Справа №583/3298/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Ярошенко Номер провадження
22-ц/788/2040/14 Суддя-доповідач - Собина
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г.

з участю секретаря судового засідання -
Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою та доповненням
до апеляційної скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2

на рішення Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 01 жовтня 2014
року

в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про стягнення додаткових витрат на
дитину,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 01 жовтня 2014
року позовні вимоги задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
додаткові витрати на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_2 в сумі 4000
грн. та понесені судові витрати в сумі
380 грн., а всього 4380 грн.

В апеляційній скарзі та доповненні до
апеляційної скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
посилаючись на неповноту з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, на неправильне застосування
норм матеріального права та порушення
норм процесуального права, просять
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

При цьому зазначають, що позивачка
опинилася у ситуації, коли вимушена
одноособово нести тягар утримання
дочки на час її навчання. Відповідач
нічим не допомагає, судові рішення не
виконує, аліменти сплачує не у повному
обсязі, ухиляється від обов'язку
утримувати дочку на час навчання. Також
вважають, що судом безпідставно не
враховані витрати понесені позивачкою
на оплату гуртожитку для проживання
доньки на період навчання в розмірі 2700
грн.00 коп.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
доводи апелянта та її представника,
заперечення відповідача, вивчивши
матеріали справи, перевіривши
законність й обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та її доповнень,
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга та
доповнення до апеляційної скарги не
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
і вбачається з матеріалів справи, 27
грудня 1995 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали
шлюб (а.с.9). Від шлюбу мають доньку
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка досягла
повноліття 28 вересня 2014 року (а.с.10). 04
лютого 1997 року шлюб між подружжям був
розірваний (а.с.11). Після розірвання
шлюбу дочка залишилася проживати разом
з позивачкою.

ОСОБА_2 навчається в Сумському
державному університеті, є студенткою
II курсу факультету іноземної філології
та соціальних комунікацій денного
відділення, на умовах повної оплати
вартості навчання. Термін навчання з
01.09.2013 року по 30.06.2017 року. За навчальний
2014-2015 рік вартість навчання становить
12650 грн., що підтверджується договором
№5486 від 01 вересня 2013 року та довідкою
№009 від 28 серпня 2014 року (а.с.12-13).
Відповідно до платіжного доручення №1
від 26.08.2014 року, за другий курс в
Сумському державному університеті
позивачкою було сплачено 12650 грн. (а.с.14).
Відповідно до квитанції №99 від 28.08.2014
року, ОСОБА_2 за проживання в гуртожитку
сплачено 2700 грн. (а.с.16).

Відповідач сплачує аліменти на
утримання доньки ОСОБА_2 на підставі
рішення апеляційного суду Сумської
області від 26 березня 2014 року в розмірі
1/6 частини з усіх видів заробітку, але
не менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку до досягнення
донькою повноліття (а.с.66-67).

На даний час відповідач ОСОБА_3
перебуває в зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_4, має на утриманні малолітню
доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.29).

Відповідно до рішення Охтирського
міськрайонного суду Сумської області
від 16 квітня 2014 року відповідач
сплачує аліменти на утримання дочки
ОСОБА_6 в розмірі 1/6 частини від усіх
видів його заробітку, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку до досягнення
донькою повноліття (а.с.31-32).

Також судом встановлено, що ОСОБА_7
працює в ПАТ «Укрнафта» НГВУ
«Охтирканафтогаз» та з січня 2014 року по
червень 2014 року отримала заробітну
плату в сумі 36875,99 грн. і її
середньомісячна заробітна плата за
відрахуванням усіх необхідних
платежів та податків становить 4916 грн.
00 коп (а.с.30).

Позивачці та її дочці на праві спільної
сумісної власності належить квартира,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.55-57).

Як вбачається з довідки про доходи
відповідача у справі ОСОБА_3 він
відповідно до трудового договору
№ від 02 січня 2013 року займає
посаду керуючого справами у фізичної
особи-підприємця ОСОБА_8 Загальна сума
доходів за період з 01.03.2014 р. по 31.08.2014 р.
склала 7012,22 грн. (а.с.51). Також відповідач
перебуває на обліку в Головному
управлінні Пенсійного фонду України в
Сумській області як отримувач пенсії в
разі втрати годувальника відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб». Сума пенсійної виплати за період
з 01.03.2014 р. по 31.08.2014 р. склала 11061,66 грн.
(а.с.52). З виписки історії хвороби №17305
вбачається, що ОСОБА_3 має ряд
хронічних захворювань, періодично
проходить медичне обстеження та
лікування (а.с.58-62). На утриманні
відповідача знаходиться дружина, яка
перебуває у відпустці по догляду за
дочкою ОСОБА_6 до досягнення
шестирічного віку, яка часто хворіє,
має захворювання верхніх дихальних
шляхів та за станом здоров'я потребує
постійного догляду матері (а.с.53-54).

Відповідно до ст. 185 СК України, той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов'язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення. Додаткові витрати на дитину
можуть фінансуватися наперед або
покриватися після їх фактичного
понесення разово, періодично або
постійно.

Правильно і з достатньою повнотою
встановивши вказані факти та належним
чином їх оцінивши, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що дочка відповідача до досягнення
нею повноліття на період навчання
потребує певних додаткових витрат і її
батько повинен та може надавати таку
матеріальну допомогу.

Визначаючи розмір належних до
стягнення додаткових витрат на
неповнолітню дочку, суд врахував усі
істотні обставини, а саме майновий стан
позивачки та її доньки, майновий стан
відповідача, стан його здоров'я,
знаходження у нього на утриманні
малолітньої доньки, яка хворіє і
потребує додаткових витрат на
лікування та непрацездатної дружини,
яка здійснює догляд за малолітньою
донькою та навів відповідні мотиви, з
якими колегія суддів погоджується.

Такі висновки суду узгоджуються з
роз'ясненнями п.18 постанови Пленуму
Верховного Суду України №3 від 15.05.2006
року «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів».

Колегія суддів вважає такими, що не
заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги щодо
необґрунтованості відмови судом
першої інстанції в задоволенні
позовних вимог про стягнення витрат за
проживання в гуртожитку, оскільки
донька сторін на час сплати зазначених
коштів мала неповну цивільну
дієздатність, а тому могла отримувати
доходи з будь-яких джерел та витрачати
кошти на власний розсуд, а отже і не
позбавлена була права сплатити свої
особисті кошти за проживання в
гуртожитку.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність висновків
суду першої інстанції, яким у досить
повному обсязі з'ясовані права та
обов'язки сторін, обставини справи,
доводи сторін перевірені та їм дана
належна оцінка, порушень норм
матеріального та процесуального права,
які є обов'язковою підставою для
скасування чи зміни рішення не
встановлено, справа розглянута в межах
позовних вимог і на підставі наданих
сторонами доказів, тому апеляційний
суд приходить до висновку, що рішення
суду є законним і обґрунтованим, і його
слід залишити без змін

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 314, 315
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу та доповнення до
апеляційної скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 01 жовтня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -