Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2612/14-ц
Провадження № 2/553/980/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.11.2014м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Полтаві в складі :

головуючого - судді Кононенка С.Д.,

при секретарі - Бобильовій А.П.,

за участі представника позивача -
ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, його
представника ОСОБА_3, розглянувши
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, третя особа ФОП ОСОБА_5 про
визнання недійсним попереднього
договору про купівлю-продаж
нерухомості,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2014 року позивач ОСОБА_4
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,
третя особа ФОП ОСОБА_5 про визнання
недійсним попереднього договору про
купівлю-продаж нерухомості, в якому
просить визнати попередній договір
від 19.03.2014 року, укладений між ОСОБА_4 та
ОСОБА_2, недійсним та стягнути з ОСОБА_2,
на його користь грошові кошти у
розмірі 26250 грн.00 коп. та судові витрати.

Представник позивача за довіреністю
ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала та просила їх
задовольнити.

В пояснення цього вона послалася на ст.
657 ЦК України, згідно якої договір
купівлі-продажу квартири укладається у
письмовій, формі і підлягає
нотаріальному посвідченню. Згідно з ч. 1
ст. 635 ЦК України попередній договір
укладається у формі, встановленій для
основного договору. Таким чином,
попередній договір купівлі-продаж
квартири повинен був бути нотаріально
посвідчений. При цьому у відповідності
до ч.1 ст. 220 ЦК України у разі
недодержання сторонами вимоги закону
про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним. Відповідно
до ч. 1 ст. 216 ЦК України у разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину.

Тому, представник позивач вважає, що
попередній договір від 19.03.2014 р.
укладений між позивачем та
відповідачем має бути визнаний
недійсним, в результаті чого ОСОБА_2
зобов»язаний повернути ОСОБА_4 кошти,
які одержані за таким договором в
порядку реституції, а саме грошові
кошти у розмірі 26250 (двадцять шість
тисяч двісті п»ятдесят) грн. 00 копійок.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнали та просили відмовити в їх
задоволенні у повному обсязі.

При цьому представник відповідача
послалася на той факт, який ніким із
учасників судового засідання не
оспорювався, що позивач самовільно не
виконав умов договору і відмовився
укладати договір купівлі-продажу
вказаної квартири. Таким чином
внесений позивачем завдаток не
повертається. А тому відсутні підстави
для повернення завдатку ОСОБА_4 за
таких обставинах в задоволенні позову
необхідно відмовити.

Третя особа ФОП ОСОБА_5 в судовому
засіданні при вирішенні спору поклався
на розсуд суду.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи та оцінивши їх в
сукупності, вважає, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Судом встановлено, що у березні 2014 р.
агент з продажу нерухомості Фізична
особа-підприємець ОСОБА_5 запропонував
позивачу ОСОБА_4 надати послуги з
пошуку 3-х кімнатної квартири у м.
Полтава.

Так 14.03.2014 року між позивачем та ФОП
ОСОБА_5 було укладено договір № 13888,
згідно з яким останній зобов»язувався
надати послуги з пошуку об'єкту
нерухомості, а позивач зобов'язувався
оплатити ці послуги у розмірі 13912 грн.
Згодом ФОП ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_4
для купівлі квартиру за адресою:
АДРЕСА_1 Позивач виконав свої
зобов'язання та сплатив усю суму за
договором ОСОБА_5, про що свідчить напис
та підпис на договорі, зроблений
останнім.

Також 19.03.2014 року за посередництвом
ОСОБА_5 між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було
укладено попередній договір,
відповідно до якого позивач
зобов'язувався купити, а відповідач
зобов'язувався продати квартиру за
адресою: АДРЕСА_1 за ціною, що є
еквівалентом 53 000 долларів США. На
забезпечення виконання договору
ОСОБА_4 відповідачу було передано
завдаток у розмірі 26250 грн. що
підтверджується п. 5 1. цього договору та
підписом відповідача.

Відповідно до ст. 570 ЦК України
завдатком є грошова сума або рухоме
майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за
договором платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання.

Якщо не буде встановлено, що сума,
сплачена в рахунок належних з боржника
платежів, є завдатком, вона вважається
авансом.

Також у відповідності до статті 571 ЦК
України, якщо порушення зобов'язання
сталося з вини боржника, завдаток
залишається у кредитора.

Якщо порушення зобов'язання сталося з
вини кредитора, він зобов'язаний
повернути боржникові завдаток та
додатково сплатити суму у розмірі
завдатку або його вартості.

Сторона, винна у порушенні
зобов'язання, має відшкодувати другій
стороні збитки в сумі, на яку вони
перевищують розмір (вартість) завдатку,
якщо інше не встановлено договором.

У разі припинення зобов'язання до
початку його виконання або внаслідок
неможливості його виконання завдаток
підлягає поверненню.

Таким чином суд приходить до висновку,
що позивач ОСОБА_4, згідно наданих суду
доказів є боржником, а ОСОБА_2,
відповідно кредитором у контексті
ст.ст. 570, 571 ЦК України.

Також судом встановлено, що ОСОБА_4
відмовився від укладання договору
купівлі-продажу квартири, а тому не
виконав зобов'язання взяті на себе при
внесенні завдатку.

За таких обставин у відповідності до
ст. 571 ЦК України завдаток переданий
боржником ОСОБА_4 кредитору ОСОБА_2
залишається у відповідача.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_4
задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 570, 571 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212 - 215
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
третя особа ФОП ОСОБА_5 про визнання
недійсним попереднього договору про
купівлю-продаж нерухомості - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Полтавської області через
Ленінський районний суд м. Полтави
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя Ленінського районного суду м.
Полтави С. Д. Кононенко