Провадження № 2/161/4474/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

12 листопада 2014 року місто
Луцьк

Луцький міськрайонний суд
Волинської області в складі:

головуючого - судді ФілюкТ.М.

при секретарі Марчак Е.Є.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування
майнової та моральної шкоди, завданої
внаслідок залиття квартири,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом
до ОСОБА_4 про відшкодування майнової
та моральної шкоди, завданої внаслідок
залиття квартири.

Свій позов мотивує тим, що вона є
власником квартири АДРЕСА_1, відповідач
є власником квартири АДРЕСА_2, яка
знаходиться на другому поверсі даного
будинку.

Вказує, що 05 листопада 2013 року
відбулося затоплення належної їй
квартири внаслідок протікання води в
вузлі подачі води на кухні в квартирі №
12 даного будинку, по причині
незадовільного технічного
обслуговування водопровідної системи.

Зазначає, що внаслідок затоплення
квартири було пошкоджено гіпсокартон
на стелі, який підлягає заміні та
підготовки до фарбування, а також
необхідне фарбування усієї стелі
кухні. Вартість витрат на відновлення
конструкції стелі кухні складає 3119
гривень. Відповідач добровільно
відшкодувати завдану шкоду
відмовляється.

Крім того, позивач зазначає, що
внаслідок неправомірних дій
відповідача щодо неналежного
утримання водопровідної системи їй
заподіяно моральну шкоду, яку вона
оцінює в сумі 2000 гривень.

Просить суд стягнути з ОСОБА_3 в її
користь матеріальну шкоду в розмірі 3119
гривень та моральну шкоду в розмірі 2000
гривень.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав з підстав,
викладених в позовній заяві, просив
його задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні не визнав позов, просив
відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін по справі,
показання свідків. Дослідивши зібрані
та досліджені по справі докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов до задоволення не підлягає,
виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Звертаючись до суду із даним позовом та
посилаючись при цьому на норми ст.ст.1166,
1167 ЦК України, як на підставу своїх
вимог, ОСОБА_3 просила стягнути із
ОСОБА_4 завдану їй у зв'язку з
затопленням квартири майнову і
моральну шкоду.

Відповідно до ч.3 ст.10,60 ч.1 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до роз»яснень, даних в п.2
постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» від 27 березня 1992
року №6 із послідуючими змінами,
слідує, що суди розглядаючи позови про
відшкодування шкоди повинні мати на
увазі, що шкода, заподіяна особі і майну
громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв»язок та є винна
зазначеної особи.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

За змістом наведеної норми закону для
покладення відповідальності на
заподіювача майнової шкоди в
результаті його неправомірних рішень,
дій чи бездіяльності необхідна
сукупність таких обов'язкових умов:
неправомірність дій заподіювача шкоди;
наявність шкоди; причинний зв'язок між
неправомірною поведінкою заподіювача
і завданою шкодою; вина заподіювача
шкоди.

Наявність зазначених умов є
обов'язковою для стягнення завданої
майнової шкоди з підстав, передбачених
ст.1166 ЦК України.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є
власником квартири АДРЕСА_1, яку 05
листопада 2013 року було затоплено.
Відповідачу на праві власності
належить квартира № 12, що знаходиться
на другому поверсі над квартирою № 2 у
тому ж будинку за вказаною адресою.

При проведенні 5 листопада 2013 року
огляду квартири АДРЕСА_2, комісією в
складі ОСОБА_6 - управдома, ОСОБА_3 -
власника квартири № 2, ОСОБА_5- сусіда
та квартирантів, що знаходились в
даний момент в квартирі № 12, оглянуто
кухню квартири № 12, та встановлено, що
під тумбочкою мийки на кухні, а саме на
підлозі мокро, є вода, що є ознакою
виливання води не в каналізаційні
мережі, а на підлогу приміщення.

Наступного дня, 6 листопада 2013 року,
складено «Акт про залиття, аварію, що
трапилась на системі центрального
опалення, гарячого водопостачання ( або
холодного водопостачання). Причиною
залиття квартири № 2 вказано
протікання води в вузлі подачі води на
кухні квартири № 12, незадовільне
технічне обслуговування водопровідної
системи та побутова недбалість. Як
пояснила в судовому засіданні сама
позивач, даний акт був написаний нею
власноручно, та підписаний головою
комісії ОСОБА_6, членами комісії -
позивачем ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Відповідно до п.2.3.6 Правил утримання
жилих будинків та прибудинкових
територій, затверджених наказом
Державного комітету України з питань
житлово-комунального господарства № 76
від 17.05.2005 року, у разі залиття, аварії
квартир складається відповідний акт,
типова форма якого міститься у додатку
№ 4 до зазначених Правил. Відповідно до
типового акту та роз'яснень
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України щодо ремонту квартири після
залиття в акті залиття квартири
повинно бути відображено: дата
складання акта (число, місяць, рік);
прізвище, ініціали та займані посади
членів комісії; прізвище, ім'я, по
батькові власника (наймача, орендаря)
квартири, що зазнала шкоди; адреса
квартири, поверх, форма власності;
прізвище, ім'я, по батькові власника
(наймача, орендаря) квартири, з вини
якого сталося залиття; адреса квартири,
поверх, форма власності; характер
залиття та його причини; завдана
матеріальна шкода (обсяги необхідного
ремонту приміщень квартири, перелік
пошкоджених внаслідок залиття речей
та їх орієнтовна вартість); висновок
комісії щодо встановлення вини особи,
що вчинила залиття.

Акт про залиття від 6 листопада 2013 року
складений комісією до складу якої
входить сама ж позивач, крім того, як
встановлено судом , саме остання
власноручно його оформила та надала на
підписи членам комісії, займані посади
яких в акті не зазначено. Крім того, з
даним актом не ознайомлена власник
квартири АДРЕСА_2 - ОСОБА_4. Отже, даний
акт про залиття квартири суд вважає
таким, що не відповідає вимогам п.2.3.6
вищезгаданих Правил.

Допитаний в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_7, який зазначений в
складі комісії, що оглядала квартиру
АДРЕСА_1, вказав, що при огляді ним було
встановлено лише пошкодження стелі
водою в квартирі належній позивачу, при
огляді квартири відповідача жодних
слідів протікання виявлено не було.
Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які тимчасово
проживала на той час в квартирі
належній відповідачу, також ствердили,
що протікання води з квартири № 12 не
було.

Виходячи з встановлених обставин
справи та наведених вимог
законодавства, суд прийшов до
висновку, що факт затоплення квартири
ОСОБА_3 мав місце і внаслідок цього їй
було завдана майнова шкода, однак вина
ОСОБА_4 у заподіянні такої шкоди не
доведена.

За таких обставин підстави для
задоволення позову про відшкодування
відповідачем матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної позивачу
залиттям квартири, відсутні.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 30, 60, 88, 210, 215, 220 ЦПК
України, ст.ст.23, 383, 1166, 1167 ЦК України, ст.
151 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, завданої внаслідок залиття
квартири - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

Луцького міськрайонного суду
Т.М.Філюк