№2/756/5321/14
У Х В А Л А

20 листопада 2014 року
Оболонський районний суд м.
Києва в складі

головуючого судді -
Шевчука А.В.

при секретарі -
Добровановій О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві в залі суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2,
треті особи: Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Будівельно-інвестиційна компанія
«Інтербудінвест», Українська
спеціальна науково-реставраційна
проектно-будівельно виробнича
корпорація «Укрреставрація», Приватне
акціонерне товариство «Міжнародна
інвестиційна компанія
«Інтерінвестсервіс», ОСОБА_3 про
визнання незаконним рішення та
визнання недійсним свідоцтва про право
власності,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із даним позовом в порядку
цивільного судочинства до
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2,
треті особи: ТОВ
«Будівельно-інвестиційна компанія
«Інтербудінвест», Українська
спеціальна науково-реставраційна
проектно-будівельно виробнича
корпорація «Укрреставрація», ПАТ
«Міжнародна інвестиційна компанія
«Інтерінвестсервіс», ОСОБА_3 у якому
просила визнати незаконним та
скасувати рішення державного
реєстратора Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень №11223797 від 26.02.2014 року та
визнати недійсним свідоцтво про право
власності на квартиру АДРЕСА_1 серії
САК №871905, яке видано 26.02.2014 року
Реєстраційною службою Головного
управління юстиції у м. Києві на ім»я
ОСОБА_2.

В судовому засіданні обговорено заяву
представника ОСОБА_2 про закриття
провадження у цивільній справі з
огляду на те, що дана справа із
вказаними вимогами не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

В обґрунтування клопотання
представником ОСОБА_2 вказано, що
Реєстраційна служба Головного
управління юстиції у м. Києві при
державній реєстрації права власності
здійснює владні управлінські функції в
розумінні п.7 ч.1 ст. 3 КАС України і є
суб»єктом владних повноважень. Дії ж
державного реєстратора щодо видачі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках встановлених
ст. 18 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» є різновидом
рішення суб»єкта владних повноважень.

Таким чином, за твердженням
представника ОСОБА_2 даний спір є
справою адміністративної юрисдикції.

Представник позивача та ОСОБА_3
заперечили проти поданого клопотання.

Дослідивши матеріали цивільної справи,
суд вважає, що провадження в даній
справі підлягає закриттю у зв'язку з
наступним.

Згідно ст. 182 ЦК України, право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації. При
цьому, державна реєстрація прав на
нерухомість і правочинів щодо
нерухомості є публічною, здійснюється
відповідним органом, який зобов»язаний
надавати інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку,
встановленому законом.

У відповідності до ст. 15 ЦПК України
суди розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також із
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Ч. 1 ст. 17 КАС України передбачено, що
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв»язку з здійсненням
суб»єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а ч.2 зазначеної
статті вказує, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема спори
фізичних чи юридичних осіб із
суб»єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень, дій чи
бездіяльності.

У відповідності до п.7 ч. 1 ст. 3 КАС
України суб»єкт владних повноважень -
орган державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа або інший суб»єкт, який
здійснює владні управлінські функції
на основі законодавства, в тому числі
на виконання делегованих повноважень

Згідно ст. 9 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
Державний реєстратор є державним
службовцем, крім випадку, коли
реєстратором є нотаріус як спеціальний
суб»єкт.

Частиною 2 цієї статті визначено, що
Державний реєстратор, як службова
особа, здійснює свої адміністративні
владно-розпорядчі функції, крім іншого,
у наступний спосіб:

- встановлює відповідність
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства, а також
відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями:

- приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, про
відмову в державній реєстрації, про її
зупинення, внесення змін до Державного
реєстру прав;

- видає свідоцтво про право
власності на нерухоме майно у
випадках, встановлених ст. 18 цього
Закону.

Ст. 15 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» передбачає
порядок державної реєстрації прав та
їх обтяжень, одним із пунктів якої є
видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених ст. 18 цього Закону.

Кожна вищевказана дія державного
реєстратора або відмова у проведенні
такої дії є різновидом рішення
суб»акта владних повноважень -
державного реєстратора, в тому числі
видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно.

Підтвердженням цього є ст. 18 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» згідно ч. 2 якої свідоцтво про
право власності на нерухоме майно
підписується державним реєстратором і
засвідчується печаткою.

З огляду на зазначене, Реєстраційна
служба Головного управління юстиції у
м. Києві при державній реєстрації права
власності та видачі свідоцтва про
право власності здійснює владні
управлінські функції в розумінні п.7 ч.1
ст. 3 КАС України і є суб»єктом владних
повноважень.

Таким чином, вимоги про визнання
незаконним та скасування рішення
державного реєстратора Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень, а також оскарження
свідоцтва про право власності у даному
випадку мають розглядатися
адміністративним судом в порядку
визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України,
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі, якщо справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Таким чином, суд приходить до висновку,
про необхідність закриття провадження
у справі, оскільки дана справа не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Керуючись ст. 182 ЦК України, ст. 15, п. 1 ч. 1
ст. 205 ЦПК України, ст.ст. 3, 17 КАС України,
Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», суд -

у х в а л и в :

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1
до Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2,
треті особи: Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Будівельно-інвестиційна компанія
«Інтербудінвест», Українська
спеціальна науково-реставраційна
проектно-будівельно виробнича
корпорація «Укрреставрація», Приватне
акціонерне товариство «Міжнародна
інвестиційна компанія
«Інтерінвестсервіс», ОСОБА_3 про
визнання незаконним рішення та
визнання недійсним свідоцтва про право
власності - закрити.

Роз'яснити, що підсудність розгляду
даної справи як публічно-правового
спору відноситься до адміністративної
юрисдикції.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду м. Києва через суд першої
інстанції шляхом подання в 5-денний
строк з дня отримання ухвали
апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя
Шевчук А.В.