Справа № 185/1402/14-ц
У Х В А Л А

07 лютого 2014 року           суддя
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області Врона А.О.
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до
акціонерного товариства «Українська
пожежно-страхова компанія», треті
особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про захист прав
споживачів, стягнення страхового
відшкодування та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

06 лютого 2014 року позивач звернулась до
суду з позовом до акціонерного
товариства «Українська
пожежно-страхова компанія», треті
особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просить
стягнути з відповідача суму страхового
відшкодування відповідно до умов
договору страхування наземних
транспортних засобів АЗ №372 від 02.11.2010
року та моральну шкоду.

Тобто правовідносини між сторонами
виникли з приводу виконання умов
договору страхування наземних
транспортних засобів АЗ №372 від 02.11.2010
року.

При цьому позивач посилається, що
спірні правовідносини врегульовані
нормами Закону України “Про захист
прав споживачів”.

Закон України “Про захист прав
споживачів” від 12.05.1991 року № 1023-ІV
регулює відносини, які виникають між
споживачами і виробниками,
виконавцями, продавцями під час
продажу товарів (виконанні робіт,
наданні послуг), встановлює права
споживачів на придбання товарів (робіт,
послуг) належної якості та безпечних
для життя і здоров’я, а також визначає
механізм захисту та основи реалізації
державної політики.

Згідно зі ст. 1 Закону України “Про
страхування” страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів фізичних
осіб та юридичних осіб у разі настання
певних подій (страхових випадків),
визначених договором страхування або
чинним законодавством, за рахунок
грошових фондів, що формуються шляхом
сплати фізичними особами та юридичними
особами страхових платежів (страхових
внесків, страхових премій) та доходів
від розміщення коштів цих фондів. У ст. 4
цього Закону зазначено, що предметом
договору страхування можуть бути
майнові інтереси, що не суперечать
закону, і пов’язані з володінням,
користуванням і розпорядженням майном
(майнове страхування).

Метою страхування при укладенні
договору майнового страхування є
погашення за рахунок страховика ризику
майнової відповідальності перед
іншими особами чи ризику виникнення
інших збитків у результаті страхового
випадку.

Аналіз наведених норм свідчить, що
відносини, які виникають з майнового
страхування, не підпадають під предмет
регулювання Закону України “Про
захист прав споживачів” і положення
цього Закону не застосовуються до
відносин майнового страхування.

Вказана позиція відповідає
узагальненням судової практики
Верховного Суду України розгляду
цивільних справ, що виникають з
договорів страхування 2011 року.

Відповідно до ч.2 ст.109 ЦПК
України, позови до юридичних осіб
пред'являються в суд за їхнім
місцезнаходженням.

Позивачем вказано
місцезнаходження відповідача - м.Київ,
вул.Фрунзе, 40.

Вищенаведене свідчить про
непідсудність вказаної справи
Павлоградському міськрайонному суду
Дніпропетровської області.

Згідно ст.115 ЦПК України якщо суддя,
вирішуючи питання про відкриття
провадження у справі, встановить, що
справа не підсудна цьому суду, заява
повертається позивачеві для подання до
належного суду, про що постановляється
ухвала. Ухвала суду разом із заявою та
всіма додатками до неї надсилаються
позивачеві.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України,
суд повертає позовну заяву, у випадку
коли справа не підсудна цьому суду.

На підставі викладеного, керуючись
ст.115, п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до акціонерного
товариства «Українська
пожежно-страхова компанія», треті
особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про захист прав
споживачів, стягнення страхового
відшкодування та моральної шкоди
повернути позивачу для звернення до
належного суду.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в
п’ятиденний строк з дня винесення
ухвали апеляційної скарги.

Суддя:

ОСОБА_4