УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 521/2284/14-ц

№ пр. 4с/521/25/14

05 листопада 2014 року

Малиновський районний суд м.
Одеси у складі:

головуючого судді –
Тополевої Ю.В.

за участю секретаря –
Борисової Ю.Є..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу Публічного ОСОБА_1
Товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» на
дії заступника начальника Другого
Малиновського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції ОСОБА_2, за участю
заінтересованої особи ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» звернувся
до суду з скаргою на дії заступника
начальника Другого Малиновського
відділу Державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
ОСОБА_2І по винесенню постанови про
зупинення виконавчого провадження від
19.06.2012 року. Скарга обґрунтовується
наступними обставинами. Постановою
заступника начальника Другого
Малиновського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції ОСОБА_2 від 08.06.2012
року було відкрито виконавче
провадження по стягненню з ОСОБА_3 на
користь ПАТ «ВіЕйБі Банк»
заборгованості за кредитним договором
№ 44/07 у розмірі 1406118,34 грн. та судових
витрат на загальну суму 1952,00 грн.
Заявником зазначено, що 19.06.2014 року
державним виконавцем було винесено
постанову про зупинення виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листу № 2-1910/10 від 23.08.2011
року в зв’язку із оголошенням в розшук
транспортного засобу боржника на
підставі п. 4 ч. 1 ст. 38, ст. 39 Закону
України «Про виконавче провадження».
Заявник вважає зазначену постанову
незаконною та необґрунтованою,
винесеною з порушенням норм
матеріального права, а саме Закону
України «Про виконавче провадження» та
Інструкції з організації примусового
виконання рішень. 06.06.2012 року
стягувачем була подана заява до
Другого Малиновського відділу ДВС ОМУЮ
про відкриття виконавчого
провадження, з якою було надано договір
дарування Боржнику квартири АДРЕСА_1,
яка знаходиться в іпотеці у ПАТ «ВіЕйБі
Банк». В обґрунтування скарги заявник
посилається на вимоги ст. 51 Закону
України «Про виконавче провадження»,
відповідно до якого звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилучені та примусовій
реалізації, а черговість стягнення на
кошти та інше майно боржника остаточно
визначається державним виконавцем. При
таких обставинах, на думку заявника,
висновок державного виконавця є
неправомірним, оскільки представник
стягувача при наданні заяви про
відкриття виконавчого провадження
повідомив про наявність нерухомого
майна Боржника. На думку заявника,
рухоме майно, яке знаходиться у ОСОБА_3
є заставним, а вільне від застави
рухоме майно, за своїм роком випуску не
представляє достатню цінність, щоб
погасити зобов’язання боржника перед
ПАТ «ВіЕйБі Банк». Тому заявник
зазначає, що державний виконавець мав
звернути стягнення на нерухоме майно,
яке належить боржнику.

В судовому засіданні представник ПАТ
«ВіЕйБі Банк» доводи скарги
підтримала та просила скаргу
задовольнити.

Заступник начальника Другого
Малиновського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції ОСОБА_2 в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення скарги та подав письмові
заперечення, в яких зазначив, що 08.06.2012
року ним було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження,
копія якої на наступний день була
направлена сторонам виконавчого
провадження. Того ж дня на підставі
заяви стягувача було винесено
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, якою накладено арешт на
квартиру АДРЕСА_2. У зв’язку із не
виконанням боржником вимог
виконавчого документу та наявністю
інформації про зареєстровані за
боржником транспортні засоби було
винесено постанову про розшук трьох
транспортних засобів боржника. В
зв’язку із оголошенням розшуку
транспортних засобів на підставі п. 4 ч.
1 ст. 38 Закону України «Про виконавче
провадження» 19.06.2012 року було винесено
постанову про зупинення виконавчого
провадження, копії якої у той же день
направлені сторонам виконавчого
провадження. Як зазначає державний
виконавець, жодного висновку щодо
черговості звернення стягнення на
майно боржника виконавець не робив, а
лише скористався своїм правом щодо
зупинення виконавчого провадження.
Крім того, виконавче провадження 26.03.2014
року було поновлено на підставі ст. 39
Закону України «Про виконавче
провадження».

Заінтересована особа ОСОБА_3 та його
представник заперечували проти
задоволення скарги посилаючись на те,
що 27.07.2009 року постановою слідчого СУ
ГУМВС України в Одеській області був
накладений арешт на майно ОСОБА_3, що
унеможливлює звернення стягнення на
квартиру АДРЕСА_2 в межах відкритого
виконавчого провадження. Крім того
подали до суду письмові заперечення, в
яких зазначили, що вказана квартира є
предметом іпотеки, а тому звернення
стягнення на неї повинно здійснюватися
відповідно до вимог ст. 33 Закону
України «Про іпотеку», однак в рішенні
Малиновського районного суду м. Одеси
від 06.07.2010 року у резолютивній частині
не зазначається, що задоволення вимог
ПАТ «ВіЕйБі Банк» необхідно
здійснювати шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Вислухавши пояснення представника
заявника, представника державної
виконавчої служби, заінтересованої
особи та його представника, дослідивши
і оцінивши докази в їх сукупності,
вивчивши матеріали справи, суд дійшов
до висновку, що скаргу неможливо
задовольнити зважаючи на наступні
обставини.

Як встановлено в судовому засіданні, 06
липня 2010 року Малиновським районним
судом м. Одеси було ухвалено рішення,
яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«ВіЕйБі Банк» заборгованість за
кредитним договором № 44/07 від 20.12.2007
року у розмірі 1406118 грн. 34 коп., та
стягнуто судові витрати у загальному
розмірі 1952 грн. Рішення набрало
законної сили 01.06.2011 року.

23.08.2011 року Малиновським районним судом
м. Одеси було видано виконавчий лист
про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«ВіЕйБі Банк» заборгованість за
кредитним договором № 44/07 від 20.12.2007
року у розмірі 1406118 грн. 34 коп., судові
витрати у загальному розмірі 1952 грн.

06 червня 2012 року Другим Малиновським
відділом ДВС ОМУЮ було отримано заяву
ПАТ «ВіЕйБі Банк» про відкриття
виконавчого листа, на підставі якої
08.06.2012 року заступником начальника
Другого Малиновського відділу
Державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції ОСОБА_2
було винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП № 32953362 з
виконання зазначеного виконавчого
листа.

08.06.2012 року заступником начальника
Другого Малиновського відділу
Державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції ОСОБА_2
було винесено постанову про арешт
майна боржника ОСОБА_3 – квартиру
АДРЕСА_1.

Як вбачається із матеріалів справи,
вказана квартира належить ОСОБА_3 на
підставі договору дарування від 12.12.2003
року, реєстровий номер 11843.

25.12.2007 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та
ОСОБА_3 з метою забезпечення виконання
основного зобов’язання, що випливає з
Кредитного договору укладено
іпотечний договір квартири АДРЕСА_1 та
накладено заборону на відчуження
вказаної квартири.

Як вбачається із матеріалів справи на
ім’я начальника Другого Малиновського
відділу ДВС ОМУЮ 03.04.2012 року та 30.10.2012
року надійшла відповідь Приморського
районного суду м. Одеси про те, що 27.07.2009
року слідчим СУ ГУМВС України в
Одеській області накладено арешт на
все майно ОСОБА_3

19.06.2011 року заступником начальника
Другого Малиновського відділу
Державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції ОСОБА_2
було винесено постанову про розшук
майна боржника, а саме, автомобілів HUNDAI
SONATA, д. н. 85486 ОЕ; SUBARU FORESTER, д. н. ВН 4233АЕ; BMW
5231, д. н. ВН 1163 АК.

Того ж дня, 19.06.2011 року заступником
начальника Другого Малиновського
відділу Державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
ОСОБА_2 було винесено постанову про
зупинення виконавчого провадження в
зв’язку із оголошенням розшуку
транспортних засобів боржника до
закінчення строку дії зазначених
обставин.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 38 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавче провадження може бути
зупинено у разі оголошення розшуку
боржника – фізичної особи,
транспортних засобів боржника або
розшуку дитини.

Таким чином, при винесенні постанови
про зупинення виконавчого провадження
державний виконавець діяв на підставі
та в межах своїх повноважень та у
спосіб, передбачений Законом України
«Про виконавче провадження».

Доводи заявника про те, що рухоме майно,
яке належить на праві власності ОСОБА_3
є заставним, а вільне від застави
рухоме майно, за своїм роком випуску не
представляє достатню цінність, щоб
погасити зобов’язання боржника перед
заявником в судовому засіданні не були
підтверджені жодним належним доказом.

Посилання представника заявника на
вимоги ст. 63 Закону України «Про
виконавче провадження» щодо обов’язку
державного виконавця звернути
стягнення на нерухоме майно боржника
не відповідають діючому законодавству.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону
України «Про виконавче провадження»
звернення стягнення на будинок,
квартиру, земельну ділянку, інше
нерухоме майно фізичної особи
проводиться у разі відсутності в
боржника достатніх коштів чи рухомого
майна. Суд вважає, що при наявності
інформації щодо належності боржнику на
праві власності значної кількості
рухомого майна, державний виконавець
не мав права звертати стягнення на
нерухоме майно боржника, а тому дійшов
до правильного висновку щодо
доцільності оголошення розшуку
транспортних засобів, які належать
ОСОБА_3 на праві власності.

Суд наголошує на тому, що в зв’язку із
тим, що квартира АДРЕСА_2 виступає
предметом іпотеки, то звернення
стягнення на неї можливо в порядку,
передбаченому ст. 33 Закону України «Про
іпотеку», відповідно до частини
третьої якої звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Крім того, як вбачається із матеріалів
справи, в зв’язку із тривалістю
знаходження транспортних засобів в
розшуку та відсутністю позитивних
результатів розшуку 26.03.2014 року
виконавче провадження було поновлено
постановою заступника начальника
Другого Малиновського відділу ДВС
ОМУЮ.

При таких обставинах, суд вважає, що
доводи, викладені в обґрунтування
скарги не знайшли свого підтвердження
в ході судового розгляду, а тому в
задоволенні скарги необхідно
відмовити.

Керуючись ст. ст. 38, 63 Закону України
«Про виконавче провадження», ст. ст. 10,
60, 208, 209, 210, 386, 387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного ОСОБА_1
Товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» на
дії заступника начальника Другого
Малиновського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції ОСОБА_2 – залишити
без задоволення.

Ухвала може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі у 5-денний
строк з дня її проголошення
апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги.

Суддя:

Ю.В.
Тополева