Номер провадження: 22-ц/785/9538/14
Головуючий у першій інстанції Петренко
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Ісаєвої Н.В., Комлевої О.С.,

при секретарі Сілукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Країна» до ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди в порядку регресу,
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Київського
районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2014
року,

встановила:

У травні 2014 року ПАТ «Страхова компанія
«Країна» звернулося до суду з вказаним
позовом, посилаючись на те, що 07.10.2010
року між ПАТ «Страхова компанія
«Країна» та ОСОБА_2 було укладено
договір добровільного страхування
ризиків наземного транспортного
засобу (автомобільного транспорту)
№03/331/2.1.5.1, за яким страховик
застрахував майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з
експлуатацією наземного транспортного
засобу, а саме, автомобіля «Lexus RX 350»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

20.05.2011року ОСОБА_3 керуючи автомобілем
«Мерседес» д/н НОМЕР_2, не врахував
дорожню обстановку, не обрав безпечний
інтервал, внаслідок чого скоїв
зіткнення з автомобілем «Лексус» д/н
НОМЕР_1.

Постановою Київського районного суду
м. Одеси від 13 липня 2011року ОСОБА_3
визнано винним у скоєнні
адміністративного порушення
передбаченого ст. 124 КУпАП.

Зазначив, що вказана
дорожньо-транспортна пригода,
відповідно до норм діючого
законодавства визнано страховою,
складено страховий акт №03/20170/2.1.5.1 та
проведено розрахунок суми відповідно
до договору страхування, розрахунку та
висновку № 57 про оцінку колісного
транспортного засобу легкового
автомобіля Лексусу.

22 липня 2011року позивачем на користь
ОСОБА_2 виплачено страхове
відшкодування за договором, у розмірі
12378грн. 88 коп. та 26.07.2011року на підставі
заяви страхувальника виплачено ще 89
грн.05 коп., що підтверджується
платіжним дорученням.

Враховуючи, що ОСОБА_3 не відшкодував
страхове відшкодування, ПАТ «СК»
Країна» просило позов задовольнити.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 01 жовтня 2014 року позов ПАТ «СК
«Країна» було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «СК
«Країна» 12467 грн. 93 коп. страхового
відшкодування, 243 грн. 60 коп. витрат по
сплаті судового збору.

Зазначене рішення суду оскаржує в
апеляційному порядку представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 В скарзі з посиланням на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права ставиться
питання про скасування судового
рішення та ухвалення нового рішення
про відмову позивачу у задоволенні
позову.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
суддю - доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах позовних вимог, доводів
апеляційної скарги та заперечень на
неї, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без
зміни, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що 07.10.2010 року між ПАТ
«Страхова компанія «Країна» та ОСОБА_2
було укладено договір добровільного
страхування ризиків наземного
транспортного засобу (автомобільного
транспорту) №03/331/2.1.5.1, за яким
страховик застрахував майнові
інтереси страхувальника, пов'язані з
експлуатацією наземного транспортного
засобу, а саме, автомобіля «Lexus RX 350»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1
СТ.

20.05.2011року ОСОБА_3 керуючи автомобілем
«Мерседес» д/н НОМЕР_2 порушив вимоги п.
13.1 «Правил дорожнього руху України», не
врахував дорожню обстановку, не обрав
безпечний інтервал, внаслідок чого
скоїв зіткнення з автомобілем Лексус
державний номер НОМЕР_1, належний
ОСОБА_2

Постановою Київського районного суду
м. Одеси від 13.07.2011року ОСОБА_3 визнано
винним у скоєнні адміністративного
порушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до довідки виданої ДПС ВДАІ
м. Одеси, яка була видана ОСОБА_2,
дорожньо-транспортна пригода
відбулася 20.05.2011року.

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини. Вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Пошкоджений автомобіль «Лексус», д/н
НОМЕР_1, було застраховано у ПАТ «СК
«Країна», що підтверджується копією
договору №03/331/2.1.5.1 від 07.10.2010 року.

Згідно звіту № 57 про оцінку колісного
транспортного засобу легкового
автомобіля «Lexus RX 350», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
належить ОСОБА_5 від 01 червня 2011року,
вартість відновлювального ремонту КТС
- автомобіля «Lexus RX 350» державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок
його пошкодження при
дорожньо-транспортній пригоді, на
момент складання звіту, визначається
15178 грн. 88 коп.

Доказів яки б спростовували зазначений
звіт відповідачем та його
представником до суду не надано, тому
доводи апелянта щодо незгоди з його
розміром є безпідставними.

ПАТ «СК «Країна» визнала подію, що мала
місце 20 травня 2011 року у м. Одесі із
застрахованим автомобілем марки
«Лексус», д/н НОМЕР_1, страховим
випадком, про що 20.07.2011року було
складено страховий акт № 03/20170/2.1.5.1.,
згідно якого сума страхового
відшкодування складає 12378,88 грн.

ПАТ «СК «Країна» перерахувало на
рахунок ОСОБА_2 22.07.2011 року грошові
кошти у розмірі 12378,88 грн. та 26.07.2011 року
грошові кошти у розмірі 89,05 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями №№ 175, 180 від 22.07.2011 року та
26.07.2011 року.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, які її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з виконанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо - і
вогнебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній підставі володіє
транспортним засобом, механізмом іншим
об'єктом, використання, зберігання або
утримання якого створює підвищену
небезпеку.

Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана
одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. ст. 1191, 1192 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом. З урахуванням обставин справи
суд за вибором потерпілого може
зобов'язати особу, яка завдала шкоди
майну, відшкодувати її в натурі
(передати річ того ж роду і такої ж
якості, полагодити пошкоджену річ тощо)
або відшкодувати завдані збитки у
повному обсязі. Розмір збитків, що
підлягають відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та ст. 993 ЦК України
встановлено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

За таких обставин, суд першої
інстанції, з'ясувавши обставини справи
та давши належну оцінку зібраним
доказам, дійшов до обґрунтованого
висновку про наявність правових
підстав для задоволення позову ПАТ «СК
Країна». Вказані висновки суду
відповідають зібраним у справі
доказам, яким судом дана належна
оцінка, правильно визначена юридична
природа правовідносин що виникли і
закон, який їх регулює.

Посилання скарги на пропуск ПАТ «СК
Країна» строку позовної давності є
безпідставними. Докази та обставини, на
які посилається апелянт в скарзі, були
предметом дослідження судом першої
інстанції та додаткового правового
аналізу не потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального і
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, обґрунтовано викладених в
мотивувальної частині оскаржуваного
рішення.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Суди розглядають цивільні справи
відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України,
тобто в межах заявлених вимог та на
підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції розглянув справу
відповідно до ст. 11 ЦПК України: за
зверненням фізичних осіб, в межах
заявлених ними вимог та на підставі
наданих ними доказів, доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає рішення без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено рішення
з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315,
319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 01 жовтня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена протягом
двадцяти днів безпосередньо до суду
касаційної інстанції з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий
О.Г.Журавльов

Судді

Н.В.Ісаєва

О.С.Комлева