Справа №150/985/14-ц
Провадження по справі №6/150/16/14
УХВАЛА

6 листопада 2014
року

Чернівецький районний суд

Вінницької області

у складі головуючої: судді Цимбалюк
Л.П.,

при секретарі: Діденко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Чернівецького районного управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
особи /боржника/ у праві виїзду за межі
України до виконання своїх обов’язків,
-

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького районного
суду головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Чернівецького РУЮ ОСОБА_1 надійшло
подання про тимчасове обмеження особи
/боржника/ у праві виїзду за межі
України до виконання своїх обов’язків.

Вимоги, викладені в поданні мотивовані
тим, що на виконанні у відділі ДВС
Чернівецького РУЮ перебуває виконавче
провадження за №32069733 від 9 квітня 2012
року щодо виконання виконавчого
документу №228-93/2012 від 22.03.2012 року,
виданого Чернівецьким районним судом
Вінницької області, про стягнення із
ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 на
утримання неповнолітнього сина –
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 333
гривень щомісячно до досягнення
дитиною повноліття з індексацією
відповідно до закону.

Станом на 24.10.2014 року рішення суду не
виконано, не дивлячись на те, що
державним виконавцем вжито всіх
передбачених чинним законодавством
заходів примусового виконання рішень.
Боржником в добровільному порядку борг
не сплачується, а тому з метою
фактичного виконання боржником своїх
боргових зобов’язань перед
стягувачем, державний виконавець з
метою повного виконання боржником
рішення суду просить тимчасово
обмежити боржника ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України, до виконання
ним своїх зобов’язань.

Дослідивши матеріали подання, оцінивши
докази в їх сукупності, вважає, що
подання підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно із ст.124 Конституції України
судові рішення ухвалюються судами
України і є обов’язковими до виконання
на всій території України. Примусове
виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Умови і порядок виконання рішень судів
визначає Закон України “Про виконавче
провадження”. Зокрема, державний
виконавець зобов’язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
установлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Відповідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України
“Про виконавче провадження”,
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право: у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника –фізичної особи
або керівника боржника –юридичної
особи за межі України – до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника –фізичної особи або
керівника боржника – юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є
боржником по виконавчому провадженню
№32069733 від 9 квітня 2012 року щодо
виконання виконавчого документу
№228-93/2012 від 22.03.2012 року, виданого
Чернівецьким районним судом
Вінницької області, про стягнення із
ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 на
утримання неповнолітнього сина –
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 333
гривень щомісячно до досягнення
дитиною повноліття з індексацією
відповідно до закону /а.с 4, 6/.

Однак, станом на 24.10.2014 року рішення
суду не виконано, не дивлячись на те, що
державним виконавцем вжито всіх
передбачених чинним законодавством
заходів примусового виконання рішень.
Боржником в добровільному порядку борг
не сплачується, а тому з метою
фактичного виконання боржником своїх
боргових зобов’язань перед
стягувачем, з метою повного виконання
боржником рішення суду виникає
необхідність тимчасово обмежити
боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України, до виконання ним своїх
зобов’язань.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України
“Про порядок виїзду з України і в’їзду
в Україну громадян ОСОБА_5 України, який
має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті. Зокрема,
коли він ухиляється від виконання
зобов’язань, покладених на нього за
судовим рішенням, - до виконання
зобов’язання (п.5 ч. 1 ст. 6 вказаного
Закону).

Відповідно до п.8 ч.1 ст.19 Закону України
“Про Державну прикордонну службу
України” вбачається, що на Державну
прикордонну службу відповідно до
визначених законом завдань
покладається, зокрема, запобігання та
недопущення в’їзду в Україну або
виїзду з України осіб, яким згідно із
законодавством не дозволяється в’їзд
в Україну або яких тимчасово обмежено у
праві виїзду з України.

Відповідно до ст.20 п.4 Закону України
“Про Державну прикордонну службу
України” працівникам Державної
прикордонної служби України, які
відповідно до їх службових обов’язків
можуть залучатися до
оперативно-службової діяльності, для
виконання покладених на Державну
прикордонну службу України завдань
надається право не пропускати через
державний кордон України осіб, яким за
мотивованим письмовим рішенням суду та
правоохоронних органів не
дозволяється в’їзд в Україну або
тимчасово обмежено право виїзду з
України.

Згідно спільного листа Міністерства
юстиції України та Адміністрації
Державної прикордонної служби України
від 27.05.2008 року, №25-32/463 №25-5347 «Щодо
запровадження єдиного порядку
застосування державними виконавцями
деяких норм чинного законодавства» та
роз*яснення до нього Міністерства
юстиції України від 06.06.2008 року, №25-32/507
«Щодо виїзду за кордон осіб, які мають
невиконані зобов*язання, в тому числі
зі сплати аліментів, покладені на них
рішеннями суддів» в Адміністрації
Держприкордонслужби здійснюють
постановку на контроль осіб
(боржників), яких згідно з судовими
рішеннями тимчасово обмежено у праві
виїзду з України.

Боржник ОСОБА_2 свої боргові
зобов’язання перед стягувачем не
виконав, ухиляється від виконання
зобов’язань, покладених на нього
рішенням суду, тому суд з огляду на вище
викладене, дійшов висновку, що для
забезпечення вчасного та повного
виконання боржником вищевказаного
рішення суду слід задовільнити подання
та обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за
межі України до виконання своїх
зобов’язань по зазначеному
виконавчому листі.

На підставі ст. 6 Закону України “Про
порядок виїзду з України і в’їзду в
Україну громадян України”, п. 8 ст. 19, п. 4
ст. 20 Закону України “Про Державну
прикордонну службу України”, п. 18 ч. 3
ст. 11 Закону України “Про виконавче
провадження”, п. 2 Указу Президента
України “Про додаткові заходи щодо
підвищення ефективності виконання
рішень судів” № 261 від 24 березня 2008
року, керуючись ст.ст. 209, 293, 294, 377-1 ЦПК
України, суд –

УХВАЛИВ:

Подання головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Чернівецького районного управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_2 в праві виїзду за межі
України до виконання ним своїх
зобов’язань – задовольнити.

Тимчасово обмежити без вилучення
паспорта громадянина України ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3
(паспорт серії АВ №864838, виданий 15.07.2009
року Чернівецьким РВ УМВС України у
Вінницькій області), у праві виїзду за
межі України.

Копію ухвали суду направити Державній
прикордонній службі України (інд.:01034, м.
Київ , вул. Володимирська, 26) для
постановки на контроль особи (боржника)
ОСОБА_2, з метою запобігання та
недопущення перетинання ним
державного кордону.

На ухвалу може бути подано апеляційну
скаргу протягом п’яти днів з дня
проголошення ухвали. Апеляційна скарга
про апеляційне оскарження ухвали суду
подаються до апеляційного суду
Вінницької області через Чернівецький
районний суд Вінницької області.

Суддя:

Цимбалюк Л.П.