Справа № 473/4325/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2014 р.
Вознесенський міськрайонний суд
Миколаївської області у складі:
головуючої - судді Ротар М.М., при
секретарі Фінько О.П.

За участю позивача ОСОБА_1 представника
позивача ОСОБА_2, представника
відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Вознесенську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Вознесенської
міської ради Миколаївської області
про встановлення факту прийняття
спадщини та визнання права власності
на житловий будинок та земельну
ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
відповідача Вознесенської міської
ради про визнання права власності на
спадкове майно в порядку спадкування, в
якому вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
його мати ОСОБА_5. Після її смерті
відкрилася спадщина, яка складається
із житлового будинку та земельної
ділянки, що розташовані за адресою в
АДРЕСА_1. Спадкоємцем після її смерті є
позивач, який прийняв спадщину
оскільки проживав та був
зареєстрований разом зі спадкодавцем.

Однак при звернені до
нотаріальної контори з метою
оформлення спадщини йому було
відмовлено в зв'язку з тим, що спадкове
майно зареєстроване за матір'ю
спадкодавиці ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, спадщину після смерті
якої не прийняла її донька ОСОБА_5.

Посилаючись на викладене, позивач
просив визнати за ним право власності
на спадкове майно.

В судовому засіданні позивач та
його представник збільшили позовні
вимоги, просили встановити факт, що
ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті
ОСОБА_6 відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК
України (в редакції 1963 року ) та
визнати за позивачем право власності
на спадкове майно, яке складається з
житлового будинку та земельної
ділянки, що розташовані за адресою
АДРЕСА_1.

Представник відповідача -
Вознесенської міської ради
Миколаївської області - в судовому
засіданні не заперечував проти
задоволення позовних вимог.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши докази по справі,
суд дійшов до висновку, що позов
підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть - а.с. 11,
видане ІНФОРМАЦІЯ_1). Після її смерті
відкрилася спадщина, яка складається
із житлового будинку АДРЕСА_1 та
земельної ділянки площею 0,1000 га, яка
надана для обслуговування житлового
будинку. Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем
першої черги за законом та на підставі
його заяви заведена спадкова справа
№8/2014 у приватного нотаріуса
Вознесенського міського нотаріального
округу. Однак спадкоємцю було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, оскільки нотаріусом
було встановлено, що власником
спадкового майна, згідно
правовстановлюючих документів, що були
надані спадкоємцем зазначена ОСОБА_6,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та її донька
ОСОБА_5 спадщину після її смерті не
прийняла. (довідка приватного
нотаріуса від 12.08.2014 року - а.с.18).

В судовому засіданні було
встановлено, що вказане нерухоме майно
зареєстроване за ОСОБА_6 : земельна
ділянка на підставі Державного акту на
право приватної власності на землю, що
був виданий 15 лютого 1994 року; житловий
будинок на підставі Свідоцтва про
право на спадщину за законом від 22.07.1993
року.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2
(свідоцтво про смерть - а.с.10).
ОСОБА_5 є дочкою ОСОБА_6 (свідоцтво
про народження - а.с.8).

Згідно відповіді завідувача
Першої Вознесенської державної
нотаріальної контори від 16.10.2014 року
після смерті ОСОБА_6 спадкова справа не
заведена.

Відповідно до п.2 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику у справах про
спадкування» від 30.05.2008 № 7 якщо
виникнення права на спадкування
залежить від доведення певних фактів,
особа може звернутися в суд із заявою
про встановлення цих фактів, яка у разі
відсутності спору, розглядається за
правилами окремого провадження.
Зокрема у такому порядку суди повинні
розглядати заяви про встановлення
родинних відносин із спадкодавцем
проживання з ним однією сім'єю,
постійного проживання разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, прийняття спадщини, яка
відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Згідно дючого на той час ст.549
Цивільного кодексу Української РСР від
18.07.1963 року, визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину не тільки в разі
подачі заяви про прийняття спадщини до
державної нотаріальної контори за
місцем відкриття спадщини на протязі 6
місяців з дня відкриття спадщини, але і
якщо він фактично вступив в управління
або володіння спадковим майном.

В судовому засіданні було
встановлено, що ОСОБА_5 проживала за
адресою АДРЕСА_1 разом зі своєю матір'ю
ОСОБА_6 та після її смерті продовжувала
проживати у вказаному будинку,
доглядала за ним та вела господарство,
що підтверджується довідкою № 50 від
24.11.2014 року, що була видана головою
вуличного комітету.

Враховуючи встановлені судом
обставини, суд приходить до висновку,
що ОСОБА_5 фактично прийняла спадщину
після смерті своєї матері ОСОБА_6, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме шляхом
фактичного вступу в управління та
володіння спадковим майном.

Згідно ч.2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція суду поширюється на
всі правовідносини, які виникають у
державі. Ст. 55 Конституції України
гарантує судовий захист прав і свобод
людини і громадянина. Тобто, будь-які
цивільні права та інтереси, які
охороняються законом, можуть
заслуговувати на судовий захист.

Стаття 1216 ЦК України передбачає,
що спадкування є перехід прав та
обов'язків від фізичної особи, яка
померла, до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять всі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті, суд
враховуючи неможливість оформлення
позивача у спадкових правах у
нотаріальній конторі, що знайшло своє
підтвердження у судовому засіданні, а
також ст.16 ЦК України, яка передбачає,
що кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу і обраний позивачем спосіб
захисту відповідає вимогам закону,
вважає за можливе визнати право
власності в порядку спадкування за
законом за ОСОБА_1 на спадщину, що
відкрилася після смерті його матері
ОСОБА_5.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 10, 11, 15, 130, 174, 209, 213-215, 218 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Вознесенської міської ради
Миколаївської області про
встановлення факту прийняття спадщини
та визнання права власності на
житловий будинок та земельну ділянку в
порядку спадкування, задовольнити в
повному обсязі.

Встановити факт, що ОСОБА_5, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняла спадщину
після смерті своєї матері ОСОБА_6, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на земельну ділянку площею 0,1000 га, яка
розташована за адресою АДРЕСА_1 та
надана для обслуговування житлового
будинку в порядку спадкування за
законом після смерті матері ОСОБА_5, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Миколаївської області
через міськрайонний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Суддя:
М.М. Ротар