Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повторне заочне)

17 листопада 2014 року
Солом'янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді
Коробенко С.В.

при секретарі
Семененко А.Д.

розглянувши у відкритому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
позовом Житлово-будівельного
кооперативу «Колос-2» до ОСОБА_1 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
зняття з реєстраційного обліку та
виселення, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2012 року ЖБК «Колос-2» звернувся
в суд з позовом про визнання ОСОБА_1
таким, що втратив право користування
квартирою АДРЕСА_1 та просив виселити
його з підстав, передбачених статтями
145, 148 ЖК України.

Заочним рішенням суду від 27 вересня 2012
року позов ЖБК «Колос-2» було
задоволено частково.

На підставі поданої заяви про перегляд
заочного рішення ухвалою від 25.07.2014р.
рішення суду від 27.09.2012р. було
скасоване, а справу призначено до
розгляду у загальному порядку.

Свої вимоги Позивач мотивує тим, що
будинок АДРЕСА_1 перебуває на балансі
ЖБК «Колос-2».

З 1975 року наймачем квартири та
власником особового рахунку квартири
№81 згідно довідки форми №3 значиться
ОСОБА_2 (батько Відповідача), який був
членом ЖБК та згідно з довідкою від
04.07.2012 року сплатив пайовий внесок у
повному обсязі в 1990 році. Квартира, як
зазначив Позивач, не була
приватизована.

Позивач вказує, що у 2001 році наймач та
власник особового рахунку квартири
ОСОБА_2 помер, і за останні роки
утворилась значна заборгованість за
оплату житлово-комунальних послуг. При
цьому фактично у квартирі проживає і
зареєстрований Відповідач.

Свої зобов'язання зі сплати
комунальних платежів Відповідач в
добровільному порядку не виконує,
станом на день подання позову
заборгованість становила 28242,!0 гривень.
При цьому спірна квартира, як зазначає
Позивач, не була юридично успадкована
Відповідачем, та згідно з довідкою
Київського міського БТІ № 39903 (И-2011)
від 23.08.2011 року квартира АДРЕСА_1 за
ОСОБА_1 не зареєстрована.

Відтак, посилаючись на норми ст. ст. 145 148
Житлового кодексу УРСР, враховуючи, що
Відповідач після смерті свого батька
не подав заяви про вступ у члени
кооперативу, Позивач вважає, що ОСОБА_1
підлягає виселенню з квартири без
надання іншого житлового приміщення.

Представник позивача в судовому
засіданні заявлені вимоги підтримав в
повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся. За згоди
представника Позивача суд ухвалив
розглядати справу у відсутність
Відповідача із постановленням
повторного заочного рішення
відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК
України.

Заслухавши пояснення представника
Позивача, дослідивши наявні у справі
документи, суд встановив наступні
обставини.

Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1
знаходиться на балансі ЖБК
«Колос-2»(а.с. 32).

З 1975 року наймачем квартири та
власником особового рахунку квартири
№81, згідно з довідкою форми №3
значиться батько Відповідача - ОСОБА_2
(а.с. 5), який був членом ЖБК «Колос-2» та
згідно з довідкою від 04.07.2012 року
сплатив пайовий внесок у повному
обсязі в 1990 році. (а.с. 6)

У відповідності до ч.1 ст.15 Закону
України «Про власність» член
житлового, житлово-будівельного,
дачного, гаражного чи іншого
кооперативу або товариства, який
повністю вніс свій пайовий внесок за
квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або
приміщення, надані йому в користування,
набуває права власності на це майно.

Рішенням Залізничного районного суду
м. Києва від 16 січня 1992 року у справі між
подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_2 спільна
власність у вигляді квартири АДРЕСА_1,
була розділена, і за ОСОБА_3
зареєстроване право власності на 62/100
квартири. (а.с. 63)

В подальшому у відповідності до
договору купівлі-продажу від 18 липня 1994
року ОСОБА_2 продав свою частину у праві
власності на квартиру (38/100) ОСОБА_3, у
зв'язку з чим вона стала повноправним
власником житла. (а.с. 64-65)

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 66)

Враховуючи, що станом на момент смерті
ОСОБА_3 її шлюб з ОСОБА_2 було розірвано,
Відповідач ОСОБА_1, який є спадкоємцем
за законом, фактично прийняв спадщину у
відповідності до норм Цивільного
кодексу України (1963 р.), оскільки був
зареєстрований в квартирі та фактично
проживав у ній.

Таким чином, враховуючи наявність
права власності на квартиру АДРЕСА_1,
норми статей 145, 148 Житлового кодексу
Української РСР щодо можливості
виселення з квартири осіб, які не є
членами кооперативу, застосуванню не
підлягають. Кооператив, який не є
власником квартири, позбавлений
повноважень на пред'явлення згідно зі
ст. 148 ЖК УРСР позову про виселення осіб,
які поживають у квартирі,
зареєстрованій на праві власності.

З огляду на наведене вимоги Позивача
про визнання ОСОБА_1 таким, що втратив
право користування квартирою АДРЕСА_1
та виселення, є необґрунтованими, а
тому не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 145, 148 ЖК України, ст.
15 Закону України «Про власність»
статтями 3, 4, 10, 11, 57, 57-60, 169, 209, 212-215, 218,
223-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Особи які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: