АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий в 1 інстанції - Миколаєць І.Ю.
Доповідач - Шиманський
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 року колегія суддів
Судової палати в цивільних справах
апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Махлай Л.Д., Левенця Б.Б.

при секретарі - Прохоровій В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського
районного суду міста Києва від 25 липня
2014 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на
дії головного державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві Шемберко О.П. та дії
Відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Святошинського районного суду
міста Києва від 25 липня 2014 року скаргу
ОСОБА_2 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі, з
посиланням на порушення судом норм
процесуального права, ставиться
питання про скасування даної ухвали та
прийняття нової про задоволення
скарги.

Заслухавши доповідь судді,пояснення
представника заявника, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення у зв'язку з
наступним.

З матеріалів справи вбачається, що
28.04.2014 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 видано виконавчий напис
№406 про звернення стягнення на
квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві
власності ОСОБА_2 з метою задоволення
вимог ПАТ «Платинум Банк» в розмірі 808
358,31 грн.

На підставі виконавчого напису № 406,
07.05.2014 року державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві Шемберко О.П. було
відкрито виконавче провадження № 43174841.

В той же день державним виконавцем
винесена постанова про арешт майна
боржника в рамках виконавчого
провадження № 43174841, відповідно до
якого накладено арешт на квартиру
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2

Вищевказані ухвали були направлені
скаржнику 07.05.2014 року.

Звертаючись до суду зі скаргою, ОСОБА_2
зазначала що державним виконавцем при
направленні постанови про відкриття
виконавчого провадження було порушено
вимоги ст. 31 Закону України «Про
виконавче провадження», відповідно до
якої постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення. Таким чином державний
виконавець, що направив постанову про
відкриття виконавчого провадження
простим повідомленням, позбавив
скаржницю права отримати зазначену
постанову вчасно та виконати у
добровільному порядку в передбачений
для добровільного виконання термін. На
підставі викладено просила визнати дії
головного державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві Шемберко О.П. та
Відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві щодо виконання
виконавчого напису - протиправними, а
також скасувати постанови про
відкриття провадження та про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження у виконавчому
провадженні № 43174841.

Відмовляючи в задоволення скарги суд
першої інстанції прийшов до висновків
що одне лише порушення порядку
направлення постанови державного
виконавця без настання негативних для
скаржника наслідків, не може бути
підставою для скасування постанови про
відкриття виконавчого провадження та
зазначив на момент розгляду справи
вимоги постанови про відкриття
виконавчого провадження скаржницею не
виконані.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
вважає його обґрунтованим та таким що
відповідає дійсним обставинам справи.

Суд першої прийшов до правильного
висновку, що направлення державним
виконавцем постанови про відкриття
виконавчого провадження простою
кореспонденцією не призвело до
порушення прав скаржника. Зазнаючи в
скарзі про позбавлення ОСОБА_2
права вчасно та в добровільному
порядку виконати вимоги постанови, суд
першої інстанції вірно зазначив про те,
що скаржницею в добровільному порядку
вимоги постанови державного виконавця
під час розгляду справи виконані не
були, а тому відсутні підстави вважати
що дане право скаржника було порушено.

Крім того, колегія суддів погоджується
з висновками суду першої інстанції що
направлення постанови про відкриття
виконавчого провадження простою
кореспонденцією не тягне з собою
підстав для скасування постанови про
арешт майна боржника.

Окрім цього, як вбачається з матеріалів
справи, 24.06.2014 року було встановлено що
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого документа, за
яким виконання не здійснювалось або
здійснено частково, підлягає
завершенню, а виконавчий документ
поверненню стягувачеві, на підставі п. 9
ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче
провадження», оскільки ЗУ № 4953 від
29.05.2014 року «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», встановлена заборона щодо
звернення стягнення на майно боржника.
Крім того, у нього відсутнє інше майно
чи кошти, що в свою чергу виключає
можливість виконання відповідного
рішення у встановлений ним спосіб.
Керуючись п. 9 ч. 1 ст. 47, ст. 50 ЗУ «Про
виконавче провадження», державний
виконавець постановив що виконавчий
напис № 406, виданий 28.04.2014 року
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
про звернення стягнення на квартиру
квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 з
метою задоволення вимог ПАТ «Платинум
Банк» в розмірі 808385,31 грн., підлягає
поверненню стягувачу.

Таким чином суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку щодо
відмови в задоволенні скарги ОСОБА_2 на
дії головного державного виконавця
ВДВС Святошинського районного
управління юстиції у м. Києві Шемберко
О.П. та дії ВДВС Святошинського
районного управління юстиції у м. Києв

Доводи апеляційної скарги
правильність висновків суду також не
спростовують.

З огляду на викладене, оскаржена у
справі ухвала відповідає нормам
процесуального права, а тому ця ухвала
не може бути скасованою з підстав, що
наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Святошинського районного суду
міста Києва від 25 липня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді