Справа № 346/3324/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року
м. Коломия

Коломийський міськрайонний
суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді
Калинюка О.П.

з участю: секретаря
Томин О.А.

представника позивача
адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань в м.
Коломиї цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до товариства з обмеженою
відповідальністю "Галичанка" про
визнання договору позики недійсним,-

В С Т
А Н О В И В:

22.09.2014 року позивач звернувся з
даним позовом до суду, обґрунтовуючи
позовні вимоги тим, що 06.12.2012 року
він написав розписку, в якій
зобов'язався повернути до 01.02.2013 року
замість своєї матері ОСОБА_3
відповідачу борг в сумі 16 202 грн.
Позивач стверджує, що зазначену
розписку він написав лише з метою
одержання трудової книжки своєї
матері, яка з 10.05.2003 року по 31.03.2011 року
працювала завідуючою секції "Бакалія" у
ТзОВ "Галичанка" (звільнена за згодою
сторін). В 2012 році матері позивача
виповнилось 55 років та виникла
необхідність оформити пенсію. Кошти
матері позивача були особливо
потрібні - на лікування, оскільки вона
хворіла гострою лейкемією та
проходила курс хіміотерапії. Вкінці
2012 року ОСОБА_3 постійно перебувала в
лікарні в край важкому стані. Тому
позивач звернувся до відповідача за її
трудовою книжкою, яку адміністрація
відповідача йому видала лише взамін
вищевказаної розписки. Крім того,
позивач фактично не отримував
вказаних в цій розписці коштів. Отже,
при укладенні вказаного договору
позики ні позивач, ні відповідач не
намагалися досягнути реального
настання правових наслідків, які
настають при дійсному укладенні
такого договору,- отримання та
повернення переданих в позику коштів.
Крім того, оспорюваний договір позики
укладений під впливом тяжкої для
позивача обставини і на вкрай
невигідних умовах, оскільки він
вимушений був написати зазначену
розписку з метою отримання трудової
книжки його матері та подальшого
отримання нею пенсійних виплат,
необхідних для її лікування. Тому
позивач просить визнати
вищезазначений договір позики
недійсним та стягнути з відповідача
судові витрати.

Представник позивача адвокат
ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав з підстав, вказаних в
позовній заяві, та просить їх
задовольнити. В минулих судових
засіданнях позивач ОСОБА_2 вказані
вимоги теж підтримував із зазначених
підстав.

Представник відповідача Тропець
В.В. в судове засідання не з'явився,
11.11.2014 року подав до суду письмову
заяву, в якій просить справу розглядати
без його участі та в задоволенні
позову відмовити. В минулих судових
засіданнях вказаний представник проти
задоволення позову заперечував,
вважаючи, що позивач свідомо та
добровільно в присутності свідків
зобов'язався повернути борг за свою
матір і жодних підстав для скасування
оспорюваного

договору позики не існує. При цьому
Тропець В.В. не заперечив того, що
особисто позивач ОСОБА_2 будь-яких
коштів за вказаною розпискою від
відповідача не отримував.

Суд, заслухавши пояснення сторін
та їх представників, свідків, вивчивши
матеріали справи, приходить до
наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3
видала ТзОВ "Галичанка" письмову
розписку, в якій зобов'язалась
повернути вартість залишку товару
у вказаній в цій розписці сумі (дата
в розписці не вказана (а.с.29)).

Судом також встановлено, що 06.12.2012
року позивач ОСОБА_2 написав
власноручно розписку, в якій вказав,
що згідно з розпискою ОСОБА_3 від 06.12.2012
року борг в сумі 16 202 грн.
зобов'язується повернути до 01.02.2013
року. В розписці позивача також
зазначено, що він виступає в якості
гаранта за свою маму ОСОБА_3 На цій
розписці наявний запис про
одержання позивачем трудової книжки
НОМЕР_1 (а.с.30).

Копією вказаної трудової книжки,
дата заповнення якої - 20.04.1975 року,
стверджується, що ОСОБА_3 працювала
завідуючою секцією «Бакалія» ТзОВ
«Галичанка» та звільнена з роботи за
згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП
України (наказ №6к від 31.03.2011 року (а.с.
41-42)).

Згідно з копіями довідки про
причину смерті від ІНФОРМАЦІЯ_1 та
свідоцтва про смерть від 28.02.2013 року
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в
м.Івано-Франківську. Причина смерті -
гостра лейкемія (а.с.39-40).

В судових засіданнях, в яких був
присутній представник відповідача
Тропець В.В., останній не заперечив
того факту, що позивач не отримував
будь-яких грошових коштів за
оспорюваним догором позики,
оформленим вищевказаною розпискою
від 06.12.2012 року, а написання останньої
було умовою для видачі позивачу
трудової книжки його матері ОСОБА_3
Також Тропець В.В. не заперечив того
факту, що на вказану дату ОСОБА_3
хворіла тяжкою хворобою. Тому
відповідно до правил ч.1 ст.61 ЦПК
України суд вважає дані обставини
встановленими. Про них також ствердили
допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які зазначені як
свідки і в оспорюваній розписці.

Згідно з правилами ч.1 ст.216 ЦК
України недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

Відповідно до правил,
передбачених ч.1 ст.233 ЦК України,
правочин, який вчинено особою під
впливом тяжкої для неї обставини і на
вкрай невигідних умовах, може бути
визнаний судом недійсним незалежно від
того, хто був ініціатором такого
правочину.

Ст.1046 ЦК України передбачено, що
за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з положеннями ст. 1051 ЦК
України позичальник має право оспорити
договір позики на тій підставі, що
грошові кошти або речі насправді не
були одержані ним від позикодавця або
були одержані у меншій кількості, ніж
встановлено договором. Якщо договір
позики має бути укладений у письмовій
формі, рішення суду не може
ґрунтуватися на свідченнях свідків для
підтвердження того, що гроші або речі
насправді не були одержані
позичальником від позикодавця або були
одержані у меншій кількості, ніж
встановлено договором. Це положення не
застосовується до випадків, коли
договір був укладений під впливом
обману, насильства, зловмисної
домовленості представника
позичальника з позикодавцем або під
впливом тяжкої обставини.

П.23 постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 06.11.2009
року "Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" роз'яснено, що
правочин може бути визнаний недійсним
на підставі ст. 233 ЦК України, якщо його
вчинено особою під впливом тяжкої для
неї обставини і на вкрай невигідних
умовах, чим друга сторона правочину
скористалася. Тяжкими обставинами
можуть бути тяжка хвороба особи,
членів її сім'ї чи родичів, смерть
годувальника, загроза втратити житло
чи загроза банкрутства та інші
обставини, для усунення або зменшення
яких необхідно укласти такий правочин.
Особа (фізична чи юридична) має вчиняти
такий правочин добровільно, без
наявності насильства, обману чи
помилки. Особа, яка оскаржує правочин,
має довести, що за відсутності тяжкої
обставини правочин не було б вчинено
взагалі або вчинено не на таких умовах.

На підставі вказаних
законодавчих положень та досліджених
доказів суд приходить до висновку, що
оспорюваний договір позики від 06.12.2012
року укладений під впливом тяжкої
для позивача обставини і на вкрай
невигідних умовах. Тому цей договір
слід визнати недійсним. Отже, позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що позивачем
за звернення до суду з даним позовом
сплачено судовий збір в розмірі 243,60
грн., що стверджується квитанцією від
22.09.2014 року (а.с.34). Вказана сума
відповідно до правил ст.88 ЦПК України
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача в зв'язку із
задоволенням позовних вимог.

На підставі ст.ст.216, 233, 1046, 1051 ЦК
України та, керуючись ст.ст. 213-215, 226, 294, 88
ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Визнати недійсним договір
позики на суму 16 202 гривні, укладений
06.12.2012 року між товариством з обмеженою
відповідальністю "Галичанка" і ОСОБА_2
та оформлений письмовою розпискою
останнього.

Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю "Галичанка"
на користь ОСОБА_2 судовий збір в
розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60
копійок.

Апеляційна скарга на рішення
суду може бути подана до Апеляційного
суду Івано-Франківської області через
Коломийський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення, а особами, які беруть участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні,- протягом 10 днів з дня
отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Повний текст
рішення виготовлено 14 листопада 2014
року.

Суддя
Калинюк О. П.