Ухвала24 листопада 2014 року
м. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:головуючого
Штелик С.П., суддів:
Дем'яносова В.М., Лесько А.О.,
Попович О.В.,
Черненко В.А.,розглянувши заяву
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - про
перегляд ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 липня 2014 року у справі
за позовом Виробничого кооперативу
«Організація орендарів
Одесавторресурси» до ОСОБА_4 про
витребування майна із чужого
незаконного володіння, визнання права
власності, в с т а н о в и л
а:У січні 2014 року Виробничий кооператив
«Організація орендарів
Одесавторресурси» ( далі - ВК
«Організація орендарів
Одесавторресурси» звернувся до суду із
указаним позовом, посилаючись на те, що
він з 1994 року є власником
нерухомого майна, а саме: нежитлових
будівель загальною площею 3 775,0 кв. м,
розташованих на земельній ділянці
загальною площею 9 770,0 кв. м за адресою:
АДРЕСА_1; нежитлової будівлі загальної
площі 81,8 кв. м, розташованої на
земельній ділянці загальною площею 296,0
кв. м за адресою: АДРЕСА_2; нежитлових
будівель загальною площею 51,2 кв. м,
розташованих на земельній ділянці
загальною площею 446,0 кв. м за адресою:
АДРЕСА_3; нежитлової будівлі
загальною площею 58,7 кв. м,
розташованої на земельній ділянці
загальною площею 278,0 кв. м за адресою:
АДРЕСА_4; нежитлових будівель загальною
площею 2675,2 кв. м, розташованих на
земельній ділянці загальною площею 7294,0
кв. м за адресою: АДРЕСА_5; нежитлової
будівлі загальною площею 56,6 кв. м,
розташованої на земельній ділянці
загальною площею 161,0 кв. м за адресою:
АДРЕСА_6. Вказаним нерухомим майном
незаконно заволоділи особи, у тому
числі колишній директор
«Одесавторресурси», які у подальшому
ним розпорядилися, що встановлено
преюдиційним рішенням суду у
кримінальному провадженні. У зв'язку з
тим, що спірне майно вибуло з їх
володіння не з їхньої волі, про що
кооператив довідався у липні 2013 року,
позивач просив суд витребувати спірне
майно у відповідача ОСОБА_4, яка набула
права власності на зазначене майно
поза волею позивача, та визнати за
позивачем право власності на це
майно.Рішенням Суворовського
районного суду міста Одеси від 25 лютого
2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 23 квітня 2014 року, позов ВК
«Організація орендарів
«Одесавторресурси» задоволено.
Витребувано із чужого незаконного
володіння ОСОБА_4 на користь ВК
«Організація орендарів
«Одесавторресурси» нерухоме майно, а
саме: нежитлові будівлі загальною
площею 3 775,0 кв. м, розташовані на
земельній ділянці загальною площею 9770,0
кв. м за адресою: АДРЕСА_1; нежитлову
будівлю загальною площею 81,8 кв. м,
розташовану на земельній ділянці
загальною площею 296,0 кв. м за адресою:
АДРЕСА_2; нежитлові будівлі загальною
площею 51,2 кв. м, розташовані на
земельній ділянці загальною площею 446,0
кв. м за адресою: АДРЕСА_3; нежитлову
будівлю загальною площею 58,7 кв. м,
розташовану на земельній ділянці
загальною площею 278,0 кв. м за адресою:
АДРЕСА_4; нежитлові будівлі загальною
площею 2 675,2 кв. м, розташовані на
земельній ділянці загальною площею 7
294,0 кв. м за адресою: АДРЕСА_5; нежитлову
будівлю загальною площею 56,6 кв. м,
розташовану на земельній ділянці
загальною площею 161,0 кв. м за адресою:
АДРЕСА_6. Визнано за ВК «Організація
орендарів «Одесавторресурси» право
власності на нерухоме майно, а саме:
нежитлові будівлі загальною площею 3
775,0 кв. м, розташовані на земельній
ділянці загальною площею 9 770,0 кв. м за
адресою: АДРЕСА_1; нежитлову будівлю
загальною площі 81,8 кв. м, розташовану на
земельній ділянці загальною площею 296,0
кв. м за адресою: АДРЕСА_2; нежитлові
будівлі загальною площею 51,2 кв. м,
розташовані на земельній ділянці
загальною площею 446,0 кв. м за адресою:
АДРЕСА_3; нежитлову будівлю загальною
площею 58,7 кв. м, розташовану на
земельній ділянці загальною площею 278,0
кв. м за адресою:
АДРЕСА_4; нежитлові будівлі загальною
площею 2 675,2 кв. м, розташовані
на земельній ділянці загальною площею
7 294,0 кв. м за адресою: АДРЕСА_5;
нежитлову будівлю загальною площею 56,6
кв. м, розташовану на земельній ділянці
загальною площею 161,0 кв. м за адресою:
АДРЕСА_6. Вирішено питання про
розподіл судових витрат. Ухвалою
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 липня 2014 року касаційна
скарга ОСОБА_4 відхилена. Рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 25 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
23 квітня 2014 року залишено без змін. До
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_4 про
перегляд Верховним Судом України
ухвали колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 липня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції положень ст. 71 ЦК
Української РСР, ст. ст. 261, 262,
388 ЦК України. Як приклад
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції зазначених норм
матеріального права, що, на думку
заявника, потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах, заявниця наводить: -
постанову колегії суддів Вищого
господарського суду України від
27 листопада 2012 року по справі про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу та витребування майна
з чужого володіння; - постанову колегії
суддів Вищого господарського суду
України від 26 лютого 2009 року по
справі про зобов'язання усунути
перешкоди у користуванні майном.
Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом. У п. 6 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року
№ 11 «Про судову практику застосування
статей 353 - 360 Цивільного процесуального
кодексу України» роз'яснено, що під
судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи. Надані заявником
судові рішення, як приклад
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції положень ст. 71 ЦК
Української РСР, ст. ст. 261, 262,
388 ЦК України, не містять ознак, які
згідно з вимогами статті 355 ЦПК України
є підставою для перегляду судових
рішень, тому у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
слід відмовити. Керуючись статтею 355
ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,-у х в а л и л а: У допуску справи за
позовом Виробничого кооперативу
«Організація орендарів
Одесавторресурси» до ОСОБА_4 про
витребування майна із чужого
незаконного володіння, визнання права
власності, за заявою представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - про перегляд ухвали
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 липня 2014 року до
провадження Верховного Суду України
відмовити. Ухвала оскарженню не
підлягає. Головуючий
С.П.
Штелик Судді:

В.М. Дем'яносов

А.О. Лесько

О.В.
Попович

В.А. Черненко