Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.11.2014 Справа №607/13071/14-ц Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі

головуючого судді Процько Я.В.,

за участі:

секретаря Костиник О.М.,

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Тернополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 звернулась в суд із
позовом до відповідача ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання сина -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, у
твердій грошовій сумі в розмірі 15'000
грн., починаючи від дня пред'явлення
позову до суду і до досягнення дитиною
повноліття. В обґрунтування вказаних
вимог посилається на те, що у шлюбі з
відповідачем в них народилась вказана
дитина, яка проживає разом з нею та
перебуває на їх утриманні. Відповідач
добровільно не надає фінансову
допомогу на забезпечення сина тому
вона і змушена звернутись до суду.

У судовому засіданні позивачка
зменшила позовні вимоги та просила
стягувати з відповідача від 7 до 8 тисяч
грн. аліментів. Ці вимоги вони та її
представник - адвокат ОСОБА_1
підтримали та просили їх задовольнити,
з мотивів, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, забезпечивши явку свого
представника, яка зазначила, що позов
визнає частково. Вказує, що її
довіритель готовий сплачувати
аліменти на утримання дитини в розмірі
1,5 тис. грн. щомісячно. Такий їх розмір
пов'язує з тим, що на даний момент у
нього зменшились прибутки і сплачувати
вказану позивачкою суму коштів він не
спроможний.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
перевіривши та оцінивши наявні у
справі докази у їх сукупності,
приходить до висновку, що позов
підлягає до часткового задоволення,
виходячи з наступного.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 12 травня 2014 року шлюб між
сторонами розірвано. У даному шлюбі в
них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4.
Дані обставини, в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК
України, доказуванню не підлягають,
оскільки встановлені, таким, що набрало
законної сили рішенням
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 12 травня 2014
року, ухваленим у цивільній справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу.

Дитина проживає з матір'ю та перебуває
на її утриманні. Дані обставини визнані
сторонами і, в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України,
доказуванню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України,
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом
і присуджується у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі. (ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України).

Як вбачається з довідки № 18037/19-18-17-04 від
02 жовтня 2014 року, виданої заступником
начальника Тернопільської ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Тернопільській області, відповідач
перебуває на обліку в Тернопільській
ОДПІ як суб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа з 07 липня 2005
року і, згідно поданої декларації
платника єдиного податку, його дохід за
2013 рік становить 586'322 грн.

Судом залишено поза увагою твердження
ОСОБА_3 про те, що його матеріальне
становище не дозволяє йому сплачувати
аліменти, розмір яких більший за 1,5 тис.
грн., оскільки такі його пояснення не
доведені доказово, як того вимагає ч. 1
ст. 60 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України,
при визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, а саме: те, що суду не надано
відомостей того, що відповідач за своїм
станом здоров'я чи матеріальним
становищем не може виконувати
обов'язки по утриманню дитини;
відсутність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатної дружини, дочки,
сина та інші обставини, що мають
істотне значення.

За таких обставин, суд вважає, що
малолітній ОСОБА_4 потребує
матеріальної допомоги і відповідач
зобов'язаний та має можливість її йому
надати.

Таким чином суд, враховуючи фінансові
потреби дитини, та можливості батька
вважає, що розмір аліментів, котрі
просить стягувати позивачка слід дещо
зменшити і забезпечити таким чином
стабільну їх сплату ОСОБА_3 та
приходить до висновку, що із
відповідача в користь позивачки слід
стягнути на утримання ОСОБА_4 - по 5'500
грн., щомісячно, починаючи з 05 серпня 2014
року і до досягнення ним повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення в
частині стягнення аліментів за один
місяць, слід допустити до негайного
виконання.

В силу вимог ч. 2 ст. 88 ЦПК України з
відповідача підлягає стягненню
судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 180, 181 СК України, ст.ст.
10, 11, 60, 210, 213, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати аліменти із ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1, щомісячно
в розмірі 5'500 грн. в користь ОСОБА_2,
АДРЕСА_2 на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення
повноліття, починаючи з 5.08.2014 року.

Рішення в частині стягнення аліментів
в межах одного місяця допустити до
негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави
судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок
три) грн. і 60 коп.

На винесене рішення може бути подана
апеляція до Тернопільського
апеляційного суду через
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області протягом 10
днів.

Головуючий суддяЯ. В. Процько