Справа № 539/3435/14-ц
Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2014 року
Лубенський міськрайонний
суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Гудкова
С. В.

при секретарі - Яценко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Лубнах справу за позовом
ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
спожиту теплову енергію, -

В С Т А Н О В И В :

ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго»
звернулося з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за спожиту
теплову енергію.

Позов мотивований тим, що відповідач є
власником ? частини квартири АДРЕСА_1.
Відповідачу присвоєно окремий
особовий рахунок для оплати послуг
теплопостачання. За березень 2008 року -
листопад 2011 року відповідач має
заборгованість по оплаті спожитих
послуг теплопостачання в сумі 4 723 грн 49
коп., яку позивач просить стягнути.

В запереченнях на позовну заяву
відповідач вказує на те, що дійсно є
власником вказаного приміщення з 2003
року на підставі рішення суду, проте в
наступному був примусово позбавлений
доступу до нього ОСОБА_2, власником
іншої частини квартири. Такі обставини
позбавили його можливості
користуватися послугами
теплопостачання, а отже підстави для
стягнення з нього заборгованості
відсутні. Крім того, вказує на пропуск
позивачем строку позовної давності.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримала, прохала
його задовольнити.

Відповідач та його представник позов
не визнали .

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступних підстав .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
власником ? частини квартири АДРЕСА_1.

Відповідачу присвоєно окремий
особовий рахунок для оплати послуг
теплопостачання.

Пунктом 10 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених Постановою КМ України від
21 липня 2005 р. N 630 передбачено
зобов'язання споживача вносити
щомісячну плату за надані послуги,
згідно встановлених тарифів.

Відповідно до ст. 360 ЦК України
співвласник відповідно до своєї частки
у праві спільної часткової власності
зобов'язаний брати участь у витратах на
управління, утримання та збереження
спільного майна, у сплаті податків,
зборів (обов'язкових платежів), а також
нести відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном.

Як стверджує позивач і не заперечує
відповідач, заборгованість за
теплопостачання в ? частини квартири
АДРЕСА_1 за березень 2008 року - листопад
2011 року складає 4 723 грн 49 коп.

Відтак, суд приходить до висновку, що
позов про стягнення з відповідача 4 723
грн 49 коп. підлягає задоволенню.

Суд відхиляє заперечення відповідача
основані на тому, що фактично з 2008 року
він був позбавлений користуватися
своїм приміщенням через протиправні
дії ОСОБА_2

Закон не передбачає звільнення
споживача від сплати послуг з
теплопостачання в такому випадку,
проте, відповідач не позбавлений права
звернутися з позовом до правопорушника
з вимогою про стягнення відповідної
шкоди.

Крім того, суд відхиляє посилання
відповідача на пропуск позивачем
строку позовної давності.

23.12.2011 року Лубенським міськрайонним
судом Полтавської області видано
судовий наказ про стягнення із
відповідача на користь позивача
заборгованості за теплопостачання у
розмірі 4 723 грн 49 коп.

Ухвалою Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 07.10.2014
року вказаний судовий наказ скасовано.

Частиною 2 ст. 264 ЦК України встановлено,
що позовна давність переривається у
разі пред'явлення особою позову до
одного із кількох боржників, а також
якщо предметом позову є лише частина
вимоги, право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної
давності починається заново. Час, що
минув до переривання перебігу позовної
давності, до нового строку не
зараховується. (ч. 3 ст. 264 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЦК України, якщо
цивільні відносини не врегульовані цим
Кодексом, іншими актами цивільного
законодавства або договором, вони
регулюються тими правовими нормами
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, що регулюють подібні за
змістом цивільні відносини (аналогія
закону).

Згідно із ч. 1 ст. 95 ЦПК України судовий
наказ є особливою формою судового
рішення, що видається судом за
результатами розгляду вимог,
передбачених статтею 96 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Відмова від права
на звернення до суду за захистом є
недійсною.

Згідно із ч. 3 ст. 15 ЦПК України суди
розглядають справи, визначені у
частині першій цієї статті, в порядку
позовного, наказного та окремого
провадження.

За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 118 ЦПК України
позов пред'являється шляхом подання
позовної заяви до суду першої
інстанції. Позовна заява щодо вимог,
визначених у частині першій статті 96
цього Кодексу, може бути подана тільки
в разі відмови у прийнятті заяви про
видачу судового наказу або скасування
його судом.

За своєю сутністю судовий наказ є актом
реалізації судової влади, яким
вирішується цивільна справа по суті
заявлених вимог.

Як і в наказному, так і в позовному
провадженні реалізуються завдання
цивільного судочинства (ст. 1 ЦПК
України).

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України
судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами.

Підставою для відкриття наказного
провадження у справі є прийняття судом
заяви про видачу судового наказу, а для
відкриття позовного провадження -
позовної заяви.

Результат вирішення цивільної справи
по суті у позовному провадженні
закріплюються у рішенні суду. За
результатами вирішення справи у
наказному провадженні видається
судовий наказ.

З огляду на викладене та положення ч. 1
ст. 8, ч. 2 ст. 264 ЦК України необхідно
дійти висновку, що подання заяви про
видачу судового наказу та його видача
судом перериває позовну давність.

За таких обставин перебіг позовної
давності був перерваний у зв'язку з
поданням заяви про видачу судового
наказу.

А отже, строку позовної давності не
пропущено.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК
України, на підставі ст.ст. 8, 264, 360 ЦК
України, п. 10 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
спожиту теплову енергію - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОКВПТГ
«Лубнитеплоенерго» 4 723 гривні 49
копійок заборгованості по оплаті
послуг з теплопостачання та 243 гривні 60
копійок судового збору, а всього 4967
гривень 09 копійок .

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Полтавської області
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу до Апеляційного суду
Полтавської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду
Гудков С. В.