Провадження № 2/520/6217/14
Київський районний суд м. Одеси в
головуючого - судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики, -
15.09.14 року ОСОБА_1 звернулась в суд з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу
за договором позики, в якому просить
стягнути з відповідача на її користь
борг за договором позики у розмірі
165760,00 гривень, також стягнути 3% річних
гривень, а також судові витрати у
розмірі 243,60 грн.. При цьому позивач
посилається на те, що 17.07.2012 року
позивачем на підставі домовленості у
приміщенні квартири АДРЕСА_1 надано
відповідачу грошову позику на загальну
повернення 17.07.14 року, про що
відповідачем було складено власноруч
розписку. Однак своїх зобов'язань за
даним договором позики у вигляді
розписки відповідач не виконав у
повному обсязі та від добровільного їх
виконання ухиляється, що стало
причиною для звернення до суду з
відповідним позовом. В позові
позивачка зазначила, що місцем
виконання зобов'язань за договором
позики є приміщення квартири АДРЕСА_2.
Позивач ОСОБА_1 до судового засідання
надала заяву в якій позовні вимоги
підтримала в повному обсязі, просить їх
задовольнити, не заперечував проти
заочного розгляду справи та просить
справу розглядати за її відсутністю.
Відповідач ОСОБА_2 до судового
засідання не з'явився, повідомлявся
належним чином, причини неявки суду
невідомі, заяв та клопотань про розгляд
справи за його відсутністю не надавав.
Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України
Київським районним судом м. Одеси була
постановлена ухвала про заочний
розгляд справи.
Суд дослідивши матеріали справи,
вважає позов підлягаючим задоволенню.
У судовому засіданні встановлено, що
17.07.12 року, знаходячись у приміщенні
квартири АДРЕСА_3 у борг у ОСОБА_1
зобов'язався повернути до 17.07.14 року,
про що ним власноручно складено та
підписано розписку. Зазначені кошти
Таким чином, з моменту передання
Позивачем Відповідачці грошових
коштів відповідно до ч. 2 ст. 1046, ч. 2 ст.
1047 Цивільного кодексу України були
укладені договори позики, істотні
умови яких зафіксовані у розписці,
наданій Відповідачкою, а саме:
визначено особу позикодавця та
позичальника, суму грошових коштів, що
передаються у позику, встановлено
строк повернення грошових коштів та
сума, яка підлягає поверненню.
Відносини позики, які виникли між
позивачем, як позикодавцем, та
Відповідачем, як позичальником, за
своєю природою є одностороннім
зобов'язанням (правочином), в якому
Відповідач, як позичальник,
зобов'язаний повернути отриману ним
грошову суму в строк, встановлений за
домовленістю сторін (зазначений у
розписці), а позивач, як позикодавець,
має право прийняти виконання
зобов'язання або вимагати належного
виконання Відповідачем свого
Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлене
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного Банку України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного
кодексу України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.
В розписці Відповідач однозначно взяв
на себе обов'язок по поверненню
отриманої грошової суми у загальному
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
До теперішнього часу Відповідачем досі
не повернуто позичені грошові кошти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного
кодексу України якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Якщо позичальник своєчасно не повернув
речі, визначені родовими ознаками, він
зобов'язаний сплатити неустойку
відповідно до статей 549 - 552 цього
Кодексу, яка нараховується від дня,
коли речі мали бути повернуті, до дня їх
фактичного повернення позикодавцеві,
незалежно від сплати процентів,
належних йому відповідно до статті 1048
Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.
За положеннями статей 625,1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
процентів від суми позики лише
протягом строку дії договору, а після
його закінчення, у разі прострочення
виконання грошового зобов'язання,
застосовуються лише положення ст. 625 ЦК
Так сума боргу за розпискою становить
НБУ станом день подання позову, тобто
15.09.14 року ( 1 дол. США дорівнює 12,95
гривень) є 165760, гривень.
Вирішуючи даний позов, суд
враховує вимоги ст. 88 ЦПК України, а
саме, стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Таким
чином з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню витрати по
сплаті судового збору у розмірі 243,60
гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Ухвалою суду позивачу зменшено розмір
сплати судового збору за даним позовом
з 1763,64 гривень ( 1% від цини позову) до
мінімальної суми , передбаченої
законом за подачу позову майнового
характеру, тому суд стягує судовий збір
з відповідача в дохід держави у розмірі
1520,04 гривень ( 176364 гривень - 243,60 гривень).

Керуючись ст.ст. 88, 213, 215, 223-228 ЦПК
України, ст.ст. 525, 526, 530, 1046, 1047, 1049 ЦК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ОСОБА_1 (ІІН НОМЕР_1) грошові
кошти у розмірі 176363,60 гривень з яких
165760,00 гривень сума заборгованості за
договором позики ( розпискою) від 17.07.12
року, 10760,00 гривень-3% річних , 243,60
гривень- витрати по сплаті судового
збору.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь держави судовий збір в розмірі
1520,04 гривень.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області через Київський
районний суд м. Одеси шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив за
письмовою заявою відповідача.

Суддя
Луняченко В. О.