Номер провадження 2/243/2764/2014
Номер справи 243/6158/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 24» листопада 2014 року Слов'янський
міськрайонний суд Донецької області у
складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.,

при секретарі - Нікіфоровій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі №19 Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в інтересах
малолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з участю третьої особи-
Органу опіки та піклування Горлівської
міської Ради Донецької області про
визнання батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2, яка діє в інтересах
малолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з участю третьої особи-
Органу опіки та піклування Горлівської
міської Ради Донецької області про
визнання батьківства, обгрунтовуючи
свої позовні вимоги тим, що з весни 2000
року він та громадянка України ОСОБА_4
проживали разом однією сім»єю без
реєстрації шлюбу. На початку 2002 року
вони з ОСОБА_4 разом виїхали до
Республіки Аргентина до його родичів з
наступною метою устрою там на роботу.
До моменту їх виїзду за межі України
ОСОБА_4 вже була вагітна. ІНФОРМАЦІЯ_1 у
м. Сан-Хусто провінції Буенос-Айрес
Республіки Аргентина народилася їх
дочка ОСОБА_3, про що в Акті №444, томі 1-В,
аркуш 11070 за 2002 рік у Книзі записів про
народження бюро м. Сан-Хусто був
зроблений відповідний запис. Оскільки
шлюб між ним та громадянкою України
ОСОБА_4 не був зареєстрований, то у
Свідоцтві про народження дочки були
відображені відомості тільки про її
матір -ОСОБА_4, а в графі відомостей про
батька були проставлені прочерки.
Зазначені факти підтверджуються
Свідоцтвом про народження, копія якого
з копією належним чином оформленого
перекладу додається до цієї заяви.
Наполягати на внесенні відповідних
відомостей про батька дитини вони з
ОСОБА_4 не стали, тому що в той час
сумлінно вважали, що таке оформлення
народження дитини відповідає законам
Республіки Аргентина.

ІНФОРМАЦІЯ_3 коли вони з ОСОБА_4
продовжували проживати в Республіці
Аргентина, у них народилася друга
спільна дитина - син ОСОБА_5, у Свідоцтві
про народження якого були указані вже
обидва батька - мати ОСОБА_4 і батько -
ОСОБА_1. Їх сину було надано його
прізвище- ОСОБА_5. Дана обставина також
підтверджується Свідоцтвом про
народження, копія якого з копією
належним чином оформленого перекладу
додається до заяви.

В 2004 році вони з ОСОБА_4 повернулися в
Україну зі своїми дітьми і проживали
спільно без реєстрації шлюбу до жовтня
місяця 2013 року за адресою - АДРЕСА_1.

Восени 2013 року їх відносини з ОСОБА_4
зіпсувалися і вони стали проживати
окремо один від одного. ОСОБА_4 стала
проживати за адресою - АДРЕСА_2 у своєї
матері -ОСОБА_2, а він з дочкою і сином
залишилися проживати за місцем його
реєстрації.

У грудні місяці 2013 року він вступив у
законний шлюб із громадянкою ОСОБА_6, що
прийняла його прізвище.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 померла.

У цей час склалася формально-
правова ситуація, відповідно до якої
його кровна дочка -ОСОБА_3 залишилася
сиротою без батьків, що, на його думку, є
неприйнятним. Його дочка -ОСОБА_3 завжди
знала, що він є її батько і називала
його батьком. Протягом всього свого
життя вона проживає з ним, він її
утримує, піклується про неї і виховує.

Всі наведені в даній позовній заяві
обставини визнаються відповідачем і
можуть бути підтверджені не тільки нею,
але й показаннями свідка.

Стаття 126 Сімейного кодексу України
встановлює, що походження дитини від
батька визначається за спільною заявою
жінки і чоловіка, які не перебувають у
шлюбі між собою. Таку заяву в цей час
подати неможливо через смерть ОСОБА_4
ст. 128 СК України визначає, у разі
відсутності такої заяви батьківство
щодо дитини може бути визнане за
рішенням суду і позов про визнання
батьківства може бути пред»явлений
особою, яка вважає себе батьком дитини.

ОСОБА_2- відповідач по справі є
бабусею малолітньої ОСОБА_3 і згідно
ст.ст. 258, 265 Сімейного кодексу України
при відсутності батьків у
неповнолітньої внучки зобов»язана
піклуватися про неї і утримувати її, а
також представляти в суді її інтереси
без спеціальних на те повноважень.

Та обставина, що його дочка -ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася і її народження
зареєстроване в Республіці Аргентина,
не може бути перешкодою для розгляду
даного позову і задоволення його вимог.

Так, згідно ст. ст.16, 65 Закону України
«Про міжнародне приватне право» від 23
червня 2005 року встановлення і
оскарження батьківства визначається
особистим законом дитини на момент її
народження, а особистим законом
фізичної особи вважається право
держави, громадянином якої вона є.

А згідно ст.ст. 6,7 Закону України «Про
громадянство України» від 18 січня 2001
року громадянство України набувається
за народженням у зв»язку перебування у
громадянстві України одного чи двох
батьків дитини, і особа, батьки або один
з батьків якої на момент її народження
були громадянами України, є
громадянином України з моменту
народження. Ця ж обставина
підтверджується і копією картки про
одержання ОСОБА_3 ідентифікаційного
номера фізичної особи- платника
податків України.

Отже, визнання батьківства щодо
малолітньої ОСОБА_3 повинне
розглядатися за її особистим законом, а
саме за законом України, оскільки вона
є громадянкою України за правом
народження тому, що на момент її
народження, її мати - ОСОБА_4 та він -
батько, були громадянами України.

Стаття 134 Сімейного кодексу України
встановлює, що на підставі рішення суду
про визнання батьківства орган
реєстрації актів цивільного стану
вносить відповідні зміни до актового
запису про народження, складеного цими
органами і видає нове Свідоцтво про
народження.

Просить суд визнати його, ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця міста Горлівки
Донецької області батьком малолітньої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, установивши їй по
батькові - ОСОБА_3.

Внести в Актовий запис про
народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
відомості про нього, як її батька,
указавши її по батькові - ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_1 до судового
засідання не з»явився, хоча належним
чином був повідомлений про дату, час та
місце розгляду справи. 24 листопада 2014
року від позивача надійшла до суду
Заява, в якій він просить суд
розглянути справу без його участі та
задовольнити позовні вимоги ( а.с. 32 ).

Представник позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_7., який діє на підставі
Довіреності від 07 листопада 2014 року,
яка посвідчена Приватним нотаріусом
Горлівського міського нотаріального
округу Донецької області ( а.с. 20) до
судового засідання не з»явився, хоча
належним чином був повідомлений про
дату, час та місце розгляду справи. 24
листопада 2014 року від представника
позивача надійшла до суду Заява, в якій
він просить суд розглянути справу без
його участі та задовольнити позовні
вимоги ОСОБА_1 ( а.с. 31 ).

Відповідач ОСОБА_2 до судового
засідання не з»явилася, хоча належним
чином була повідомлена про дату, час та
місце розгляду справи. 24 листопада 2014
року від відповідача надійшла до суду
Заява, в якій вона просить суд
розглянути справу без її участі, проти
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не
заперечує ( а.с. 27 ).

Представник третьої особи - Органу
опіки та піклування Горлівської
міської Ради Донецької області до
судового засідання не з»явився, хоча
належним чином був повідомлений про
дату, час та місце розгляду справи ( а.с.
28). 24 листопада 2014 року від Представника
третьої особи надійшла Заява, в якій
він просить суд розглянути справу без
його участі та не заперечує проти
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 (
а.с.29,30).

Суд, розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення справи по суті,
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в
інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з участю третьої особи-
Органу опіки та піклування Горлівської
міської Ради Донецької області про
визнання батьківства підлягають
задоволенню повністю з огляду на їх
законність та обгрунтованість.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до вимог ч.3 ст. 128 Сімейного
кодексу України « Позов про визнання
батьківства може бути пред»явлений
особою, яка вважає себе батьком
дитини».

Як встановлено в судовому засіданні,
з весни 2000 року до весни 2013 року позивач
ОСОБА_1 знаходився у фактичних шлюбних
відносинах з ОСОБА_4, проживали разом
однією сім»єю без реєстрації шлюбу. На
початку 2002 року вони з ОСОБА_4 разом
виїхали до Республіки Аргентина до
родичів позивача з наступною метою
устрою там на роботу. До моменту їх
виїзду за межі України ОСОБА_4 вже була
вагітна.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сан-Хусто провінції
Буенос-Айрес Республіки Аргентина
народилася їх дочка ОСОБА_3, про що в
Акті №444, томі 1-В, аркуш 11070 за 2002 рік у
Книзі записів про народження бюро м.
Сан-Хусто був зроблений відповідний
запис. Оскільки шлюб між позивачем та
громадянкою України ОСОБА_4 не був
зареєстрований, то у Свідоцтві про
народження дочки були відображені
відомості тільки про її матір -ОСОБА_4, а
в графі відомостей про батька були
проставлені прочерки ( а.с. 6-7).

Наполягати на внесенні відповідних
відомостей про батька дитини позивач
та ОСОБА_4 не стали, тому що в той час
сумлінно вважали, що таке оформлення
народження дитини відповідає законам
Республіки Аргентина.

ІНФОРМАЦІЯ_3 коли позивач разом з
ОСОБА_4 продовжували проживати в
Республіці Аргентина, у них народилася
друга спільна дитина - син ОСОБА_5, у
Свідоцтві про народження якого були
указані вже обидва батька - мати ОСОБА_4
і батько - ОСОБА_1. Їх сину було надано
прізвище позивача - ОСОБА_5.( а.с. 9-10).

В 2004 році вони з ОСОБА_4 повернулися в
Україну зі своїми дітьми і проживали
спільно без реєстрації шлюбу до жовтня
місяця 2013 року за адресою - АДРЕСА_1.

Восени 2013 року їх відносини з ОСОБА_4
зіпсувалися і вони стали проживати
окремо один від одного. ОСОБА_4 стала
проживати за адресою - АДРЕСА_2 у своєї
матері -ОСОБА_2, а він з дочкою і сином
залишилися проживати за місцем його
реєстрації.

У грудні місяці 2013 року він вступив у
законний шлюб із громадянкою ОСОБА_6, що
прийняла його прізвище ( а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 померла.( а.с. 14-15).

Вказані обставини в судовому
засіданні відповідачем не
заперечувалися.

Згідно з вимогами ч.4 ст. 128 Сімейного
кодексу України « Позов про визнання
батьківства приймається судом, якщо
запис про батька дитини у Книзі
реєстрації народжень вчинено
відповідно до частини першої статті 135
Сімейного кодексу України».

В судовому засіданні встановлено,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сан-Хусто провінції
Буенос-Айрес Республіки Аргентина
народилася їх дочка ОСОБА_3, про що в
Акті №444, томі 1-В, аркуш 11070 за 2002 рік у
Книзі записів про народження бюро м.
Сан-Хусто був зроблений відповідний
запис. Оскільки шлюб між позивачем та
громадянкою України ОСОБА_4 не був
зареєстрований, то у Свідоцтві про
народження дочки були відображені
відомості тільки про її матір -ОСОБА_4, а
в графі відомостей про батька були
проставлені прочерки ( а.с. 6-7).

У відповідності до ч.2 ст. 128
Сімейного кодексу України « Підставою
для визнання батьківства є будь-які
відомості, що засвідчують походження
дитини від певної особи, зібрані
відповідно до Цивільно-процесуального
кодексу України».

В судовому засіданні також
підтверджено той факт, що з моменту
народження дітей позивач приймає саму
безпосередню участь у здійсненні
догляду за ними, їх вихованні,
матеріальному забезпеченні,
займається фізичним, моральним та
духовним їх розвитком.

У цей час склалася формально-
правова ситуація, відповідно до якої
кровна дочка позивача -ОСОБА_3
залишилася сиротою без батьків, що, на
думку суду, є неприйнятним. Дочка
позивача -ОСОБА_3 завжди знала, що
позивач є її батько і називала його
батьком. Протягом всього свого життя
дочка проживає з ОСОБА_1, він її
утримує, піклується про неї і виховує.

Всі наведені вище обставини
визнаються відповідачем.

Стаття 126 Сімейного кодексу України
встановлює, що походження дитини від
батька визначається за спільною заявою
жінки і чоловіка, які не перебувають у
шлюбі між собою. Таку заяву в цей час
подати неможливо через смерть ОСОБА_4
ст. 128 СК України визначає, у разі
відсутності такої заяви батьківство
щодо дитини може бути визнане за
рішенням суду і позов про визнання
батьківства може бути пред»явлений
особою, яка вважає себе батьком дитини.

ОСОБА_2- відповідач по справі є
бабусею малолітньої ОСОБА_3 і згідно
ст.ст. 258, 265 Сімейного кодексу України
при відсутності батьків у
неповнолітньої внучки зобов»язана
піклуватися про неї і утримувати її, а
також представляти в суді її інтереси
без спеціальних на те повноважень.

Та обставина, що дочка ОСОБА_1
-ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася і її
народження зареєстроване в Республіці
Аргентина, не може бути перешкодою для
розгляду даного позову і задоволення
його вимог.

Так, згідно ст. ст.16, 65 Закону України
«Про міжнародне приватне право» від 23
червня 2005 року встановлення і
оскарження батьківства визначається
особистим законом дитини на момент її
народження, а особистим законом
фізичної особи вважається право
держави, громадянином якої вона є.

А згідно ст.ст. 6,7 Закону України «Про
громадянство України» від 18 січня 2001
року громадянство України набувається
за народженням у зв»язку перебування у
громадянстві України одного чи двох
батьків дитини, і особа, батьки або один
з батьків якої на момент її народження
були громадянами України, є
громадянином України з моменту
народження. Ця ж обставина
підтверджується і копією картки про
одержання ОСОБА_3 ідентифікаційного
номера фізичної особи- платника
податків України ( а.с. 8).

Отже, визнання батьківства щодо
малолітньої ОСОБА_3 повинне
розглядатися за її особистим законом, а
саме за законом України, оскільки вона
є громадянкою України за правом
народження тому, що на момент її
народження, її мати - ОСОБА_4 та позивач
ОСОБА_1 - батько, були громадянами
України.

Тому суд вважає, що наявні всі
підстави для визнання батьківства
ОСОБА_1 відносно дитини - ОСОБА_3.

Стаття 134 Сімейного кодексу України
встановлює, що на підставі рішення суду
про визнання батьківства орган
реєстрації актів цивільного стану
вносить відповідні зміни до актового
запису про народження, складеного цими
органами і видає нове Свідоцтво про
народження.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.3,10,60,212,213,214,215 ЦПК України, ст. ст.
126, 128, 134 Сімейного кодексу України,
Законом України « Про громадянство
України», Законом України «Про
міжнародне приватне право» - суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка
діє в інтересах малолітньої дитини -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з участю третьої
особи- Органу опіки та піклування
Горлівської міської Ради Донецької про
визнання батьківства задовольнити
повністю.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
громадянина України, уродженця м.
Горлівки Донецької області батьком
малолітньої дитини: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Внести в Актовий запис про
народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
відомості про ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця міста Горлівки Донецької
області, українця, громадянина України,
що мешкає за адресою - АДРЕСА_1, як про
батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1,
вказавши її по батькові «ОСОБА_3».

Рішення може бути оскаржено в
судову палату по цивільним справам
Апеляційного суду Запорізької
області через Слов'янський
міськрайонний суд протягом десяти
днів з дня його проголошення, а для
осіб які брали участь у справі , але не
були присутні у судовому засідання
під час проголошення судового
рішення , протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення постановлено і підписано в
нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий:

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду

Т.А.Хаустова