Провадження № 6/742/332/14
Єдиний унікальний № 742/5021/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2014 року

м.
Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд
Чернігівської області

в складі: головуючого-судді
- Павлов В.Г.,

секретаря
- Хотінь Ж.О.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні подання головного
державного виконавця ДВС Прилуцького
МРУЮ ОСОБА_1 про встановлення
тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_2
в праві виїзду за межі України до
виконання ним своїх зобов'язань, -

ВСТАНОВИВ :

06.11.2014 року головний державний
виконавець ДВС Прилуцького МРУЮ ОСОБА_1
звернувся до суду з поданням про
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду за межі України боржнику
ОСОБА_2, посилаючись на те, що на
виконанні у відділі Державної
виконавчої служби Прилуцького МРУЮ
Чернігівської області знаходиться
виконавчий лист № 2-1721 від 02.11.2004 року
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 аліментів на утримання
неповнолітньої дитини – сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини всіх
видів його доходів щомісячно,
починаючи з 22.10.2004 року і до досягнення
ним повноліття.

Обґрунтовуючи подання, головний
державний виконавець відділу ДВС
Прилуцького МРУЮ зазначає, що боржник з
моменту відкриття виконавчого
провадження систематично ухиляється
від добровільного виконання
виконавчого листа, що проявляється
саме в несплаті заборгованості по
аліментах у встановлені
законодавством строки, в зв’язку з чим
в останнього виникла заборгованість по
їх сплаті. Дана обставина і стала
підставою для звернення до суду
заявника з поданням про встановлення
тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_2
у праві виїзду за межі України.

В судове засідання головний державний
виконавець ДВС Прилуцького МУЮ не
з’явився, належним чином повідомлений
про день, час та місце розгляду подання
/а.с.42/, про причини своєї неявки до суду
не повідомив.

Суд, повно та всебічно з'ясував
обставини справи, розглянув надані
докази, які мають юридичне значення,
оцінивши їх належність, допустимість,
достовірність, а також взаємний зв'язок
у їх сукупності, приходить до
переконання, що подання задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.33 Конституції України
передбачено, що кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

З матеріалів справи достовірно
встановлено, що 12.11.2004 року державним
виконавцем відділу ДВС Прилуцького
МРУЮ ОСОБА_1 було винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
з виконання виконавчого листа № 2-1721
від 02.11.2004 року про стягнення з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 аліментів на
утримання неповнолітньої дитини –
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ?
частини всіх видів його доходів
щомісячно, починаючи з 22.10.2004 року і до
досягнення ним повноліття /а.с.31/.

Як вбачається зі змісту подання, з часу
відкриття виконавчого провадження
боржником суми в рахунок погашення
боргу не сплачувались, а отже, на думку
заявника, боржник від виконання своїх
зобов'язань ухиляється.

Закон України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» від 21 січня 1994 року регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Пунктом 5 ч.1 ст.6 вказаного Закону
передбачено як підставу для
тимчасового обмеження у праві виїзду
за кордон - ухилення громадянина
України від виконання ним зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи), - до виконання зобов'язань.

Відповідно до ч.1, п.18 ч.3 ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії, в тому
числі у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням суду.

Зі змісту наведених норм вбачається, що
тимчасове обмеження у праві виїзду
боржника за межі України можливе лише
за умов ухилення боржника від
виконання зобов'язань покладених на
нього за рішенням суду або Законом
України «Про виконавче провадження».

Згідно вимог ч.2 ст.10 ЦПК України
наявність умислу та обставин, які є
предметом посилання державного
виконавця у поданні про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України як на підставу його вимог,
підлягають доведенню.

Обов'язок доказування факту ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
відповідно до вимог ст.60 ЦПК України,
покладається в даному випаду на орган
державної виконавчої служби, який
звертається до суду із відповідним
поданням. Особа, яка має невиконані
зобов’язання, не може вважатися винною
в ухиленні від їх виконання, поки не
буде доведено протилежного.

Під поняттям «ухилення» від виконання
зобов’язань, покладених на боржника
рішенням, варто розуміти будь-які
свідомі діяння (дії або бездіяльність)
боржника, спрямовані на невиконання
відповідного обов’язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов’язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад наявність
коштів, майна тощо) і цьому не заважають
будь-які незалежні від нього
об’єктивні обставини. На момент
звернення з поданням до суду, факт
ухилення боржника від виконання
зобов’язань, покладених на нього
рішенням, повинен вже відбутися і бути
об’єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження.
Натомість, як вбачається з письмових
пояснень боржника від 04.04.2011 року,
останній не має можливості сплачувати
аліменти виключно з причин його не
працевлаштування /а.с.32/.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про
виконавче провадження» копія
постанови про відкриття виконавчого
провадження надсилається боржнику
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення, проте надані на розгляд
суду матеріали подання не містять
доказів про обізнаність боржника з
наявністю виконавчого провадження та
строками його добровільного виконання.

Окрім того, ухвалою Прилуцького
міськрайонного суду від 06.11.2014 року
головного державного виконавця було
зобов’язано надати в судове засідання
матеріали виконавчого провадження для
огляду, проте ухвала суду, станом на
дату прийняття рішення, не виконана,
матеріали виконавчого провадження до
суду не надані, а відтак подання
розглянуте на підставі наявних
матеріалів /а.с.40/.

Судом не може бути взято до уваги та
прийнято як належний доказ факт
ухилення боржника від виконання своїх
зобов’язань наявний в матеріалах
справи акт, яким заявником було начебто
констатовано відсутність боржника за
його місцем проживання. Вказаний
документ не містить даних щодо
прізвища сусідів, які начебто
проінформували державного виконавця
щодо життєвих обставин боржника /а.с.33/.

Відповідно до ч.4 ст.74 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець обчислює розмір
заборгованості із сплати аліментів,
складає відповідний розрахунок та
повідомляє про нього стягувачу і
боржнику. Проте, матеріали подання,
попри наявний у матеріалах справи
розрахунок заборгованості /а.с.35-37/, не
містять жодних відомостей про належне
інформування боржника стосовно
фактичного розміру наявної в нього
заборгованості в результаті несплати
аліментів. Зазначення заявником
стосовно направлення 28.03.2011 року
боржнику розрахунку заборгованості, як
вбачається з подання /а.с.29/, не
підтверджено матеріалами справи.

Понад те, з наданого розрахунку
заборгованості по аліментах також
вбачається, що боржник здійснював
часткову сплату заборгованості по
аліментах в травні 2006 року, березні 2011
року, що свідчить про часткове вжиття
ним заходів по виконанню рішення суду
/а.с.35-36/.

Як вбачається з подання /а.с.29 зворот/,
постановою державного виконавця від
24.10.2014 року було накладено арешт на
майно боржника та заборони його
відчуження, що в свою чергу свідчить
про проведені виконавчі дії по
примусовому виконанню рішення суду,
проте жодним чином не підтверджує саме
факту ухилення боржника від його
виконання.

Інших доказів на підтвердження
з’ясування державним виконавцем
обставин неналежного виконання ОСОБА_2
рішення суду про стягнення з нього
аліментів, судом не здобуто та
заявником надано не було.

Окрім того, відповідно до п.11.1.5
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, яка набрала чинності
з 17.04.2012 року та затверджена Наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
року № 512/5 про направлення до суду
подання щодо встановлення тимчасового
обмеження у праві виїзду державний
виконавець повідомляє боржника.
Всупереч вимогам вказаної Інструкції
жодних доказів про повідомлення
державним виконавцем боржника щодо
направлення до суду даного подання
матеріали виконавчого провадження не
містять.

При зверненні до суду з зазначеним
поданням головний державний
виконавець не надав доказів на
підтвердження того, що боржник саме
свідомо ухиляється від виконання своїх
зобов'язань, маючи при цьому таку
можливість. Законом передбачено
юридичні санкції у вигляді тимчасового
обмеження у праві виїзду не за
наявності самого лише факту
невиконання зобов'язань, а за ухилення
від їх виконання, а тому, суд не вбачає
умисного ухилення ОСОБА_2 від своїх
зобов'язань і підстав для задоволення
подання про встановлення тимчасового
обмеження йому в праві виїзду за межі
України до виконання ним своїх
зобов'язань не знаходить.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України, суд
–

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання
головного державного виконавця ДВС
Прилуцького МРУЮ ОСОБА_1 про
встановлення тимчасового обмеження
боржнику ОСОБА_2 в праві виїзду за межі
України до виконання ним своїх
зобов'язань – відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі,
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя          Прилуцького
міськрайонного суду

Чернігівської області

ОСОБА_5