Справа № 477/2463/14-ц
Провадження № 2/477/1219/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року Жовтневий районний
суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді
Семенової Л.М.,

при секретарі - Федоровській
Л.А.,

за участю відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши в м. Миколаєві у
відкритому судовому засіданні в залі
Жовтневого районного суду
Миколаївської області цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

17 жовтня 2014 року позивач
звернувся до суду з позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості за кредитним договором
від 11.06.2008 року в сумі 16770,92 грн.

В позовній заяві зазначав, що 11
серпня 2008 року між сторонами був
укладений договір, за яким відповідач
одержав кредит в сумі 3000 грн. у виді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку, зі сплатою відсотків
за користування кредитними коштами в
розмірі 24% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Посилаючись на те, що за час
користування кредитом відповідач не
виконував його умови та не сплачував в
повному обсязі кредитні платежі, через
що станом на 12 червня 2014 року за ним
утворилася загальна заборгованість в
сумі 16770,92 грн., тому просив стягнути її
з відповідача на свою користь та
понесені судові витрати.

В судове засідання представник
позивача Мартиченко О.І. не з'явилася,
надала заяву з проханням розглядати
справу без її участі, позов просила
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги Банка
не визнав, посилаючись на сплив строку
позовної давності. При цьому
відповідач погодився, що дійсно у
зв'язку зі зміною матеріального
становища, та залишенням без роботи, з
грудня 2008 року він допустив порушення
умов договору.

Вислухавши пояснення відповідача,
дослідивши матеріали справи в межах
заявлених позовних вимог та на
підставі наданих доказів, суд дійшов
висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Так, судом було встановлено, що 11 червня
2008 року між позивачем та відповідачем
був укладений в письмовій формі
кредитний договір (далі - Договір), в
якому сторони узгодили всі його умови.

Відповідно до Договору позивач, що мав
на той час статус закритого
акціонерного товариства (далі - Банк),
зобов'язалося надати позичальнику,
тобто відповідачу, споживчий кредит в
сумі 3000 грн. у виді встановленого
кредитного ліміту на платіжну карту.

На підтвердження укладення Договору
між сторонами була складена та
підписана заявка, яка разом із
пам'яткою клієнта, а також Умови і
правила надання банківських послуг
(далі Умови) складають Договір про
надання банківських послуг(а.с. 9).

За користування кредитом позичальник
зобов'язувався сплачувати Банку
проценти в розмірі 2% на місяць та
щомісячну комісію в розмірі 3,5 % (а.с. 9
зв. бік).

Також, відповідно до пункту розділу 8
Умов надання споживчого кредиту, що є
складовою Договору, передбачена
відповідальність позичальника за
невиконання умов щодо повернення
кредиту. Згідно п.п.8.6 Умов, у разі
порушення клієнтом строків платежів по
будь-якому з грошових зобов'язань, що
передбачені Договором більш ніж на 120
днів, позичальник зобов'язаний
сплатити штраф у розмірі 500 грн. та 5% від
суми позову.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з
наступного.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення щодо
договору позики, якщо інше не
встановлено законом і не випливає із
суті кредитного договору.

Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України
кредитодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК
України позичальник зобов'язаний
повернути кредитодавцю кредит у строк
та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів
він не звільняється від обов'язку
виконання зобов'язання та повинен
сплатити суму боргу, процентів та
комісії, передбачених договором.

З матеріалів справи вбачається, що Банк
повністю виконав взяті на себе
зобов'язання, а позичальник навпаки,
порушив умови Договору в частині
вчасного повернення кредиту,
процентів, а також комісії, в зв'язку з
чим станом на 12 червня 2014 року за ним
утворилася загальна заборгованість в
сумі 16770,92 грн.

Відповідно до розрахунку
заборгованості наданого Банком, який
містить дані про щомісячні операції по
картці, заборгованість відповідача по
сплаті кредиту складає - 1763,39 грн.,
заборгованість по процентам 6697,72 грн.,
по комісії 7035 грн. Окрім цього Банком
нарахований штраф за порушення умов
Договору в сумі 500 грн. - фіксована
частина, та 774,81 грн. - 5% від суми позову
(а.с. 4).

Наданий розрахунок підтверджує, що
дійсно з грудня 2008 року відповідач
порушив умови договору, зв'язку з чим
виникла вищевказана заборгованість.

Пояснення відповідача щодо
неотримання ним примірника договору, а
також втрату ним заробітку, не звільняє
останнього від виконання взятих на
себе за вищевказаним договором
кредитних зобов'язань.

Посилання ОСОБА_1 на сплив строку
позовної давності також є
безпідставними, адже відповідно до п.
9.12 Умов та Правил надання банківських
послуг вказаний Договір діє протягом 12
місяців з моменту його підписання, та
якщо жодна сторона не проінформувала
іншу про припинення дії договору, він
автоматично лонгується на той самий
строк. Отже умовами вказаного договору
не визначено конкретної дати
повернення суми кредитних коштів та
сплати, передбачених договором інших
платежів, а тому умови вказаного
договору діють до його повного
виконання сторонами.

Визначаючи розмір заборгованості, суд
вважає, що нарахування процентної
складової штрафу в розмірі 5% від суми
позову, не відповідає положенням ч.2
ст. 549 ЦК України, згідно яких штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання.

За такого, суд дійшов висновку, про
часткове задоволення позовних вимог
банка та стягнення суми заборгованості
по кредиту в розмірі 15996,11 грн., з яких:
1763,39 грн. - заборгованість за кредитом,
6697,72 грн. - заборгованість по процентам
та 7035 грн. заборгованість по комісії, а
також штраф в розмірі 500 грн. - фіксована
частина.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача також підлягають
стягненню судові витрати пропорційно
до задоволених вимог в сумі 231,42 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення кредитної заборгованості
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» заборгованість, що
виникла станом на 12 червня 2014 року за
кредитним договором від 11 червня 2008
року в загальній сумі 15 996 (п'ятнадцять
тисяч дев'ятсот дев'яносто шість) грн. 11
коп., яка складається з простроченої
заборгованості по кредиту в сумі 1763,39
грн., заборгованості по процентам в
сумі 6697,72 грн. грн., комісії в сумі 7035
грн. та штраф в сумі 500 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» судові витрати по справі
в сумі 231 грн. 42 коп.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Жовтневий районний суд Миколаївської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Л.М. Семенова