Провадження №2/761/5511/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 листопада 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Саадулаєва А.І.,

при секретарі Булах Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2014 року ОСОБА_1 (далі по тексту -
позивач, ОСОБА_1), через свого
представника ОСОБА_3 (далі по тексту -
ОСОБА_3), звернулась до Шевченківського
районного суду м. Києва з позовом до
ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач,
ОСОБА_2) про визнання права власності.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько, ОСОБА_4,
після смерті якого залишилась квартира
за адресою: АДРЕСА_1. 27.03.2014 року позивач
звернулася до Першої Київської
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, після
звернення якої було заведено спадкову
справу за №359/2014. 11.06.2014 року Перша
державна нотаріальна контора
повідомила позивача, що видати їй
свідоцтво про право на спадщину
неможливо у зв'язку з тим, що право
власності на вищевказану квартиру
зареєстровано 20.05.2014 року на іншу особу,
відповідача. ОСОБА_1 невідомо, хто ця
людина, вона його не зустрічала, вважає,
що документи, які подані ним до
Реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві не
відповідають дійсності та є
фіктивними, у зв'язку з чим позивач
звернулась до Шевченківського РУ ГУ
МВС України із заявою про вчинення
кримінального правопорушення.
Підставою виникнення права власності
відповідача на вищезазначену квартиру
є свідоцтво про право власності, серія
та номер б/н, видане 12.04.2000 року,
видавник: Відділ приватизації
державного житлофонду Шевченківської
районної держадміністрації м. Києва.
Позивач вважає, що дане свідоцтво не
видавалося відповідачу, враховуючи
наступне. По-перше, будинок за адресою
АДРЕСА_1 є власністю ЖБК «Стріла», право
власності за власником кооперативної
квартири реєструється на підставі
довідки про внесення повністю пайового
внеску, як дана квартира і була
зареєстрована за померлим ОСОБА_4
По-друге, будинок за адресою АДРЕСА_1 є
власністю ЖБК «Стріла», та не належить
до державного житлового фонду.
По-третє, свідоцтво про право власності
не могло бути видане Відділом
приватизації державного житлофонду
Шевченківської районної
держадміністрації м. Києва, оскільки
батько позивача, ОСОБА_4, проживав та
був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
з 11.05.1984 року по день смерті -
ІНФОРМАЦІЯ_3 у квартирі, яка на праві
власності зареєстрована за ним на
підставі довідки ЖБК «Стріла» №47 від
16.06.1992 року, зареєстрованого КП «КМБТІ
та РПВ на ОНМ» 16.10.1992 року за реєстровим
№902/33684 в реєстровій книзі 92. Факт того,
що свідоцтво про право власності не
видавалося Відділом приватизації
державного житлофонду Шевченківської
районної держадміністрації м. Києва
підтверджено на особистому прийомі у
відділі приватизації державного
житлового фонду районної державної
адміністрації Шевченківського району
м. Києва. Враховуючи те, що позивач
позбавлена можливості отримати
свідоцтво про право на спадщину за
законом після померлого ОСОБА_4 на
спадкове майно, яке складається з
квартири АДРЕСА_1, у зв'язку з чим
неможливо зареєструвати право
власності у передбаченому
законодавством порядку, оскільки її
право порушено ОСОБА_2, ОСОБА_1
звернулась до суду за захистом свого
порушеного права, та просить суд
визнати за нею право власності на
квартиру, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представники
позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_5 позовні
вимоги підтримали в повному обсязі,
просили позов задовольнити.

Відповідач в судові засідання не
з'являвся, про розгляд справи
повідомлявся належним чином.

Вислухавши пояснення представників
позивача, вивчивши матеріали справи,
оцінивши в сукупності надані в
судовому засіданні докази, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України № 1618-IV
від 18.03.2004 року (далі по тексту - ЦПК
України), кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, тобто обов'язок
доказування покладений на сторони.

Як встановлено в судовому засіданні та
підтверджується матеріалами справи,
позивач є донькою ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про
народження (а.с. 17).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, про що 26.11.2013
року Відділом реєстрації смерті у
місті Києві видано свідоцтво про
смерть, серія НОМЕР_3 (а.с. 13).

Відповідно до довідки №85 від 26.03.2014
року, виданої ЖБК «Стріла», та
відповідно інформаційної довідки
№КВ-2014 №56488 від 25.04.2014 року, виданої
Київським міським бюро технічної
інвентаризації та реєсторації права
власності на об'єкти нерухомого майна,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживав та був
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, з
11.05.1984 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3
(а.с. 26), яка на праві власності
зареєстрована за ним на підставі
Довідки ЖБК «Стріла» №47 від 16.09.1992 року,
зареєстрованого КП «КМБТІ та РПВ на
ОНМ» 16.10.1992 року за реєстровим №902/33684 в
реєстровій книзі 92 (а.с. 26-27).

ОСОБА_4 заселився до вищезазначеної
квартири на підставі ордеру №043473 від
27.04.1984 року, який виданий Виконавчим
комітетом Київської міської ради
народних депутатів (а.с. 18), та набув
право власності на дану квартиру
кооперативу «Стріла» повністю
сплативши пайовий внесок за квартиру у
1987 році, що підтверджується довідкою
ЖБК «Стріла» від 16.06.1992 року (а.с. 20).

Право власності зареєстровано за
ОСОБА_4 у КП «КМБТІ та РПВ на ОНМ» 16.10.1992
року за реєстровим №902/33684 в реєстровій
книзі 92, що підтверджується
реєстраційним посвідченням, виданим
Київським міським бюро технічної
інвентаризації від 16.10.1992 року (а.с. 21),
технічний паспорт складений Київським
міським бюро технічної інвентаризації
13.10.1992 року (а.с. 22-25).

Як вбачається з матеріалів справи,
27.03.2014 року позивач звернулася до
Першої Київської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини (а.с. 77), Першою
Київської державною нотаріальною
конторою на підставі заяви позивача
було заведено спадкову справу за
№359/2014, що підтверджується листом
Першої Київської державної
нотаріальної контори від 11.06.2014 року за
№5440/02-14 (а.с. 116), та витягом про
реєстрації спадкової справи в
Спадковому реєстрі (а.с. 91).

25.04.2014 року на запит Першої Київської
державної нотаріальної контори
Київським міським бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
надана інформаційна довідка, що згідно
з даними Бюро, АДРЕСА_1 на праві
власності зареєстрована за ОСОБА_4 (а.с.
97).

11.06.2014 року Перша Київська міська
державна нотаріальна контора листом
від 11.06.2014 року №5448/02-14 повідомила
позивача, що видати свідоцтво про право
на спадщину за законом після смерті
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 на
спадкове майно неможливо, у зв'язку з
тим, що право власності на квартиру
зареєстровано 20.05.2014 року на іншу особу
(а.с. 114).

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме з інформаційної довідки з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого
майна, 20.05.2014 року державним
реєстратором Реєстраційної служби ГУЮ
у м. Києві Рябим Д.С. зареєстровано
право власності на квартиру АДРЕСА_1 за
громадянином ОСОБА_2 (а.с. 160).

Підставою виникнення права власності є
свідоцтво про право власності, серія та
номер б/н, видане 12.04.2000 року, видавник:
Відділ приватизації державного
житлофонду Шевченківської районної
держадміністрації м. Києва (а.с. 31).

Як зазначалося вище, будинок за адресою
АДРЕСА_1 є власністю ЖБК «Стріла», та не
належить до державного фонду.

Слід зазначити, що відповідно ст. ЗУ
«Про приватизацію державного
житлового фонду» №2482-ХІІ від 19.06.1992
року, державний житловий фонд - це
житловий фонд місцевих Рад народних
депутатів та житловий фонд, який
знаходиться у повному господарському
віданні чи оперативному управлінні
державних підприємств, організацій,
установ.

Отже, враховуючи те, що будинок за
адресою АДРЕСА_1 є власністю ЖБК
«Стріла», відділ приватизації
державного житлового фонду
Шевченківської районної державної
адміністрації м. Києва не міг видати
розпорядження №1642 від 12.04.2000 року та
виготовити свідоцтво про право
власності на квартиру АДРЕСА_1,
оскільки даний будинок не передавався
в оперативне управління
Шевченківській районній в м. Києві
державній адміністрації. Це саме
підтверджується листом Шевченківської
районної в м. Києві державної
адміністрації №109/02/31-7021 від 20.10.2014 року
(а.с. 157).

З цього приводу, позивач звернулася до
Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.
Києві із заявою про вчинення
кримінального правопорушення -
шахрайство, 12.06.2014 року заява внесена до
ЄРДР (а.с. 7-9).

Крім того, у відповідь на запит суду,
Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
повідомило, що згідно з даними Бюро в
АДРЕСА_1, на праві власності
зареєстрована за ОСОБА_4 на підставі
довідки ЖБК «Стріла» №47 від 16.06.1992 року
(а.с. 155).

Як вбачається із спадкової справи
№359/2014 року до майна померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка є
дружиною померлого, відмовилась від
прийняття спадщини, яка залишилась
після смерті чоловіка ОСОБА_4 (а.с. 78).

Крім того, в матеріалах спадкової
справи наявний заповіт, посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
відповідно якого ОСОБА_4 все своє майно,
де б воно не було, і з чого б воно не
складалось, і взагалі все те, що йому
буде належати на день смерті і на що
він за законом матиме право, заповідав
ОСОБА_1, тобто позивачу.

Відповідно ст. 392 Цивільного кодексу
України № 435-ІV від 16 січня 2003 р. (далі по
тексту - ЦК України), власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті. За ст. 1268 ЦК
України спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її.

Згідно ст. 1236 ЦК України, заповідач має
право охопити заповітом права та
обов'язки, які йому належать на момент
складення заповіту, а також ті права та
обов'язки, які можуть йому належати у
майбутньому.

Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 182 ЦК України встановлено, що
право власності та інші речові права на
нерухомі речі, обтяження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Згідно ст. 1299 ЦК України, право
власності на нерухоме майно виникає у
спадкоємця з моменту державної
реєстрації цього майна.

Відповідно до статті 3 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень",
інформація про права на нерухоме майно
та їх обтяження підлягає внесенню до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно.

Відповідно до частини 7 статті 16 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", державна реєстрація прав
проводиться на підставі заяви
власника, іншого правонабувача,
сторони правочину, за яким виникло
право, уповноваженої ними особи або
державного кадастрового реєстратора у
випадках, передбачених Законом.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень", однією з
підстав для реєстрації прав власності
на нерухоме майно є рішення суду, що
набрало законної сили.

Виходячи із вищевказаного, суд дійшов
висновку, що після померлого ОСОБА_4
залишилось спадкове майно, а саме
квартира АДРЕСА_1, та дана квартира
належала померлому ОСОБА_4 на законних
підставах, за життя померлого квартира
не була відчужена іншій особі, та
вибула з володіння позивача незаконно,
поза її волею, у зв'язку з чим позивач
позбавлена можливості прийняти
спадщину та оформити право власності
за заповітом.

Таким чином, оцінюючи належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, та враховуючи те, що
обставини, на які посилається позивач,
знайшли своє підтвердження в судовому
засіданні, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає задоволенню в повному
обсязі.

Судові витрати розподіляються
відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 3, 57-61, 208, 209, 213, 214, 215, 218,
223 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1(і.н. НОМЕР_1) право
власності на квартиру, що розташована
за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2(і.н. НОМЕР_2) на
користь ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1) судовий
збір у розмірі 3654 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Шевченківський
районний суд м. Києва шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
А.І. Саадулаєв