Справа № 638/8545/14-ц
Провадження № 2/638/3996/14
05 вересня 2014 року Дзержинський
районний суд міста Харкова у складі:
Головуючий: суддя Шишкін О.В.
при секретарі: Голуб Ю.О.
Розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Конкорд-1»
про визнання договору на надання
послуг по утриманню будинку та
прибудинкової території недійсним,
Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із
позовом до відповідачів, у якому
просить суд визнати недійсним договір
№ ОФ 2 від 01.02.2011 року, підписаний
позивачем 24.10.2011 року на надання послуг
по утриманню будинку та прибудинкової
Свою заяву позивач обґрунтовує
невідповідністю договору № ОФ 2
вимогам чинного законодавства,
оскільки в договорі не вірно вказано
майно, стосовно якого укладений
договір, нечітко визначені сторони
договору, не підтверджено повноваження
представника або уповноваженої особи
ОСББ «Конкорд-1», маються посилання на
нормативно-правові акти, які втратили
чинність на момент підписання
договору, в договір вписано послуги,
які фактично споживачам не надаються, а
також не погоджені всі істотні умови
У судове засідання сторони не
з'явились, повідомлені завчасно та
належним чином. Представником позивача
подано заяву, у якій він просить суд про
розгляд справи у його відсутності та не
заперечує проти ухвалення заочного
рішення. Про причини неявки
відповідача у судове засідання суд не
повідомлений.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено наступне.

Відповідно ст. 13 Закону України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку», відносини
власників приміщень і управителя
регулюються договором між ними, який
укладається на основі Типового
договору, затвердженого Наказом
Державного комітету України з питань
житлово-комунального господарства № 141
від 27.08.2003 року «Про затвердження
Типового статуту об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку та Типового договору відносин
власників житлових і нежитлових
приміщень та управителя».

Істотними умовами такого договору є:
найменування сторін; предмет договору;
права сторін щодо здійснення
управління житловим комплексом;
обов'язки сторін щодо надання послуг по
експлуатації житлового комплексу та
оплати цих послуг; вичерпний перелік
послуг; вартість кожної послуги та
загальна вартість щомісячного платежу;
порядок контролю та звіту сторін;
наслідки невиконання умов договору;
перелік форс-мажорних обставин; строк
дії договору, умови продовження та
припинення дії договору, дата
укладення договору.

Між сторонами по справі укладено
договір № ОФ 2 від 01.02.2011 року, складений
українською мовою та підписаний
сторонами по справі (п.1 Договору),
відповідно до якого «ОСМД «Конкорд-1»
визначений як Управитель, та «ОСОБА_1»,
визначений як власник приміщення
АДРЕСА_1, визначений Договору,
відповідно до якого Управитель, на
підставі Рішення загальних зборів або
з дозволу Власників, шляхом залучення
на конкурсних засадах фізичних та/чи
юридичних осіб для надання послуг
Власникам приміщень з утримання
неподільним та загальним майном
житлового комплексу, забезпечує
утримання та експлуатацію долі
загального та неподільного майна,
належного Власнику в житловому будинку
за адресою: АДРЕСА_1, а також здійснює
утримання прибудинкової території,
автономної котельної та підземного
гаражу, а Власник сплачує свою частину
в загальному об'ємі обов'язкових
платежів на утримання та експлуатацію
будинку (п.п. 2.1 названого договору).
Таким чином, пунктом 1 та підпунктом 2.1
Договору визначено найменування
сторін та предмет договору.

При цьому, позивач вказує на той факт,
що він за паспортом саме ОСОБА_1. Також
позивачем звернуто увагу на те, що у
договорі вказано найменування
управителя «ОСМД «Конкорд-1» замість
вірного «Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Конкорд-1»,
скорочено - «ОСББ «Конкорд-1». Крім того,
згідно названих пунктів договору,
ОСОБА_1. - власник приміщення АДРЕСА_1,
натомість позивач - власник нежитлових
приміщень 1-го поверху № 6-10 в літ «А-10»
загальною площею 209,1 м2 за адресою
АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 21.12.2006 року.

Права сторін щодо здійснення
управління житловим комплексом
визначені п.3 вказаного договору.

Обов'язки сторін щодо надання послуг по
експлуатації житлового комплексу та
оплати цих послуг визначені п.4
Договору. Стосовно цього пункту,
позивач вказує на п.п. 4.1.2, яким
визначено «Управитель зобов'язується
надавати послуги з утримання будинку
та прибудинкової території згідно з
постановою Кабінету міністрів України
від 22 червня 1998 року № 939…», однак
вказаний нормативно-правовий акт на
момент підписання сторонами договору
був недійсним.

Вичерпний перелік послуг визначений
п.п. 2.4 Договору. В цій частині договору,
позивач вказує на невідповідність
цього переліку вимогам ч.2 ст.26 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», яким визначено, що крім
істотних договір може містити інші
умови за згодою сторін, однак договір
не може містити умов, що вводять
додаткові види оплати послуг, не
передбачені типовими договорами на
надання житлово-комунальних послуг,
затвердженими Кабінетом Міністрів
України, оскільки до переліку включено
послуги з організації служби охорони
будинку та прибудинкової території, а
також утримання та експлікація
автономної котельної. Крім того,
зазначена в цьому переліку послуга
технічного обслуговування систем
протипожежної автоматики, фактично не
надається.

Вартість кожної послуги та загальна
вартість щомісячного платежу
визначається п.5 Договору. Всупереч
вимогам чинного законодавства, в тому
числі невідповідності названого
Типового договору, вказаним пунктом
договору не встановлено, а лише
міститься відсилання до калькуляції
без додаткової ідентифікації
документу. Крім того, в п.п. 5.5. п.5
Договору міститься посилання на п.п. 2.6,
2.7 «цього договору», які фактично
відсутні.

Порядок контролю та звіту сторін та
наслідки невиконання умов договору
визначені п.6 Договору і не суперечить
вимогам чинного законодавства.

Перелік форс-мажорних обставин
визначений п.7 Договору і також не
суперечить вимогам чинного
законодавства. Те ж стосується і п.8
Договору, яким визначено строк дії
договору, умови продовження та
припинення дії договору, проте дата
укладення договору цим пунктом не
визначена.

Таким чином, визначення договору як
такого, у якому погоджені всі істотні
умови, суд не вбачає можливим.

Відповідно до ст.6 Цивільного кодексу
України, сторони мають право укласти
договір, який не передбачений актами
цивільного законодавства, але
відповідає загальним засадам
цивільного законодавства, у якому
мають право врегулювати у договорі,
який передбачений актами цивільного
законодавства, свої відносини, які не
врегульовані цими актами. При цьому
сторони в договорі можуть відступити
від положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд, коли це
прямо не заборонено законом , а також у
разі, якщо обов'язковість для сторін
положень актів цивільного
законодавства випливає з їх змісту або
із суті відносин між сторонами.

Статтею 202 ЦК України правочини
визначено дію особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Правочини
можуть бути односторонніми та дво- чи
багатосторонніми (договори).

Зміст правочину, відповідно до ч.1 ст. 203
ЦК, не може суперечити цьому Кодексу,
іншим актам цивільного законодавства,
а також інтересам держави і
суспільства, його моральним засадам та
має бути спрямований на реальне
настання правових наслідків, що
обумовлені ним.

Обов'язковість письмової форми
договору на надання послуг ОСББ та
власником приміщень обумовлена п.2 ч.1
ст.208 ЦК України.

Свобода договору, закріплена у ст. ст. 6,
627 ЦК України, яка полягає у тому, що
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору, не є
безмежною.

У разі якщо актом цивільного
законодавства передбачена
обов'язковість положень цього акту для
сторін договору, сторони не вправі
відступити від їх положень (ч. 3 ст. 6 ЦК
України). Зокрема, ст. ст. 19, 20 Закону
України від 24 червня 2004 р. № 1875-IV "Про
житлово-комунальні послуги"
передбачають обов'язок споживача
житлово-комунальних послуг укласти
письмовий договір з виконавцем послуг
на основі типового договору.

За змістом ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України,
ст. ст. 19 - 21 цього Закону, постанови
Кабінету Міністрів України від 20
травня 2009 р. № 529 "Про затвердження
типового договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій" умови
типового договору, що набули юридично
обов'язкового значення в силу актів
цивільного законодавства, є
обов'язковими для сторін договору, які
не мають права відступити від їх
положень і врегулювати свої відносини
на власний розсуд.

У зв'язку з цим укладення договору на
надання житлово-комунальних послуг є
обов'язком споживача за умови, якщо
запропонований виконавцем послуг
договір відповідає типовому договору.

Договором ч.1 ст. 626 ЦК України визначено
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Договір є укладеним, відповідно до ч.1
ст.638 ЦК України, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору, при цьому, є умови
про предмет договору, умови, що
визначені законом як істотні або є
необхідними для договорів даного виду,
а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Підставою недійсності правочину,
відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Оскільки наведені обставини не
свідчать про досягнення сторонами
згоди з усіх істотних умов договору,
визначених законом, а деякі його пункти
- прямо суперечать законодавству, суд
вважає необхідним визнати його
недійсним.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
10,11, 15,60, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати договір № ОФ 2 від 01.02.2011 року,
підписаний позивачем 24.10.2011 року, на
надання послуг по утриманню будинку та
прибудинкової території недійсним.

Стягнути з Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Конкорд-1»
на користь ОСОБА_1 сплачений судовий
збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн.
60 коп.

Рішення може бути оскаржено протягом 10
діб з моменту його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Головуючий: суддя