Виноградівський районний суд
Закарпатської області
________________________________________________________________________
___________________________
Справа № 299/1194/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.10.2014 року
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області у складі:
головуючого - судді Левко Т. Ю. при
секретарі - Роман К.С. за участі
представника позивача ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2, представника
відповідача ОСОБА_3, представника ПАТ
"Дельта Банк" Гошовської К.Г.
розглянувши у відкритому судовому
засідання цивільну справу за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_2 третя особа ПАТ
"Дельта Банк" про розірвання
попереднього договору купівлі продажу
та усунення перешкод у праві власності
шляхом виселення та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , третя особа
ПАТ "Дельта Банк" , про внесення змін до
попереднього договору купівлі -
продажу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання попереднього
договору купівлі продажу та усунення
перешкод у праві власності шляхом
виселення.

Позов мотивовано тим, що згідно до
договору купівлі продажу від 22.11.2007
року укладеного між ним та ОСОБА_6 він є
власником квартири АДРЕСА_1. Грошові
кошти для придбання квартири ним
отримано за цільовим кредитом у ТОВ
"Український промисловий банк" в
розмірі 24700 доларів США на строк до
22.11.2032 року за кредитним договором №
416/ФКВ-07 від 23.11.2007 року.

Умовами забезпечення виконання
ним зобов'язань за кредитним договором
є іпотека вищеназваної квартири, що
визначено п. 3.1 кредитного договору та
договором іпотеки. Крім того
забезпечення повернення кредиту
гарантовано укладеним договором
поруки від 23.11.2007 року, за яким ОСОБА_7
поручилась за повернення даного
кредиту. 30 червня 2010 року у зв'язку з
ліквідацією кредитора між ТОВ
"Український промисловий банк" та ПАТ
"Дельта Банк" за згодою Національного
банку України було укладено договір
про передачу активів та кредитних
зобов'язань. Таким чином кредитором по
даному кредитному договору став ПАТ
"Дельта Банк".

Протягом певного часу
зобов'язання за кредитним договором
нам виконувались належним чином, однак
у зв'язку з різким зростанням курсу
гривні до долара він не в змозі був
сплачувати за кредитом та виникла
заборгованість і з метою усунення
заборгованості та погашення кредиту
між ним та відповідачкою ОСОБА_2 13.01.2011
року було укладено попередній договір
купівлі продажу квартири, відповідно
до якого відповідачка зобов'язалась
виконувати в повному обсязі кредитні
зобов'язання, а він передав їй квартиру
АДРЕСА_1 яка відповідно до іпотечного
договору являється забезпеченням
кредиту.

Відповідно до п. 6 Попередньої
угоди відповідач зобов'язалась
виконувати кредитні зобов'язання за
кредитним договором та сплачувати
вчасно щомісячні платежі. Однак умови
попереднього договору нею не
виконувались у зв'язку з чим банком у
листопаді 2013 року було надіслано йому
та поручителю ОСОБА_7 досудову вимогу
про погашення

заборгованості за кредитним договором.
На його вимоги що до погашення боргу
відповідачка не реагувала, а
повідомила, що кредит мав сплачувати її
чоловік. У звязку з непогашенням боргу
у грудні 2012 року банк звернувся з
позовом до суду про стягнення з нього
та поручителя заборгованості за
кредитним договором в сумі 113086,69
гривень та судового збору в сумі 1130,87
гривень. На його вимогу, що до надання
коштів на погашення боргу за кредитним
договором відповідачка не реагувала,
але обіцяла погасити борг. Під час
розгляду справи в суді представником
банку йому було запропоновано погасити
наявну заборгованість в процесі
розгляду справи а банком буде
відкликано позов. За відсутності у
нього коштів він вимушений був
позичити кошти під відсотки та
погасити борг по лютий 2014 року включно
а також судові витрати.

Ухвалою Виноградівського
районного суду від 12.02.2014 року у справі
№ 299/30/14ц за заявою позивача прийнято
відмову від позову та залишено позов
без розгляду. Ухвала про залишення
позову без розгляду вступила в законну
силу. В лютому 2014 року він повідомив
відповідача про відмову в
односторонньому порядку від умов
попереднього договору та вимагав
виселення з квартири про що направив їй
вимогу від 14.02.2014 року, яку відповідачем
проігноровано. У березні 2014 року було
направлено повторну вимогу про
звільнення належної йому квартири
АДРЕСА_1 в м. Виноградів Закарпатської
області, яка також залишена по за
увагою. Після отримання останньої
вимоги між ними також велись
переговори понесених витрат по
погашенню кредиту, судових витрат та
інших понесених витрат по сплаті
відсотків на запозичені кошти, а також
оплату послуг юриста., однак сплатити
визначену суму відповідач
відмовилась, мотивуючи відсутністю
коштів.

Відповідач ОСОБА_2 звернулась до
суду з зустрічним позовом до ОСОБА_5,
третя особа яка не заявляє самостійних
вимог ПАТ "Дельта Банк" про про
внесення змін до попереднього договору
купівлі продажу.

Свої вимоги мотивувала тим, що
23.11.2007 року між ТОВ "Український
промисловий банк" та ОСОБА_5 було
укладено кредитний договір № 416/ФКВ-07
відповідно до якого банк надав
позичальнику кредит в розмірі 24700
доларів США на строк до 22.11.2032 року з
цільовим призначенням для придбання
житла. Про умови кредитного договору
вона дізналась при отриманні
матеріалів позову 07.04.2014 року. Про
необхідні до сплати суми щомісячних
платежів їй відомо не було і їх їй
потрібно було узгоджувати щомісячно з
відповідачем. З отриманого з
матеріалами позову кредитного
договору вона дізналась про те, що
щомісячно вона повинна сплачувати не
менш як 82,34 доларів США. А також
дізналась про передачу активів з ТОВ
"Укрпромбанк" до ПАТ "Дельта Банк".

13.01.2011 року між нею та
відповідачем ОСОБА_5 було укладено
попередній договір купівлі продажу
двокімнатної квартири АДРЕСА_1 в м.
Виноградів, який було посвідчено
приватним нотаріусом Виноградівського
районного нотаріального округу ОСОБА_8
за реєстром № 288. Однією з умов даного
договору була згода на сплату нею за
відповідача щомісячних платежів за
кредитним договором № 416/ФКВ-07 від
23.11.2007 року, а також всіх інших платежів
що виникають з даного договору. Вона
зазначає, що умовами договору
передбачено, що сума платежу за
попереднім договором буде щомісячно
збільшуватись при щомісячній сплаті
згідно кредитного договору. Також
зазначає, що відповідно до
попереднього договору купівлі продажу,
укладеного між нею та відповідачем, а
саме п. 6 визначено, що обов'язковими
умовами укладання основного договору є
щомісячна своєчасна сплата відсотків
по кредиту, страхування майна та сплата
штрафів, пені та санкцій що виникають
при виконанні договору.

Виходячи з того, що на момент
укладання попереднього договору
купівлі - продажу обов'язки кредитора
перейшли до ПАТ "дельта Банк" то вважає
за необхідне замінити в договорі
кредитора з ТОВ "Український
промисловий банк" на ПАТ "Дельта Банк".

Представник позивача ОСОБА_1 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав та просив такі задовольнити,
а зустрічні позовні вимоги залишити
без задоволення. В обґрунтування
позову він пояснив, що між його
довірителем та відповідачкою 13.01.2011
року було укладено попередній договір
купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 в м.
Виноградів, відповідно до якого він
зобов'язався при повній сплаті по
кредитному договору № 416/ФКВ-07 від
23.11.2007 року

підписати основний договір купівлі
продажу даної квартири, в ОСОБА_2
зобов'язалась належно сплачувати
щомісячні платежі відповідно до даного
кредитного договору та всі інші
платежі, а саме пеню, штрафи та санкції,
пов'язані з виконанням кредитного
договору.

Умови договору, що до передачі
відповідачці квартири для проживання
він виконав та передав їй квартиру, де
вона проживає і на даний час. Однак
відповідачкою умови договору не
виконуються, щомісячна сплата по
кредитному договору не здійснюється у
звязку з чим банк вже двічі позивався
до суду про стягнення з нього
заборгованості по кредитному договору.
В січні 2014 року для уникнення
можливості звернення стягнення на
предмет іпотеки, так як погасити весь
бог він не в змозі, він здійснив сплату
наявної на момент розгляду справи в
суді суми боргу та судові витрати та
позов залишено судом за заявою
кредитора без розгляду. Також пояснив,
що ними неодноразово здійснювались
переговори з відповідачкою що до
належного проведення оплати платежів
за кредитним договором та повернення
йому витрат по сплаті заборгованості,
судового збору та витрат на юридичну
допомогу, однак такі залишались по за
її увагою з мотивуванням відсутності
коштів. Також відповідачці було
письмово повідомлено про розірвання
умов попереднього договору купівлі
продажу в односторонньому порядку у
звязку з невиконанням нею умов
договору, однак такі також залишились
по за її увагою. Оскільки відповідачка
відмовилась виконувати вимогу про
розірвання договору та звільнення
квартири позивач вимушений був
звернутись до суду. Під час розгляду
даної справи у серпні 2014 року банк
повторно звертається до суду з
позовними вимогами про стягнення
заборгованості з нього за кредитним
договором в сумі 149519,35 гривень та
судового збору в сумі 1495,19 гривень.
Таким чином позивач дізнався, що після
сплати ним заборгованості
відповідачка продовжує не виконувати
умови договору. Погасити прострочену
заборгованість позивач не міг, а
відповідачка з метою уникнення
можливості продажі квартири банком
оплатила прострочену заборгованість.
Одночасно представник позивача
пояснив, що перед підписанням
попереднього договору купівлі продажу
відповідачка знала про необхідність
сплати по кредиту та сплачувала суми
саме на рахунки ПАТ "Дельта Банку".
Договір нею підписано власноручно без
будь якого впливу.

Що до зустрічного позову
представник позивача пояснив, що він не
може підлягати до задоволення якщо
судом буде прийнято рішення що до
задоволення первісного позову

Відповідач ОСОБА_2 та її
представник ОСОБА_3 в судовому
засіданні позовні вимоги не визнали,
просили залишити їх без задоволення, а
зустрічний позов задовольнити.

Під час розгляду справи ОСОБА_2
подала до суду письмові заперечення що
до позову та зазначила, що позивачем не
наведеного жодних законних підстав для
визнання попереднього договору
купівлі продажу розірваним як і не
наведено належними та допустимими
доказами що з його сторони на її адресу
надходили вимоги що до надання йому
коштів на погашення кредиту та не
надано доказів що до ігнорування нею
цих вимог а також надання обіцянок
погашення боргу. Також зазначає нею
дійсно взято на себе зобов'язання по
сплаті щомісячних платежів за
кредитним договором № 416/ФКВ-07 від
23.11.2007 року, однак жодних конкретних сум
щомісячних платежів їй відомо не було і
такі вона погоджувала з позивачем
після підписання попереднього
договору купівлі продажу квартири.
Саме після підписання договору вона
дізналась що кошти необхідно
сплачувати в ПАТ "Дельта Банк".
Починаючи з лютого 2011 року по серпень
2014 року нею сплачено по кредиту 16644
долари США тому жодних підстав вважати
що вона ухилялась від сплати по кредиту
не має. На пропозиції, що до сплати нею
по кредиту позивач не реагував та
письмову пропозицію залишив по за
увагою, а на момент подачі заперечення
на позов заборгованості по кредиту не
має. Також відповідач посилається на
вимоги ст. 116 та 157 Житлового кодексу
України і зазначає що підстав для її
виселення з квартири не має.

Крім того в судовому засіданні
відповідачка ОСОБА_2 та її представник
ОСОБА_3 пояснили що ухилення від
виконання обов'язків що до сплати по
кредиту у відповідачки не було, вона не
знала про необхідні до сплати суми
щомісячних платежів. Також пояснила, що
нею вкладено значні кошти в ремонт
квартири, а позивач умисно придумав
дану схему для того щоб її ошукати.

Представник третьої особи ПАТ
"Дельта Банк" Гошовська К.Г в судовому
засіданні пояснила що кредитний
договір на сплату по кредиту укладався
між кредитором та ОСОБА_5 тому
претензії що до сплати боргу на
законних підставах ставляться до
ОСОБА_5 Крім того вона пояснила, що для
можливості отримання інформації що до
кредиту відповідачці ОСОБА_2 необхідно
як мінімум довіреність від ОСОБА_5

Суд констатує, що встановлені
фактичні обставини справи,
врегульовані нормами Конституції
України та Цивільного кодексу України .

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи, повно з'ясувавши всі фактичні
обставини на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до висновку що позовні
вимоги підлягають до задоволення, а
зустрічні позовні вимоги не підлягають
до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 57 ЦПК
України доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Згідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

В судовому засіданні належними
доказами встановлено, що право
власності на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_5
підтверджується договором купівлі
продажу від 22.11.2007 року укладеного між
ним та ОСОБА_6.

13.01.2011 року між сторонами було
укладено попередній договір купівлі
продажу квартири, відповідно до якого
позивач зобов'язався не пізніше 01.12.2032
року продати відповідачці належну
йому на праві власності квартиру
АДРЕСА_1 та підписати основний договір
купівлі продажу, а відповідачка
зобов'язалась виконувати в повному
обсязі кредитні зобов'язання за
кредитним договором № 416/ФКВ-07 від
23.11.2007 року згідно якого позивач
отримав цільовий кредит для придбання
житла у ТОВ "Український промисловий
банк" в розмірі 24700 доларів США на строк
до 22.11.2032 року. Умовами забезпечення
виконання ним зобов'язань за кредитним
договором є іпотека вищеназваної
квартири. 30 червня 2010 року у зв'язку з
ліквідацією кредитора між ТОВ
"Український промисловий банк" та ПАТ
"Дельта Банк" за згодою Національного
банку України було укладено договір
про передачу активів та кредитних
зобов'язань. Таким чином кредитором по
даному кредитному договору став ПАТ
"Дельта Банк".

Відповідно до п. 3 попереднього
договору купівлі продажу від 13.01.2011
року на підтвердження дійсних намірів
про наступне укладення основного
договору відповідачка передала, а
позивач отримав гроші в розмірі 3980
гривень, що на момент укладання
договору становило 500 доларів США., а
пунктом 4 сторони обумовили, що дана
сума розцінюється ними як аванс в
рахунок наступного основного договору.

Таким чином сторони з моменту
підписання приступили до його
виконання та бажали настання юридичних
наслідків визначених договором.

Згідно п. 5 даного договору
сторони домовились що сума авансу,
визначеного в п. 3 цього договору буде
збільшуватись щомісячно починаючи з
13.01.2011 року на гривневий еквівалент
суми щомісячного платежу згідно до
кредитного договору № 416/ФКВ-07 від
23.11.2007 року з усіма можливими змінами та
доповненнями укладеного ОСОБА_5 з ТОВ
"Український промисловий банк".

Пунктом 6 попереднього договору
купівлі продажу визначено обов'язкові
умови для укладання основного
договору, а саме щомісячна, з моменту
підписання попереднього договору
купівлі продажу, своєчасна сплата
відповідачкою відсотків, страхування
майна з нульовою франшизою, сплату
штрафів, пені, санкцій що випливають з
виконання зобов'язань за кредитним
договором.

Вимогами п. 7 попереднього договору
купівлі продажу, підписаного
сторонами, передбачено, що у разі
несплати відповідачкою повного
щомісячного платежу протягом двох
місяців по кредитному договору,
порушення інших умов вказаних в 6 цього
договору Сторона 1 договору, тобто
позивач за первісним позовом вправі в
односторонньому порядку відмовитись
від умов попереднього договору без
повернення суми авансу Стороні 2 , тобто
відповідачу. Крім того Сторона 2
зобов'язана сплатити Стороні 1 за
неналежне виконання зобов'язань за
попереднім договором штраф у розмірі 100
відсотків авансу, про отримання якого
Сторона 1 надає розписку.

Відповідно до абзацу 3 п. 10
попереднього договору всі
вищенаведені умови є обов'язковими до
виконання і у разі заміни кредитора чи
боржника у зобов'язанні.

Пунктом 11 попереднього договору
сторони підтвердили факт однакового
розуміння значення і умов договору та
його правові наслідки, усвідомлюють
значення своїх дій і можуть керувати
ними, договір спрямований на реальне
настання правових наслідків які
обумовлені ним, волевиявлення є
вільним і відповідає внутрішній волі,
договір не має характеру фіктивного та
удаваного правочину, ціна договору
відповідає дійсним намірам сторін та
інше.

Пунктом 12 даного договору
підтверджується той факт, що позивач
повідомив відповідача про те, що
квартира знаходиться в іпотеці згідно
іпотечного договору.

Вимогами ст. 60 ч. 1 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Суд приймає до уваги та вважає
належними доказами як невиконання умов
договору відповідачкою ухвали
Виноградівського районного суду від
12.02.21014 року у справі № 299/30/14ц та від
06.10.2014 року у справі № 299/2861/14ц про
залишення позовів ПАТ "Дельта Банк" до
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
кредитним договором про залишення
позову без розгляду на підставі ст. 61
ЦПК України .

Відповідно до вимог ст. 57 ЦПК
України доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Стаття 41 Конституції України
гарантує право володіти і
користуватися своєю власністю, а також
вказує на те, що право приватної
власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України,
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Стаття 379 ЦК вказує, що житлом
фізичної особи є житловий будинок,
квартира, інше приміщення, призначені
та придатні для постійного проживання
в них.

Глава 28 ЦК визначає житло об'єктом
права приватної власності.

Частиною 1 ст. 319 ЦК, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК, власник майна має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 статті 626 ЦК України
визначено, що договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Стаття 629 ЦК України зазначає що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Частиною 1 ст. 635 ЦК України
передбачено що попереднім є договір,
сторони якого зобов'язуються протягом
певного строку або у певний термін
укласти основний договір у
майбутньому на умовах, встановлених
попереднім договором. Попередній
договір укладається у формі,
встановленій для основного договору.

Статтею 638 ЦК України визначено що
договір є укладеним якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 651 ЦК
України зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Частиною 2 передбачено, що
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених

договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Частиною третьою вищеназваної
статті визначено, що у разі
односторонньої відмови від договору у
повному обсязі або частково, якщо право
на таку відмову встановлено договором
або законом, договір є відповідно
розірваним або зміненим.

Таким чином суд приймає доводи
позивача про неналежне виконання умов
попереднього договору купівлі продажу
відповідачкою вивчивши та дослідивши в
сукупності всі докази.

Суд критично відноситься до
показів відповідачки про те, що вона не
знала про заміну кредитора, так як на
слідуючий місяць після підписання
попереднього договору 14.02.2011 року нею
було сплачено на рахунки ПАТ "Дельта
Банк" 460 доларів США відповідно до
квитанції № 7830736.

Суд бере до ували також обставини,
викладені в запереченні що до позову
відповідачкою, де нею визнається факт
взяття на себе обов'язків по сплаті
щомісячних платежів за кредитним
договором.

Що стосується зустрічного позову
то суд вважає, що прийнявши рішення про
визнання попереднього договору
купівлі продажу розірваним внесення до
нього будь яких змін є недоцільним.

Керуючись ст.ст. 10,31,60,169,212-215 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити.

Визнати попередній договір
купівлі продажу, укладений 13.01.2011 року
між ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканцем
АДРЕСА_2 Закарпатської області та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована
в АДРЕСА_3 розірваним.

Усунути перешкоди у здійсненні
права власності на нерухоме майно
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканцем АДРЕСА_2
Закарпатської області шляхом
виселення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка
зареєстрована в АДРЕСА_3 з квартири
АДРЕСА_1 в м. Виноградів Закарпатської
області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_5 судові витрати в розмірі 243,6
гривень сплаченого судового збору.

В задоволенні зустрічного позову
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

ГоловуючийТ. Ю. Левко