Справа № 473/3212/14-ц
УХВАЛА

"04" листопада 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області в складі: головуючої –
судді Лузан Л.В., при секретарі
судового засідання – Прутян І.С.,

за участю: представника заявника –
ОСОБА_1,

державного виконавця - Кирилова Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Вознесенську
Миколаївської області заяву ОСОБА_2
про поновлення строку для звернення
до суду зі скаргою на постанови
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Вознесенського міськрайонного
управління юстиції Миколаївської
області про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду зі скаргою на постанови
державного виконавця ВДВС
Вознесенського МРУЮ про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 14.08.2014 року, 03.10.2014
року.

Заявник вважав, що вищевказані
постанови були винесені державним
виконавцем неправомірно, оскільки
останнім на час їх винесення не було
з’ясовано дійсний обсяг
заборгованості боржника за аліментами.

Враховуючи вказані обставини,
заявник просив скасувати оскаржувані
постанови.

Разом з тим, посилаючись на
пропущення строку подання скарги з
поважних причин заявник просив про
його поновлення.

В судовому засіданні представник
заявника клопотання про поновлення
строку на подачу відповідної скарги до
суду підтримав. При цьому вказував, що
відлік процесуального строку
необхідно відраховувати з дня
отримання заявником постанов, що ним
оскаржуються, а саме: з 20.10.2014 року,
оскільки через невиконання державним
виконавцем вимог закону щодо
надіслання йому копії постанови про
відкриття виконавчого провадження, він
не був обізнаний про його наявність та,
відповідно, хід його виконання.

Представник ВДВС Вознесенського
МРУЮ в судовому засіданні вирішення
зазначеного питання залишив на розсуд
суду.

Стягувач у судове засідання не
з’явилася, про час та місце розгляду
клопотання ОСОБА_2 про поновлення
строку була повідомлена належним
чином. Її неявка не є перешкодою для
розгляду даного питання.

Вислухавши думку учасників
процесу, суд прийшов до наступного.

Згідно ст. 383 ЦПК України учасники
виконавчого провадження та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до суду із
скаргою, якщо вважають що рішенням,
дією або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 384, ч. 1 ст. 385
ЦПК України скарга подається до суду в
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав і свобод.

Разом з тим скаргу у встановлені
строки може бути подано до суду
безпосередньо або після оскарження
рішення, дії або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби до начальника відповідного
відділу державної виконавчої служби.

Вказані норми в своїй сукупності
свідчать про те, що встановлений
десятиденний строк на оскарження
розпочинається з моменту, коли особа
дізналася (повинна була дізнатися) про
порушення своїх прав, а в разі
первісного оскарження у встановленому
порядку рішень, дій, бездіяльності
виконавця чи іншої посадової особи
виконавчої служби до начальника
відділу служби - з моменту отримання
відомостей про прийняте начальником за
наслідками розгляду скарги рішення.

Так, як встановлено в судовому
засіданні рішенням Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 31.07.2014 року з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на
утримання неповнолітньої дитини в
розмірі ? частини від усіх видів його
доходів. На підставі даного рішення був
виданий виконавчий лист, який був
пред’явлений до примусового виконання
до ВДВС Вознесенського МРУЮ.

14.08.2014 року винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження, а
також про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження. Аналогічного змісту була
винесена постанова від 03.10.2014 року.

Відповідно до ст. 6 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб. Державний виконавець
роз'яснює особам, які беруть участь у
виконавчому провадженні або
залучаються до проведення виконавчих
дій, їхні права згідно з вимогами цього
Закону. Рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця можуть бути
оскаржені в порядку, встановленому цим
Законом.

Згідно ст. 31 Закону України
“Про виконавче провадження ”, копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження, що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

Таким чином, законодавець
передбачив такий порядок повідомлення
боржника про відкриття виконавчого
провадження стосовно нього для того,
щоб той, з одного боку, напевно був
обізнаний щодо існування виконавчого
провадження та мав можливість
скористатися своїм правом на
добровільне виконання рішення суду без
застосування для нього штрафних
санкцій за невиконання, а з другого
боку, щоб виконавча служба мала докази
повідомлення сторін виконавчого
провадження про існування виконавчого
провадження.

Проте, матеріали справи,
виконавчого провадження не містять
доказів щодо належного повідомлення
боржника про відкриття виконавчого
провадження (отримання ним копії
постанови), що, в свою чергу позбавило
можливості останнього на своєчасне
отримання інформації про хід
виконавчих дій, прийнятих державним
виконавцем рішень, в тому числі через
мережу Інтернет (в постанові про
відкриття виконавчого провадження
указується також ідентифікатор для
доступу до інформації про виконавче
провадження та порядок його
використання).

Тому приймаючи вищевикладене до
уваги, суд вважає, що клопотання
заявника про поновлення строку на
оскарження постанов державного
виконавця слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 209,210, 383- 387
ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк для
звернення до суду зі скаргою на
постанови державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Вознесенського міськрайонного
управління юстиції Миколаївської
області про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження.

Призначити скаргу ОСОБА_2 на
постанови державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Вознесенського міськрайонного
управління юстиції Миколаївської
області про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
до розгляду в судовому засіданні на 10
листопада 2014 року, 14 год. 00 хв.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Миколаївської
області через Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом п'яти днів з дня її
проголошення, а особами, що не брали
участь в розгляді справи - протягом
п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя

Л.В.Лузан