Справа № 466/7066/14-ц
У Х В А Л А

судового засідання

25 листопада 2014 року Шевченківський
районний суд м. Львова у складі :

головуючого-судді
Луців-Шумської
Н.Л.

секретаря
Дудинської З.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові скаргу ОСОБА_1 на
постанову державного виконавця
Личаківського ВДВС Львівського МУЮ -

в с
т а н о в и в :

ОСОБА_1 03.10.2014р. звернувся в суд зі
скаргою, в якій просить визнати
неправомірною та скасувати постанову
державного виконавця Личаківського
ВДВС Львівського МУЮ від 16.07.2014р. у ВП
№43625940, якою накладено арешт на його
рахунки в ПАТ АКБ «Львів» та ПАТ
«ОСОБА_2 Дніпро».

Скаргу обґрунтовує тим, що цією
постановою накладено арешти на його
рахунки у вказаних банківських
установах, як фізичної особи
підприємця. Рішенням Шевченківського
районного суду м.Львова від 19.11.2013р. у
цивільній справі №2-3/2011 ухвалено
стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 277
782грн. 50коп. компенсації вартості ?
частини спільного майна подружжя.
Відповідно до виданого на підставі
цього рішення суду виконавчого листа
кошти з нього стягаються, як з фізичної
особи. Однак оскаржуваною постановою
накладено арешт на його рахунки як ФОП,
чим порушуються його права суб’єкта
підприємницької діяльності.

В судовому засіданні скаржник та
представник скаржника підтвердили
вказані у скарзі обставини, пояснили,
що близько половини визначених у
судовому рішенні коштів ОСОБА_1 сплатив
ОСОБА_3 Оскаржувана постанова утруднює
його підприємницьку діяльність,
можливість отримання доходів та, в
подальшому виконання судового рішення.
Просять скаргу задовольнити.

В судове засідання представник
оскаржуваної особи не з’явився
повторно. Його неявка не є перешкодою
для розгляду та вирішення скарги.

Суд, оглянувши та перевіривши
матеріали скарги, вважає, що така
підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов’язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Частиною 1 ст.385 ЦПК України
передбачено, що скаргу може бути подано
до суду у десятиденний строк з дня, коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення її прав чи
свобод.

Суд вважає, що цей строк не пропущено,
оскільки ОСОБА_1 копія оскаржуваної
постанови вручена 25.09.2014р., що
стверджується актом державного
виконавця.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Судом встановлено, що рішенням
Шевченківського районного суду
м.Львова від 19.11.2013р. у цивільній справі
№2-3/2011 ухвалено стягнути з ОСОБА_1 в
користь ОСОБА_3 277 782грн. 50коп.
компенсації вартості ? частини
спільного майна подружжя. Рішення суду
набрало законної сили. На його
виконання видано виконавчий лист та
Личаківським ВДВС Львівського МУЮ
відкрито виконавче провадження №43625940.
Постановою державного виконавця
Личаківського ВДВС Львівського МУЮ від
16.07.2014р. у ВП №43625940 накладено арешт на
кошти ОСОБА_1 в ПАТ АКБ «Львів» та ПАТ
«ОСОБА_2 Дніпро».

З довідок ПАТ АКБ «Львів» та ПАТ
«ОСОБА_2 Дніпро» вбачається, у цих
установах відкрито поточні рахунки
ОСОБА_1 як ФОП.

ОСОБА_1, як фізична особа, має відкритий
картковий рахунок у ПАТ «ОСОБА_2
Дніпро», залишок коштів на якому
становить 1грн.11коп.

Суд вважає, що оскаржувана постанова
державного виконавця суперечить
нормам ст.ст.51,96 ЦК України згідно яких
учасник (засновник) юридичної особи не
відповідає за зобов’язаннями
юридичної особи, а юридична особа не
відповідає за зобов’язаннями її
учасника. Відтак суб’єкт
підприємницької діяльності (ФОП)
ОСОБА_1 не відповідає за
зобов’язаннями фізичної особи ОСОБА_1

Ця постанова порушує права ОСОБА_1, як
суб’єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 387 ЦПК України
за результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. У разі
встановлення обгрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Оцінюючи зібрані докази суд вважає
скаргу обґрунтованою, такою, що
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209,210,386,387 ЦПК України,
Законом України «Про виконавче
провадження» суд, -

У
Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати
постанову державного виконавця
Личаківського ВДВС Львівського МУЮ від
16.07.2014р. у ВП №43625940 про накладення
арешту на кошти, що містяться на всіх
рахунках в ПАТ АКБ «Львів» та ПАТ
«ОСОБА_2 Дніпро» та належать боржнику
ОСОБА_1 в межах суми 181360,83грн.

Ухвала суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Шевченківський районний суд м.Львова
шляхом подання апеляційної скарги
протягом п’яти днів з дня проголошення
ухвали.

Суддя:

ОСОБА_4