Рівненський міський суд Рівненської
в особі головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рівному цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про
розірвання шлюбу та стягнення з ОСОБА_2
аліментів на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в
розмірі 1200 грн. щомісячно з моменту
подачі позовної заяви до суду. Позовні
вимоги обґрунтовує тим, що 02 грудня 1995
року зареєструвала шлюб з
відповідачем. Від шлюбу мають
неповнолітнього сина. Сімейне життя з
відповідачем не склалось, тривалий час
вони не підтримують подружні
відносини, їх шлюб має формальний
характер, подальше їх сімейне життя,
примирення та збереження шлюбу не
можливе, кожен з них живе окремим
особистим життям, відповідач проживає
з іншою жінкою і в нього фактично
склалась нова сім'я. Також зазначає, що
відповідач будучи батьком дитини, в
добровільному порядку матеріальної
допомоги на її утримання не надає.
Оскільки їй достовірно не відомо, чи
відповідач офіційно працевлаштований,
тому просить аліменти стягувати у
твердій грошовій сумі. Просить шлюб
розірвати, з відповідача стягнути
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
повністю підтримала позовні вимоги,
просила їх задоволити, не заперечувала
щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, про день та час розгляду
справи повідомлявся належним чином,
про причини неявки суд не повідомив,
заперечень проти позову, заяви про
розгляд справи за його відсутності до
суду не надіслав.
Суд, зі згоди позивача, вважає можливим
розгляд справи у відсутності
відповідача на підставі наявних у
справі доказів з постановленням
заочного рішення у справі, що
відповідає положенню ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає що позовні вимоги підлягають до
задоволення частково.
Судом встановлено, що 02 грудня 1995 року,
у Спасівській сільській Раді
Здолбунівського району Рівненської
області, актовий запис № 5, між
сторонами зареєстровано шлюб, що
стверджується свідоцтвом про
одруження серії НОМЕР_1.
Від шлюбу мають сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2
виданим 25.11.1997 р.
Згідно зі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу
України, якщо суд встановить, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження сім'ї не можливо, він
приймає рішення про розірвання шлюбу.
Подружжя тривалий час не підтримують
сімейні відносини, їх подальше спільне
життя і збереження шлюбу не можливе та
суперечить інтересам позивача. Шлюб
існує формально і його необхідно
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати своїх дітей до
досягнення ними повноліття.
Статтею 141 СК України встановлено
рівність батьків щодо прав та
обов'язків по відношенню до дитини.
За положенням ч. 1 ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, суд за заявою
одержувача може визначити розмір
аліментів у твердій грошовій сумі.
Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року № 3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, суд повинен ураховувати:
стан здоров'я, матеріальне становище
дитини і платника аліментів; наявність
в останнього інших неповнолітніх
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, повнолітніх дочки,
сина; інші обставини, що мають істотне
При визначенні розміру аліментів суд
виходить з фактичних обставин справи.
Так, твердження позивача, що відповідач
має можливість сплачувати аліменти у
розмірі 1200 грн., спростовується
відсутністю доказів про його доходи.
На підставі встановлених і наведених
судом фактів, а також з метою
недопущення погіршення матеріального
становища дитини та одночасно
відповідача, суд із урахуванням,
положень ст. ст. 141, 180, 184 СК України,
приходить до висновку про часткове
задоволення позову в частині стягнення
аліментів, а саме про доцільність
стягнення у розмірі 500 грн. Такий розмір
аліментів, суд вважає реально можливим
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України,
суд допускає негайне виконання рішень
у справах про стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного, ст.ст. 111, 112, 180,
184 СК України, керуючись ст.ст. 174, 213, 215
ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу та стягнення аліментів -
задоволити частково.
Шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований 02 грудня 1995 року у
Спасівській сільській раді
Здолбунівського району, актовий запис
№ 5 - розірвати.
Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь
ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 (п'ятсот)
гривень, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно, з 28 липня 2014 року і до
досягнення дитиною повноліття.
В задоволенні решти позовних вимог
відмовити за недоведеністю.
Допустити негайне виконання рішення
суду у частині стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць.
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Рівненської області через суд
першої інстанції. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
С.В.Рогозін