Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2942/14
Головуючий у суді І-ї інстанції Бойко
Доповідач Головань А. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

19.11.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого судді: Голованя А.М.

суддів: Гайсюка О.В., Фомічова С.Є

при секретарі: Дімановій Н.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кіровограді
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Долинського
районного суду Кіровоградської
області від 14 жовтня 2014 року, за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди і

ВСТАНОВИЛА:

У липня 2014 року ОСОБА_3 звернувся
в суд з зазначеним позовом,
посилаючись на те, що 27 квітня 2014 року
у м. Долинська по вул. Леніна на
автостоянці біля магазину «Варус»
ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1
допустила зіткнення з його
автомобілем «Фольксваген»
реєстраційний номер НОМЕР_2. Власником
автомобіля Ford Sierra є ОСОБА_4, а ОСОБА_2
керувала вказаним авто на підставі
тимчасового дозволу на право
користування транспортним засобом.

Відповідно до постанови
Долинського районного суду
Кіровоградської області від 26.05.2014
року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні
ДТП і притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст.124 КУпАП у
вигляді штрафу.

Вартість матеріального збитку
завданого власнику унаслідок
пошкодження автомобіля «Фольксваген»,
згідно висновку складеного ТОВ «Гранд
Авто», складає 24 991, 87 грн.

Цивільно - правова
відповідальність власника автомобіля "
Ford Sierra " застрахована у ПАТ "Страхова
група "ТАС", тому частина шкоди в
розмірі 17 014,72 грн. вказаною страховою
компанією йому відшкодована.

Оскільки шкода відшкодована
не в повному обсязі, то просить
стягнути з відповідачів 7 977,15 грн., як
різницю між 24 991, 87 грн. та 17 014,72 грн.

Також, неправомірними діями
відповідачів йому було завдано значних
душевних страждань, у зв'язку з чим він
просить відшкодувати моральну шкоду у
розмірі 10 000 грн.

Рішенням Долинського районного
суду Кіровоградської області від 14
жовтня 2014 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 7 977,16 грн. на відшкодування
матеріальної шкоди та 2 000 грн. на
відшкодування моральної шкоди,
вирішено питання про розподіл судових
витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
ставиться питання про скасування
рішення, як ухваленого з порушенням
норм матеріального та процесуального
права з ухваленням нового рішення про
відмову у задоволенні позову.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які належним
чином були повідомленими про час та
місце рогляду справи, в судове
засідання апеляційного суду не прибули
і про причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5, який
підтримав доводи скарги, перевіривши
законність і обгрунтованість рішення
суду, в межах визначених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим..

Колегія суддів вважає, що
ухвалене у справі судове рішення не
повністю відповідає цим вимогам
закону.

Судом установлено та
підтверджується матеріалами справи, що
27.04.2014 року о 16 годині ОСОБА_2, керуючи
автомобілем "Ford Sierra", реєстраційний
номер НОМЕР_3 по вул. Леніна в м.
Долинська на автостоянці біля магазину
«Варус» заднім ходом здійснила
зіткнення з припаркованим автомобілем
«Фольксваген» реєстраційний номер
НОМЕР_2. і який унаслідок цього було
пошкоджено.

Відповідальність правомірного
володільця ТЗ "Ford Sierra" ОСОБА_6 була
застрахована у ПАТ "Страхова група
"ТАС", а тому ОСОБА_2, яка керувала
автомобілем "Ford Sierra" на підставі
тимчасового дозволу на право
користування транспортним засобом від
27 квітня 2014 року № 002138, згідно п. 1.4. ст. 1
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», являється
особою, відповідальність якої
застрахована.

Відповідно до постанови
Долинського районного суду
Кіровоградської області від 26.05.2014
року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні
ДТП і притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст.124 КУпАП у
вигляді штрафу.

За правилами ст. 61 ч.4 ЦПК
України, постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду з питань чи мали місце
ці дії та чи вчиненні вони цією особою

Задовольняючи позов в частині
відшкодування матеріальної шкоди суд
виходив із того, що, оскільки страховою
компанією було відшкодовано лише
частину завданої потерпілому
матеріальної шкоди, то іншу частині має
відшкодувати винна у ДТП особа - ОСОБА_2

Проте з такими висновками суду
погодитися не можна виходячи з
наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала, а
ч. 2 ст. 1192 ЦК України передбачає, що
розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК
України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме: шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1194 ЦК
України, особа, яка застрахувала свою
цивільну відповідальність, у разі
недостатності страхової виплати
(страхового відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

В постанові від 4 червня 2014 року у
справі № 6-49цс14 Верховний Суд України
дійшов висновку, що власник
пошкодженого внаслідок ДТП
транспортного засобу має право на
відшкодування в повному обсязі
завданої йому майнової шкоди. При
цьому, якщо цивільна відповідальність
заподіювача шкоди була застрахована,
але розміру страхового відшкодування
не вистачає для повного відшкодування
завданої майнової шкоди та коли
законодавством звільнено страховика
від сплати відповідного відшкодування,
то таке відшкодування відповідно зі
статтями 1166, 1187, 1194 ЦК України може бути
стягнуто з особи, яка завдала шкоду.

У п.16 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 1 березня 2013 року №4 «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» надано
роз'яснення, що відповідно до статті 21
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» на території
України забороняється експлуатація
транспортного засобу без поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
тобто володільці транспортних засобів,
за винятком осіб, звільнених від
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього
Закону, зобов'язані застрахувати ризик
своєї цивільної відповідальності, яка
може настати внаслідок завдання шкоди
життю, здоров'ю або майну інших осіб при
використанні транспортних засобів. У
зв'язку із цим при пред'явленні
позовних вимог про відшкодування такої
шкоди в результаті
дорожньо-транспортної пригоди
безпосередньо до особи, яка здійснює
діяльність, що є джерелом підвищеної
небезпеки, суд має право виключно в
порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК,
залучити до участі у справі страхову
організацію (страховика), яка
застрахувала цивільну
відповідальність володільця
транспортного засобу. Непред'явлення
вимог до страховика за наявності
підстав для стягнення завданої шкоди
саме зі страховика є підставою для
відмови в позові до завдавача шкоди у
відповідному розмірі.

Згідно полісу № АС/3432860
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
від 09.10.2013 року, виданого на ім'я
правомірного володільця забезпеченого
ТЗ - ОСОБА_6, встановлено страхову суму
(ліміт відповідальності) за шкоду
заподіяну майну 50 000 грн., розмір
франшизи 950 грн.

За даним страховим випадком ПАТ
"Страхова група "ТАС" на підставі
зазначеного полісу відшкодувала
потерпілому ОСОБА_3 шкоду в розмірі 18
050, 22 грн. за вирахуванням франшизи 950
грн., тобто 17 014,72 грн.

Згідно рахунку № КС00004298,
складеного ТОВ "Гранд Авто", розмір
матеріального збитку завданого
власнику унаслідок ДТП автомобіля
«Фольксваген» складає 24 991, 87 грн.

Позивач просить стягнути з
заподіювача шкоди 7 977,15 грн., як різницю
між вказаними у вищезгаданому рахунку
24 991, 87 грн. та сплачених йому
страховиком 17014,72 грн. за виключенням
франшизи у розмірі 950 грн., яка йому була
відшкодована ОСОБА_2

Проте, ураховуючи, що
відповідальність заподіювача шкоди
застрахована, він повідомив про
страховий випадок страхову компанію у
визначений законом строк, а потерпілий
погодився із розміром страхової
виплати, підтвердженням чого є
відшкодування йому ПАТ "Страхова група
"ТАС" матеріальної шкоди, то підстав
для стягнення такої шкоди із особи
винної у ДТП немає

За таких обставин, рішення суду в
частині вирішення вимоги про
відшкодування матеріальної шкоди та
стягнення судових витрат в сумі 186 грн.,
виходячи із п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України,
підлягає скасуванню з ухваленням в цій
частині нового рішення про відмову у
задоволенні цієї вимоги.

Відповідно до ст. 26-1 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховиком (у випадках,
передбачених підпунктами "г" і "ґ"
пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2
статті 41 цього Закону, - МТСБУ)
відшкодовується потерпілому - фізичній
особі, який зазнав

ушкодження здоров'я під час
дорожньо-транспортної пригоди,
моральна шкода у розмірі 5 відсотків
страхової виплати за шкоду, заподіяну
здоров'ю.

Ураховуючи, що страховик
відшкодовує моральну шкоду у випадках
передбачених ст. 26-1 вищезгаданого
Закону, суд апеляційної інстанції
вважає, що суд обгрунтовано стягнув з
ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_3
кошти в рахунок компенсації моральної
шкоди завданої внаслідок пошкодження
його майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України
моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

У пункті 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року № 4 "Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" судам роз'яснено, що
розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого -
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Суд апеляційної інстанції вважає,
що суд першої інстанції прийняв до
уваги зазначені вимоги, урахував
обставини ДТП, а саме перебування
автомобіля позивача в нерухомому
стані, моральні переживання пов'язані
зі неможливістю тривалий час
користуватися транспортним засобом,
турботи пов'язані з його ремонтуванням,
і виходячи із засад розумності та
справедливості обґрунтовано визначив
розмір моральної шкоди в розмірі 2 000
грн.

Тому, в цій частині рішення
зміні чи скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 309, 313,
316 ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Долинського районного
суду Кіровоградської області від 14
жовтня 2014 року скасувати в частині
вирішення вимоги про відшкодування
матеріальних збитків та стягнення
судових витрат в сумі 186 грн. Ухвалити в
цій частині нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальних збитків в
розмірі 7977,15 грн. відмовити.

В решті рішення суду залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: