Справа № 323/3431/14-ц
№ провадження 2/323/937/14
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

11.11.2014
м. Оріхів

11 листопада 2014 року
м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької
області в складі:

головуючого
судді Галчанського С.В.,

при секретарі
Лукіній А.О.,

за участю:

представника позивача
адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права
власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом в
якому зазначає, що:

1) ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько ОСОБА_4,
після його смерті відкрилася спадщина,
яка складається із ? частки житлового
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, яким спадкодавець володів
згідно акту про передачу будинку як
переселенцю, затвердженого 14.12.1983 року
головою райвиконкому Оріхівського
району Запорізької області. У 2007 році
рішенням виконавчого комітету
Оріхівської міської ради Запорізької
області за №722 від 27.09.2007 року було
затверджено акт прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
житлового будинку та господарських
споруд в АДРЕСА_1 померлим ОСОБА_4;

2) дружина спадкодавця - мати позивача,
ОСОБА_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_4, після її
смерті відкрилася спадщина, яка
складається із ? частки житлового
будинку, як спільного майна подружжя та
? частки житлового будинку, отримана
нею в спадщину після смерті чоловіка,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1;

3) спадкоємцями першої черги за законом
після смерті батька ОСОБА_4 та матері
ОСОБА_5 є позивач та відповідач, які є
дітьми спадкодавців, але відповідач не
бажає приймати спадщину після смерті
своїх батьків, тому не зверталася до
нотаріуса із відповідною заявою;

4) 23 вересня 2014 року позивач звернувся
до нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, нотаріусом
заведено спадкову справу №110/2014, проте
у видачі свідоцтва на право на спадщину
за законом йому було відмовлено в
зв'язку з тим, що відсутній належним
чином оформлений правовстановлюючий
документ на житловий будинок;

5) посилаючись на невизнання права на
спадкове майно, позивач просить
визнати за ним право власності на
спадщину що залишилася після смерті
ОСОБА_4 у вигляді 1/4 (одної четвертої)
частки та ОСОБА_5 у вигляді 3/4 (трьох
четвертих) часток, що становить одну
цілу, житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями та
спорудами, розташованого на земельній
ділянці площею 0,1119 га за адресою
АДРЕСА_1, який складається: житловий
будинок літ. «А», сіни літ. «а», сарай
літ. «Б», сарай літ. «В», вбиральня літ.
«Г», паркан №1 з правом реєстрації у
відповідних органах.

У судове засідання позивач не з'явився.

Представник позивача у судовому
засіданні на позовних вимогах
наполягав, коротко виклавши обставини
позову, просив їх задовольнити.

У судове засідання відповідач не
з'явився, від відповідача до суду
надійшла заява, в якій вона просить суд
розглянути справу без її участі,
зазначивши, що позовні вимоги визнає.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши письмові докази, а
саме: копії свідоцтв про смерть,
свідоцтва про шлюб, паспорту, свідоцтва
про народження, довідки виконкому
Оріхівської міської ради Запорізької
області, переселенського квитка, акту
про передачу будинку, технічного
паспорту на житловий будинок, рішення
виконкому Оріхівської міськради, акту
прийомки до експлуатації закінченого
будівництвом житлового будинку, витягу
про реєстрацію в Спадковому реєстрі,
постанови про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 23 вересня 2014 року,
приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що у 1983 році батько
позивача ОСОБА_4 разом з родиною як
переселенець зі Львівської області
прибув проживати до Оріхівського
району Запорізької області та був
поселений у І відділенні птахофабрики
Оріхівська. 14 грудня 1983 року йому був
переданий у власність житловий
будинок, розташований в с. Ювілейне
Оріхівського району, підтвердженням
чого є акт про передачу будинку,
затверджений головою райвиконкому
Оріхівського району Запорізької
області. У 2007 році рішенням виконавчого
комітету Оріхівської міської ради
Запорізької області за №722 від 27.09.2007
року було затверджено акт прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
житлового будинку та господарських
споруд в АДРЕСА_1 померлим ОСОБА_4

Нормами цивільного та сімейного
законодавства України визначено, що
майно, набуте подружжям за час шлюбу, є
їхньою спільною сумісною власністю,
якщо інше не встановлено договором або
законом (ст. 368 ЦК України, ст. 22 КпШС
України, ст. 60 СК України). Якщо
договором не встановлено частки у
спільній власності, вона належить
співвласникам у рівних частках, тобто
вказаний житловий будинок належав
батькам позивача на праві спільної
сумісної власності в рівних частках.

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_2, виданого 28.08.2001 року
відділом реєстрації актів
громадянського стану Оріхівського
районного управління юстиції
Запорізької області, актовий запис за
№82, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Після його смерті відкрилася спадщина
у вигляді ? частки житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадщину після його смерті прийняли
дружина ОСОБА_5 та позивач - син
померлого, ОСОБА_2, причому частка
кожного складає по ?, так як вони
проживали разом зі спадкодавцем на
момент смерті та фактично вступили в
управління або володіння спадковим
майном, що відповідно до вимог ст. 549 ЦК
України (в ред. 1963р.) свідчить про
прийняття ними спадщини.

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_3, виданого 02.01.2001 року
відділом реєстрації актів
громадянського стану Оріхівського
районного управління юстиції
Запорізької області, актовий запис за
№01 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 померла.

Після її смерті відкрилася спадщина у
вигляді ? часток житлового будинку (1/2
частка як спільного майна подружжя та ?
частка, отримана нею у спадщину після
смерті чоловіка), розташованого за
адресою: АДРЕСА_1.

Позивач є спадкоємцем першої черги за
законом спадщини, яка відкрилася після
смерті ОСОБА_5, оскільки він проживав
разом зі спадкодавцем на момент смерті
та фактично вступив в управління та
володіння спадковим майном, що
відповідно до вимог ст.549 ЦК України (в
ред. 1963 р.) свідчить про прийняття ним
спадщини. Крім нього, спадкоємцем
першої черги є донька померлої ОСОБА_3,
але вона не бажає приймати спадщину,
яка відкрилася після смерті батьків, у
зв'язку з чим в установлений законом
строк вона не звернулася до
нотаріальної контори з відповідною
заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до відомостей постанови про
відмову у вчиненні нотаріальної дії
від 23 вересня 2014 року, винесеної
приватним нотаріусом Оріхівського
районного нотаріального округу
Запорізької області ОСОБА_6
встановлено, що позивачу відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
через відсутність правовстановлюючого
документу на належне спадкодавцю
майно.

На даний час позивач не може провести
державну реєстрацію права власності на
будинок за померлою особою. Ця
обставина стала позивачу на заваді в
оформленні свого права на спадщину.

У судовому засіданні знайшли
підтвердження всі обставини, зазначені
у позові, підтверджують право
власності на майно спадкодавця та
дають підстави для задоволення
позовних вимог позивача.

Відповідно до ч.3 ст.1223 ЦК України право
на спадкування виникає у день
відкриття спадщини.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

Таким чином, позовні вимоги необхідно
задовольнити, визнати за позивачем
право власності на спадщину, що
залишилася після смерті ОСОБА_4 у
вигляді 1/4 (однієї четвертої) частки та
ОСОБА_5 у вигляді 3/4 (трьох четвертих)
часток, що становить одну цілу,
житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями та
спорудами, розташованого на земельній
ділянці площею 0,1119 га за адресою
АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст.60, 208-209, 212-215, 218 ЦПК
України, ст.ст.1218, 1223, 1268, 1261, 1296 ЦК
України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ІПН:НОМЕР_1, право власності на
спадщину, що залишилася після смерті
ОСОБА_4 у вигляді ? (однієї четвертої)
частки та ОСОБА_5 у вигляді ? (трьох
четвертих) часток, що становить одну
цілу, житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями та
спорудами, розташованого на земельній
ділянці площею 0,1119 га за адресою:
АДРЕСА_1, який складається: житловий
будинок літ. «А», сіни літ. «а», сарай
літ. «Б», сарай літ. «В», вбиральня літ.
«Г», паркан №1 з правом реєстрації у
відповідних органах.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області
С.В.Галчанський