АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 606/1674/14-цГоловуючий у 1-й
інстанції Бойко І.І. Провадження №
22-ц/789/1175/14 Доповідач - Ткач О.І.Категорія
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2014 р. колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Гірський Б. О., Бахметова В. Х.,

при секретарі -
Майці Р.Ю.

з участю
представників сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Теребовлянського районного суду від
04.09.2014 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання
незавершеного будівництвом житлового
будинку об'єктом спільної сумісної
власності подружжя,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2014 року ОСОБА_3 звернулась
із вищевказаним позовом, мотивуючи
свої позовні вимоги тим, що перебуває у
зареєстрованому шлюбі із відповідачем
з яким за час спільного життя
побудовано житловий будинок ступінь
готовності якого складає 95-97%. Оскільки
ОСОБА_2 в подальшому планує шлюб
розірвати, просить визнати
незавершений двоповерховий житловий
будинок в АДРЕСА_2 об'єктом спільної
сумісної власності подружжя.

Рішенням Теребовлянського
районного суду від 04 вересня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено:

- визнано новозбудований житловий
будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 -
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2;

- стягнуто з ОСОБА_2 в користь
ОСОБА_3 судові витрати 1 379,27 грн. та 243,60
грн. сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить рішення Теребовлянського
районного суду скасувати та ухвалити
нове, яким визнати незавершений
будівництвом житловий будинок об'єктом
спільної сумісної власності подружжя,
а в частині стягнення судових витрат
відмовити в повному обсязі.

Зокрема, апелянт зазначає, що
ухвалюючи рішення про визнання
новозбудованого будинку об'єктом
спільної сумісної власності подружжя,
суд першої інстанції вийшов за межі
позовних вимог, оскільки прийняв
уточнені позовні вимоги на стадії
судових дебатів, що є порушенням норм
процесуального права. Окрім цього, не
погоджується із покладеними на нього
судовими витратами, які були сплачені у
зв'язку із визначенням ступеня
готовності будинку, оскільки вважає, що
їх повинна нести сторона, яка ці
клопотання заявляла.

В суді апеляційної інстанції з
пояснень представників сторін
встановлено, що фактично житловий
будинок збудовано та умебльовано, але
не здано в експлуатацію. Підставою
звернення із позовом до суду послужила
необхідність позивачки повноцінно
користуватись вказаним об'єктом
нерухомості, оскільки відповідач
чинить у цьому перешкоди.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної ,скарги та межах
позовних вимог, перевіривши законність
та-обґрунтованість судового рішення,
заслухавши представників сторін, суд
апеляційної інстанції прийшов до
висновку, що апеляційну скаргу слід
задовольнити.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
сторони за час подружнього життя
збудували двоповерховий житловий
будинок, який в силу ст. 60 СК України є
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя.

Однак, висновок суду щодо
предмету спору, як новоствореного
майна, суперечить нормам матеріального
і процесуального права, виходячи з
наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 31 ЦПК України
- ... "До початку розгляду судом справи по
суті позивач має право шляхом подання
письмової заяви змінити предмет або
підставу позову..."

Із позовної заяви вбачається, що
предметом позовних вимог є визнання
незавершеного будівництвом житлового
будинку об'єктом спільної сумісної
власності подружжя (а.с. 2-3).

Дана обставина підтверджується
сторонами в справі.

Також у справі відсутні будь-які
письмові заяви про уточнення позовних
вимог стосовно предмету позову
(завершеного будівництвом, чи
незавершеного будівництвом) спірного
житлового будинку.

Із прослуханого компакт-диску
судового засідання від 04.09.2014 року
вбачається, що в процесі судових
дебатів, представником позивача ОСОБА_4
уточнено позовні вимоги, в яких він
просить визнати новостворений
житловий будинок об'єктом спільної
сумісної власності подружжя.

Судова ухвала, як протокольна так
і письмова про вирішення вищевказаного
клопотання відсутня.

Таким чином, предметом позовних
вимог на час ухвалення судового
рішення є позовні вимоги про визнання
незавершеного будівництвом житлового
будинку об'єктом спільної сумісної
власності подружжя.

Однак із резолютивної частини
рішення, вбачається що судом
задоволено позовні вимоги про визнання
новозбудованого будинку об'єктом права
спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК
України, суд розглядає справи не
інакше, як за зверненням фізичних та
юридичних осіб, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом першої інстанції
встановлено, що сторони у справі
перебувають в зареєстрованому шлюбі з
05 вересня 1997 року .

Будівництво житлового будинку в
с. Острівець Теребовлянського району
проведено відповідно до паспорту № 62
на забудову садиби в населених пунктах
України (а.с. 10-28) та дозволу на початок
будівельних робіт (а.с. 71).

На час розгляду справи будинок не
прийнято в експлуатацію.

Таким чином, з матеріалів справи і
пояснень сторін в суді апеляційної
інстанції встановлено, що будівництво
спірного незавершеного будівництвом
житлового будинку, проводилось згідно
Закону Укра'ши "Про регулювання
містобудівної діяльності" на підставі
будівельного паспорту та дозволу на
виконання будівельних робіт по
спорудженню індивідуального житлового
будинку і господарських споруд на
земельній ділянці ОСОБА_2

У відповідності до ч. 1,2 ст. 60 СК
України, майно набуте за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважних причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута
за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Таким чином, на підставі
вищевказаної норми, спільно збудований
незавершений будівництвом житловий
будинок є об'єктом спільної сумісної
власності подружжя. Сама ж відсутність
реєстрації цього майна не змінює
правового статусу майна як набутого у
шлюбі.

Враховуючи вищенаведене, суд
першої інстанції вийшов за межі
позовних вимог передбачених ст. 11 ЦПК
України. Відповідно рішення суду
слід скасувати та ухвалити в цій
частині нове, яким визнати об'єктом
спільної сумісної власності подружжя
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 незавершений
будівництвом житловий будинок в с.
Острівець Теребовлянського району.

Також підлягає скасуванню
рішення в частині стягнутих судових
витрат, та ухвалення в цій частині
нового виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1,3 ст. 79 ЦПК
України, судові витрати складаються з
судового збору та витрат, пов'язаних з
розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом
судової справи, належить:

1) витрати на правову допомогу;

2) витрати сторін та їх
представників, що пов'язані з явкою до
суду;

3) витрати, пов'язані із залученням
свідків, спеціалістів, перекладачів та
проведенням судових експертиз;

4) витрати, пов'язані з проведенням
огляду доказів за місцем їх
знаходження та вчиненням інших дій,
необхідних для розгляду справи;

5) витрати, пов'язані з публікацією
в персі про виклик відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачкою при зверненні до суду був
справлено судових збір в розмірі 243, 60
грн.

З квитанції про сплату 1379,27 грн. (а.с. 45)
вбачається, що оплачено послуги
невідомого змісту.

Оскільки вказані витрати не
охоплюються судовими витратами в
контексті ст. 79 ЦПК України, тому вони
не можуть бути стягнути із відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК
України, стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Тому, із відповідача слід
стягнути лише судові витрати понесені
із справляння судового збору в сумі 243,60
грн. »"

Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК України, суд
апеляційної інстанції, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Теребовлянського районного
суду від 04 вересня 2014 року скасувати та
ухвалити нове, яким визнати об'єктом
спільної сумісної власності подружжя
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 незавершений
будівництвом житловий будинок в с.
Острівець Теребовлянського району.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області О.І. Ткач