Справа № 345/1637/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ          УКРАЇНИ

27.11.2014
р.

м. Калуш

Калуський міськрайонний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді
Гриніва М.А.

секретаря

Мошків
а О.С.

з участю: позивача

ОСОБА_1

представника
позивача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Калуш заяву
ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення,
суд -

встановив:

згідно заочного рішення Калуського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 17.07.2014 р.
задоволено позов ОСОБА_1 і визнано
ОСОБА_3 таким, що втратив право на
проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_3 подав заяву про перегляд і
скасування даного заочного рішення з
тих підстав, що він не отримував
повістки на розгляд справи, а тому не
міг надати суду свої пояснення та
докази і спростувати пояснення
позивача. ОСОБА_1 не впускає його до
будинку з 2011 року, так як дружина
привела в будинок іншого чоловіка. Суд
прийняв рішення на підставі матеріалів
і доказів, наданих тільки позивачем, що
призвело на його думку до неповного
з’ясування обставин і прийняття
заочного рішення.

У судове засідання ОСОБА_3 не з’явився
і не повідомив суд про причини неявки,
хоча був повідомлений про час та місце
розгляду справи (а.с. 63).

Позивач ОСОБА_1 просить у задоволенні
заяви відмовити.

Представник позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_2
також просить у задоволенні заяви про
перегляд заочного рішення відмовити,
оскільки ОСОБА_3 не повідомив суд
поважність причин неявки у судове
засідання, а також про докази, які б
мали істотне значення для правильного
вирішення спору, як це передбачено ч.1
ст. 232 ЦПК України. Вважає, що ОСОБА_3
знав про розгляд судом даної позовної
заяви, оскільки подавав заяви про
відкладення розгляду справи, однак не
надавав суду підтвердження поважності
причин неявки у судове засідання, що
призводило до затягування розгляду
справи. Після подачі ОСОБА_3 заяви про
перегляд заочного рішення, він мав
можливість повідомити суд про докази,
які б на його думку, мали істотне
значення для правильного вирішення
спору, однак не повідомив суд про
наявність таких доказів.

Суд, вислухавши думку учасників
процесу, вважає, що заява не підлягає до
задоволення, виходячи із наступних
підстав:

У відповідності із ч. 1 ст. 232
ЦПК України заочне рішення підлягає
скасуванню, якщо судом буде
встановлено, що відповідач не з’явився
в судове засідання та не повідомив суд
про причини неявки з поважних причин і
докази, на які він посилається, мають
істотне значення для правильного
вирішення справи.

Як видно із матеріалів справи, позовна
заява ОСОБА_1 поступила до суду 24.04.2014 р.
(а.с. 2) і судове засідання було
призначене на 13.30 год. 07.05.2014 р., про що
було повідомлено відповідача і
направлено йому копію позовної заяви з
додатками, які він отримав, що
стверджується поштовим повідомленням
(а.с. 14). Також він був повідомлений про
наступне судове засідання на 10.00 год.
26.06.2014 р., що стверджується поштовим
повідомленням (а.с. 16), однак у судове
засідання не з’явився і подав заяву
про відкладення розгляду справи,
оскільки у зв’язку з хворобою не може
з’явитися у судове засідання (а.с. 18),
проте не надав суду доказів поважності
причин неявки у судове засідання.

Судом 17.07.2014 р. по справі винесено
заочне рішення, згідно якого позов
задоволено і визнано ОСОБА_3 таким, що
втратив право на проживання у
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 29-30). У судове
засідання 17.17.2014 р. ОСОБА_3 не з’явився,
хоча був повідомлений про дане судове
засідання, що стверджується квитанцією
про направлення йому повідомлення
рекомендованим листом (а.с. 23).

Вищенаведені обставини спростовують
наведені ОСОБА_3 у своїй заяві про
перегляд заочного рішення ті
обставини, що він не знав про розгляд
судом даної справи і не отримував
позовної заяви з доданими документами
та не отримував викликів на розгляд
справи, а тому не міг подати суду свої
пояснення та докази на спростування
пояснень позивача.

У своїй заяві ОСОБА_3 не повідомив також
про докази, які мають істотне значення
для правильного вирішення справи, а
тільки зазначив, що розглянувши справу
без нього, суд не мав можливості
вислухати його пояснення щодо
пред’явленого позову. Його покликання
на те, що він не залишав спірного
помешкання, в якому знаходяться його
особисті речі, позивач з 2011 р. не
впускає його у будинок, в який його
дружина привела іншого чоловіка не
підтверджені будь-якими доказами, про
які він мав повідомити суд , як це
передбачено ч. 1 ст. 232 ЦПК України.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що
відсутні обставини, передбачені ч.1 ст.
232 ЦПК України, а тому підстав для
скасування заочного рішення, не має.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 231, 232 ЦПК України, суд -

ухвалив:

у задоволенні заяви ОСОБА_3 про
перегляд заочного рішення Калуського
міськрайонного суду від 17.07.2014 р. за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про втрату
права на житло - відмовити.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий: