1981 року по 06.07.1981 рік;
з 07.09.1981 року по 21.12.1981 рік; з 30.08.1983 року
по 07.05.1984 року та з 08.05.1984 року по 25.01.1991
року не може бути зараховано за Списком
№1.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, виходячи з наступного.

Згідно пункту «а» ч. 1 ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи -працівники, зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці, - за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з них
не менше 10 років на зазначених роботах.

Абзацом 3 п, 1 Порядку застосування
Списків № 1 і 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на відповідних
умовах, затвердженим Наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 181.2005 р. № 383 (далі
Порядок), встановлено, що цей Порядок
регулює застосування Списків № 1 і № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах відповідно до
підпунктів «а», «б» от. 13 та ст. 100 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Пунктом 3 Порядку, закріплено, що при
визначенні права на пенсію за віком на
пільгових умовах застосовуються
Списки, що чинні на період роботи особи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд вірно відмовив в задоволенні
позову з огляду на відсутність для
цього підстав, передбачених
відповідними нормами права.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі,
щодо незастосування положень
постанови КабМіну СРСР №10 від 26.01.1991
року, Наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від № 261
від 09.08.2009 року та листом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 16.12.1999 року № 01-3/2586-02-6, якими
роз'яснюється порядок обчислення стажу
роботи для визначення пенсії на
пільгових умовах, не можуть бути взяті
до уваги колегією суддів, оскільки вони
були предметом розгляду в суді першої
інстанції, і суд вірно встановив, що
директиви, на які посилається позивач
як на підставу своїх вимог, були видані
після його звільнення з роботи на
підприємстві відповідача, та не мають
зворотної дії у часі.

З огляду на вищезазначене, колегія
суддів дійшла висновку, що установивши
дійсні обставини справи, суд першої
інстанції дав належну оцінку зібраним
доказам, правильно застосував норми
матеріального права, не допустив
порушень норм процесуального права,
які призвели б до неправильного
вирішення спору, та дійшов
обґрунтованого висновку, що позовні
вимоги позивачем не доведені, не
обґрунтовані, а підстави для
задоволення позову відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає рішення суду ухваленим з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, яке зміні чи
скасуванню не підлягає, а апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія судів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Інгулецького районного суду м.
Кривого Рогу від 19 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: