Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/6262/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2014 року Київський районний суд м.
Полтави в складі:

головуючого - судді Шаповал
Т.В.

при секретарі - Лавріненко О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтави справу за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський акціонерний банк» про
стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача про стягнення
коштів. В позовній заяві посилавсь на
те, що 05 червня 2014 року ПАТ
«Всеукраїнський акціонерний банк» та
ним укладено договір №804569/2014
«Відсотки тижня» За вказаним договором
він передав, а банк прийняв на
зберігання грошові кошти в сумі 200 000
грн. Неодноразово звертаючись до
відповідача про повернення коштів,
отримував відмову, відповідачем кошти
в повному розмірі йому не повернуті.
Тому позивач збільшивши розмір
позовних вимог, просив суд стягнути з
відповідача на його користь суму
вкладу в розмірі 200 000 грн., пеню за
порушення зобов'язання у розмірі 10 273,97
грн., три процента річних в сумі 430,81
грн., компенсацію інфляційних втрат в
сумі 10 600 грн., всього 222 106, 84 грн.

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримав, просив їх
задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання повторно не з'явився з
причин, що судом визнані не поважними.

Враховуючи наявність достатніх
матеріалів про права та правовідносини
сторін, суд вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
представника відповдіача, що в
засідання не з'явився.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши докази у справі, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Як встановлено судом, 05 червня 2014
року ПАТ «Всеукраїнський акціонерний
банк» та ОСОБА_1 укладено договір №
804569/2014. За умовами вказаного договору
позивачем на рахунок, відкритий в
ПАТ«Всеукраїнський акціонерний банк»
внесено грошові кошти в сумі 200000 грн.

Згідно наведеного договору № 804569/2014
строк, на який вкладник передав, а
банк прийняв кошти, становить 13
місяців.

П.1.6 Договору передбачає умови
достороковго повернення вкладу.

У встановленому договором порядку 05
вересня 2014 року, позивач звернувся до
відповідача з заявою про виплату
належних йому коштів та отримав
відповідь, що його вклад від 05.06.2014 року
закрито, оскільки кошти перераховані
на рахунок «Для виплат».

Перерахування коштів в розмірі 200 135
грн. на рахунок «Для виплат» не
заперечував також в судовому засіданні
позивач.

Однак, позивач позбавлений
можливості розпорядитися даними
коштами .

Згідно ч.1, 3 ст. 10 ЦПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Частиною, 1,2 ст. 11 ЦПК України,
визначено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізчиних чи юридичних осіб, поданим
відповіднодо цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Відповідачем до суду заперечення на
позовну заяву, докази чи письмові
пояснення не подавалися.

Аналізуючи зібрані по справі докази,
суд приходить до висновку про
обґрунтованість тверджень позивача, що
відповідач не виконав належним чином
своїх зобов'язань за договором
банківського вкладу та залишок
неповернутих коштів становить 200 000
грн.

Згідно правової позиції ВСУ
(постанова №6-140цс13 від 25 грудня 2013
року), під терміном «повернення вкладу
і нарахованих процентів» слід розуміти
наявність у вкладника реальної
можливості отримати та розпорядитися
на свій розсуд вкладом. Отже, у
подібних спорах доказуванню підлягає
той факт, що після перерахування банком
суми вкладу і процентів на поточний
рахунок вкладник позбавлений реальної
можливості розпорядитися своїми
коштами.

Оскільки відповідач належним чином
не виконав свого обов'язку згідно
договору від 05 червня 2014 року та не
повернув позивачу у встановлений
договором строк в повному обсязі вклад,
позовна вимога про стягнення з
відповідача на користь позивача вкладу
в сумі 200 000 грн. підлягає до
задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Оскільки ПАТ «Всеукраїнський
акціонерний банк» прострочив
виконання грошового зобов'язання за
договором від 05 червня 2014 року,
укладеним ним з ОСОБА_1, він
зобов'язаний на вимогу позивача
сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми.

Розрахунок її інфляційних втрат та
3% річних згідно ст.625 ЦК України
позивачем виконаний вірно та в повній
відповідності до обставин справи.

Наведені суми підлягають до
стягнення з відповідача на користь
позивача в повному обсязі.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 про
стягнення з відповідача пені, суд
виходить з наступного.

Відповідно до ст.549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Суд приймає до уваги, що предметом
розгляду у справі є правовідносини, що
склались з договору банківського
строкового вкладу.

Договором від 05 червня 2014 року №
804569/2014 сплата неустойки та її розмір не
передбачені.

Тому в задоволенні позовної вимоги
про стягнення пені необхідно
відмовити.

Враховуючи вищевикладені
обставини, суд приходить до висновку
про часткове задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 та стягнення з
відповідача на його користь 211 832, 87 грн.
коштів за договором банківського
вкладу.

Відповідно до ст.88 ЦПК України у
зв'язку з частковим задоволенням
позову з відповідача на користь
держави необхідно стягнути судовий
збір пропорційно до задоволених
відносно нього вимог.

Керуючись ст.ст.209, 213-215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський акціонерний банк» про
стягнення коштів задовольнити
частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський
акціонерний банк» на користь ОСОБА_1 211
832, 87 грн. коштів за договором
банківського вкладу.

В решті позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський акціонерний банк» на
користь держави 2 118 грн.33 коп.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
через Київський районний суд м. Полтави
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний термін з дня його
проголошення.

Головуючий

Т.В. Шаповал