Справа № 291/911/14-ц
Ружинський районний суд
Житомирської області
19 листопада 2014 року
Ружинський районний суд
Житомирської області у складі :
головуючого - судді Нейла
представника позивачки ОСОБА_2
представників відповідача: ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Ружині справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про
встановлення порядку користування
житло-вим будинком та зобов'язання
вчинити дії по захисту права
11.06.2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з вказаним вище позовом.
Позивачка зазначає, що 29 квітня 2014
року судовим рішенням Ружинського
районного су-ду за нею виз нано право
власності на 1/2 частку житлового
будинку з господарськими будів лями
без виділення в натурі, що розташовані
по АДРЕСА_1 Житомирської області; за
відповідачем визнано право власності
на 1/2 частку вказаного вище жит лового
будинку з господарськими будівлями без
Вказує, що після розірвання шлюбу з
відповідачем по справі з нею
залишились прожива-ти діти: 18 річна
ОСОБА_6; 8 річна ОСОБА_7, у зв'язку з
хроніч-ним захворюванням потребує
відповідного співвідношення темпера
турно -вологістного ре-жиму
перебування в жилому приміщені; 2
річний внук ОСОБА_8. Діти з часу
народження зареєстровані та
безперервно проживають в житло вому
будинку. Власного житла не мають.
До і після розірвання шлюбу склався
добровільний порядок користування
житловим при-міщенням між позивачкою,
відповідачем, членами сім'ї. Іншої
угоди про порядок користуван-ня
спірним житловим будинком не було,
взаємної згоди стосовно поділу
житлового будинку (ко ристування,
розподілу оплати комунальних послуг)
між сторонами досягнуто не було.
Жилі кімнати, відповідно, займали :
№ 1-7, площа 21,4 м.кв. - позивачка разом з 8
річ ною дочкою; № 1- 9, площа 21,4 м.кв. - 18
річна дочка з дитиною; № 1-8, площа 31, 5
м.кв. - відпо-відач.
Відповідач, зареєстрований в
житловому будинку, фактично, після
1 жовтня 2012 р. на час звернення до суду з
позовною заявою за вказа ною адресою не
Позивачка вважає , що є реальна
технічна можливість по фактичному
користуванню, без пере планування та
реконструкції, надати кожному з
співвласників в натурі в корис тування
ізольоване жиле приміщення (кімнату) в
займаному ними житловому будинку, а
саме: пози-вачці: - Літ. А житловий
будинок, жилі кімнати: № 1-7, площа 21,4
м.кв.; № 1- 9, площа 21,4 м. кв.; відповідачу:
- Літ. А житловий будинок, жилі кімнати:
№ 1-8, площа 31,5 м. кв.; в загаль-ному
користуванні залишити: Літ. А житловий
будинок, жила кімната № 1- 6, площа 32,5 м.
кв.; - Літ. а Прибудова; - Літ. а № 1 ганок; -
Літ. Б1 літня кухня, гараж, погріб,
цегляні зблоко-вані; - Літ. В убиральня;-
№ за планом №2 колодязь питний. Майно,
що призначене для постій-ного
обслуговування і забезпечення
відповідної експлуатації всього
житлового будинку - тех-нічне
обладнання: електропостачанняу
газопостачання, водопостачання,
каналізація, внутріш-ньобудинкова
система обігріву, прилади обліку
споживання. Із всіх можливих варіантів,
вка-зує позивачка, в запропонованому
варіанті частки житлової пло щі, які
виділяються в користу-вання
співвласникам, найбільше відповідають
їх нім ідеальним часткам.Встановлений
порядок користування майном не
призведе до порушення прав
відповідача, який в спірному будинку 18
місяців не проживає. Виділені в
користування конкретні приміщення
(кімнати) житлового бу-дин ку, залишені
в загальному користуванні
господарські будівлі та споруди, вста
новлять пра-вовий, об'єктивний порядок
користування житловим будинком,
надасть можливість забезпе-чити
побутові умови проживання
співвласників та членів їх бувшої
Позивачка стверджує, що має
підстави передбачити істотне
порушення відповідачем її та дітей
прав в майбутньому - повно і
незаперечно здійсню вати права
користування майном.
Позивачка посилається на те, що
своїми діями відповідач фактично
створив умови для обмеження необхідних
санітарно - побутових умов проживання:
готувати їжу, обігрівати жит-лові при
міщення, неможливість мешкатй в
будинку в осіньо - зимовий період,
порушив право на безпечне життя і
здоров'я малолітніх дітей - 8 річної
дочки яка хворіє та 1,5 річного онука;
утримувати та зберігати майно.
Зазначає, що послуги енергетичними
ресурсами через приєднану мережу
надаються спо-живачеві на підставі
договору, що укладається між ним та
постачальником відповідно до ти-пового
договору, затвердженого в установ
леному порядку. У разі коли об'єкт
споживання пе-ребуває у власності
(користу ванні) кількох осіб,
укладається один договір з одним із
співвлас-ників (користу вачів) за умови
письмової згоди всіх інших
співвласників (користувачів).
Від-повідач залишав поза увагою всі
письмові звернення ОСОБА_1 з проханням
на дати, як спів-власниці, письмову
згоду на укладання договору по наданню
послуг з газопостачання з
газо-постачальним підприємством.
Позивачка просить встановити
порядок користування житловим
будинком, господарськи-ми будівлями та
спорудами які розташовані в АДРЕСА_1:
позивачка - Літ. А житловий будинок,
жилі кімнати: № 1-7, площа 21,4 м.кв.; № 1- 9,
площа 21,4м.кв.; відповідач - Літ. А
житловий будинок, жилі кімнати: № 1-8,
площа 31,5 м.кв.; в загальному
користуванні залишити: Літ. А житловий
будинок, жила кімната № 1- 6, площа 32,5 м.
кв.; Літ. а Прибудова; Літ. а № 1 ганок;
Літ. Б1 літня кухня, гараж, погріб,
цегляні зблоковані; Літ. В убиральня; №
за планом № 2 колодязь питний, майно, що
призначене для постійного обслу
говування і забезпе-чення відповідної
експлуатації всього житлового будинку
- технічне обладнання:
електропос-тачання, газопостачання,
водопоста чання, каналізація,
внутрішньобудинкова система обігріву ,
прилади обліку споживання, зобов'язати
ОСОБА_5 не чинити перешкод у користу
ванні майном ОСОБА_1 після встановлення
порядку користу вання жи-тловим
будинком шляхом надання ОСОБА_1,
співвлас ниці житлового будинку по
АДРЕСА_1, письмової згоди на укладання
договорів з енергетичними ком-паніями
через приєднану мережу на постачання
енергетичних ресурсів.
У судовому засіданні позивачка
підтримала позовні вимоги з наведених
У суді представники відповідача не
визнали позовні вимоги, пояснивши, що
відповідач не чинить перешкод
відповідачці у користуванні житловим
будинком, господарським будівлями та
спорудами, які розташовані в АДРЕСА_1, а
тому відсутній предмет спору, з
позовних вимог витікає вимога про
поділ майна в натурі, в той час як така
вимога не заявлена, в позовних вимогах
також не зазначена пропозиція
відповідачу грошової компенсації до
рів-ності часток у спільній власності.
Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що у
задоволенні позову необхідно
відмовити на підставі наступного.
З паспорта серії НОМЕР_1 виданого
Ружинським РС УДМС України в
Житомирській області 02.06.2014 року
вбачається, що відповідач по справі,
зазначений у позовній заяві як ОСОБА_5,
поміняв прізвище і правильним
прізвищем відповідача є ОСОБА_5.
Судом встановлено, що у спільній
частковій власності сторін перебуває
житловий будинок з господарським
будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1
Житомирської області, а ідеальні
частки співвласників складають: 1/2 та
У ст.317 ЦК України визначено зміст
права власності, яке полягає у праві
володіння, ко-ристування та
розпорядження своїм майном.
Стаття 321 ЦК України закріплює
конституційний принцип непорушності
права власності, передбачений ст. 41
Конституції України. Він означає, що
право власності є недоторканим,
власник може бути позбавлений або
обмежений у його здійсненні лише
відповідно і в порядку, встановлених
Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України
спільною частковою власністю є
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності. Отже, право спільної
част-кової власності - це право двох або
більше осіб за своїм розсудом володіти,
користуватися і розпоряджатися
належним їм у певних частках майном,
яке складає єдине ціле.
Кожен учасник спільної часткової
власності володіє не часткою майна в
натурі, а часткою в праві власності на
спільне майно у цілому.
Ці частки є ідеальними й
визначаються відповідними відсотками
від цілого чи у дробному виразі.
Відповідно до ст.358ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється спів-власниками за їхньою
Співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
Кожен із співвласників має право на
надання йому у володіння та
користування тієї частки спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У ра-зі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
корис-туються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.
Суд критично розцінює посилання
представника позивачки на правову
позицію судової палати у цивільних
справах ВСУ у справі № 6-12 цс13,
викладену у постанові від 3 квітня 2013р.,
згідно з якою кожен із співвласників
має право на надання йому у володіння
та кори-стування тієї частини
спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності. Зокрема,
при встановленні порядку користування
будинком кожному зі співвласників
передається в користування конкретна
частина будинку з урахуванням його
частки в праві спільної власності на
будинок, разом з тим виділені в
користування приміщення можуть бути і
не ізольовані, і не завжди точно
відповідати належним співвласникам
часткам, оскільки встановлення порядку
користування майном не припиняє право
спільної часткової власності на це
майно, оскільки у вказаній правовій
позиції зазначено, що порядок
користу-вання будинком повинен бути
встановлений саме співвласниками,
тобто, за згодою сторін, а така згода
співвласників не знайшла свого
підтвердження у суді.
Відповідно до ч.1ст.3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.
Згідно з ч.1ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
Частиною ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З рішення Ружинського районного
суду Житомирської області від 03.02.2014
року вбача-ється, що відповідач по
справі ОСОБА_5 не проживає за адресою:
АДРЕСА_1 з 01.10.2012 року (а.с.44).

Те, що відповідач по справі ОСОБА_5
зареєстрований у спірному житловому
будинку, але фактично, після розлучення
з 1 жовтня 2012 року на час звернення до
суду з позовною заявою за вказаною
адресою не проживає стверджується
поясненням позивачки, викладеним нею у
позовній заяві по даній справі (а.с.3).

Таким чином, позивачка не надала
суду доказів порушення відповідачем по
справі її права

володіння і користування житловим
будинком, розташованим по АДРЕСА_1
Житомирської області, не надала також
доказів того, в чому саме полягають
перешкоди у во-лодінні і користуванні
житловим будинком, зазначеним вище,
оскільки відповідач фактично не
проживає у спірному будинку по АДРЕСА_1
з 01.10.2012 року по даний час, а тому,
відповідно, не може чинити перешкод
позивачці у реалізації її права на
володіння і користування вказаним
будинком.

Отже, у суді не знайшло свого
підтвердження порушення права
позивачки на володіння і користування
житловим будинком, господарськими
будівлями і спорудами, які розташовані
в АДРЕСА_2

Вимога про виділ або поділ будинку в
натурі позивачкою не заявлялася.

Керуючись ст.41 Конституції України,
ст.ст.317,356,357,358,364 ЦК України, ст.ст.88, 209,
212,213,215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
до ОСОБА_5 про встановлення порядку
користування житловим будинком та
зобов'язання вчинити дії по захисту
права відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголо-шення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
В. М. Нейло.