АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий в 1-й інстанції - Вовк С.В.
Доповідач-Чобіток А.О.
06 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:
головуючого -Чобіток А.О.
суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.
при секретарі - Басюк Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за апеляційною
скаргою Приватного акціонерного
товариства Вищий навчальний заклад
Київський славістичний університет на
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 27 серпня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_2 до Приватного
акціонерного товариства Вищий
навчальний заклад Київський
славістичний університет,треті особи:
ОСОБА_3,Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
про стягнення збитків та за зустрічним
позовом Приватного акціонерного
товариства Вищий навчальний заклад
Київський славістичний університет до
ОСОБА_2, Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
про стягнення заборгованості,-

в с т
а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_2
пред»явила вказаний позов до Закритого
акціонерного товариства Вищий
навчальний заклад Київський
славістичний університет зараз
Приватне акціонерне товариство Вищий
навчальний заклад Київський
славістичний університет та
зазначала,що 28.02.2013 року між нею та
відповідачем було укладено договір
купівлі-продажу нежилих приміщень
загальною площею 448 кв.м ,розташованих
за адресою: АДРЕСА_1.В день підписання
договору нею було сплачено 1 700 000 грн.,а
решту 950 000 грн. відповідно до умов
договору вона повинна була сплатити до
визначеного сторонами графіку.

01.03.2013 року між нею та відповідачем
було укладено також договір іпотеки
вказаних нежилих приміщень в
забезпечення виконання нею
зобов»язання щодо сплати 950 000 грн.,яким
передбачено в разі сплати нею всієї
суми обумовленої договором
купівлі-продажу нежитлових приміщень
від 28.02.2013 року сторони повинні укласти
договір про припинення договору
іпотеки протягом 3-х днів.

20.01.2014 року нею було виконано
зобов»язання щодо повної оплати
придбаних нею нежитлових приміщень.

11.04.2014 року між нею та ОСОБА_3 було
укладено попередній договір
купівлі-продажу нежилих приміщень
загальною площею 448 кв.м ,розташованих
за адресою: АДРЕСА_1 і на виконання п.п.2.2
цього договору ОСОБА_3сплатив їй 2 450 974,50
грн.

Пунктом 6.1 попереднього договору
передбачено укладання та нотаріальне
посвідчення основного договору після
припинення іпотеки за договором
іпотеки укладеного між сторонами та
виключення нежилих приміщень з Реєстру
запису про обтяження та іпотеку
нежилих приміщень,не пізніше 25 квітня
2014 року.

Посилаючись на те,що основний договір
купівлі-продажу нежилих приміщень з
ОСОБА_3 у передбачений попереднім
договором строк не був укладений з вини
відповідача,позивач просила стягнути з
відповідача збитки у розмірі 2 450 974,50
грн.,які вона була вимушена оплатити
ОСОБА_3 як штраф,передбачений п.5.3
попереднього договору,а також
витрати,які вона понесла в зв»язку з
оплатою державного мита у розмірі 24 509,75
грн. та витрати на проведення оцінки
нежилих приміщень в сумі 13 900 грн.
понесених для укладання попереднього
договору.

Обґрунтовувала вину відповідача тим,що
відповідач після оплати нею всієї суми
за придбані нежилі приміщення протягом
3-х днів не уклав з нею договір про
припинення договору іпотеки,тобто не
виконав своїх обов»язків за цим
договором,що унеможливило виключення
цих приміщень з реєстру запису про
обтяження та іпотеку.

Не погодившись з вимогами
ОСОБА_2,Приватне акціонерне товариство
Вищий навчальний заклад Київський
славістичний університет пред»явив
зустрічний позов до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,в якому
просив стягнути з відповідача 27 000 грн.
штрафу за порушення строків оплати сум
визначених графіком у договорі
купівлі-продажу від 28.02.2013 року.

Пояснював свої дії стосовно не
укладення договору про припинення
договору іпотеки нежитлових приміщень
відмовою позивача повернути речі,які
знаходилися в цих нежилих приміщеннях
та не сплатою нею зазначеного штрафу.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 27 серпня 2014 року первісний
позов задоволено та відмовлено в
задоволенні зустрічного позову.

В апеляційній скарзі Приватне
акціонерне товариство Вищий
навчальний заклад Київський
славістичний університет просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2
та задовольнити зустрічний позов.

Зазначає, що суд безпідставно не
врахував при вирішенні даної справи
прострочення ОСОБА_2 платежів при
здійсненні розрахунків відповідно до
графіку у договорі купівлі-продажу від
28.02.2013 року, а також наявності
заборгованості, яка станом на 23 грудня
2013 року становила 79 000 грн. і була нею
оплачена лише 21.01.2014 року.

Крім того, у товариства були претензії
до ОСОБА_2 стосовно повернення речей
належних товариству, які вона
відмовилася повернути.

Крім того, укладаючи попередній
договір з ОСОБА_3,ОСОБА_2 знала про те, що
заборона на відчуження нежилих
приміщень знята не була, тобто вона
свідомо укладала договір, який
виконати не могла.

Вислухавши доповідь судді,пояснення
осіб,що з»явилися в судове
засідання,обговоривши доводи
апеляційної скарги,обставини
справи,колегія суддів приходить до
наступного.

Встановлено, що 28.02.2013 року між Закритим
акціонерним товариством Вищий
навчальний заклад Київський
славістичний університет та ОСОБА_2
було укладено договір купівлі-продажу
нежилих приміщень загальною площею 448
кв. м ,розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

За умовами зазначеного договору ОСОБА_2
зобов»язалася сплатити продавцю в день
підписання договору 1 700 000 грн.,а решту
суми у розмірі 950 000 грн. зобов»язалася
сплатити згідно узгодженого сторонами
договору графіку,а саме: 150 000 грн. в
строк до 20.03.2013 року та по 79 000 грн.
щомісячно рівними частинами на протязі
десяти місяців,в строк до 20 числа
кожного місяця,починаючи з квітня 2013
року.

За прострочення кожного платежу
покупець сплачує штраф в розмірі 3000
грн. та пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення

В забезпечення належного виконання
ОСОБА_2 вказаних обов»язків за
договором купівлі-продажу від 28.02.2013
року сторони 01.03.2013 року уклали договір
іпотеки нежилих приміщень.

В пункті 2.2 предметом іпотеки визначено
нежилі приміщення загальною площею 448
кв. м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Пунктом 5.2.1 договору іпотеки
передбачено,що іпотекодержатель
зобов»язується не пізніше 3
календарних днів після припинення
іпотеки,що виникла згідно з цим
договором,укласти договір про
припинення договору іпотеки та надати
нотаріусу повідомлення про виключення
з Реєстру запису про обтяження про
іпотеку.

11.04.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було
укладено попередній договір
купівлі-продажу нежилих приміщень
загальною площею 448 кв. м ,розташованих
за адресою: АДРЕСА_1 і на виконання п.п.2.2
цього договору ОСОБА_3 сплатив ОСОБА_2 2
450 974,50 грн..

Пунктом 6.1 попереднього договору
передбачено укладання та нотаріальне
посвідчення основного договору після
припинення іпотеки за договором
іпотеки укладеного між ОСОБА_2 та
Приватним акціонерним товариством
Вищий навчальний заклад Київський
славістичний університет та
виключення нежилих приміщень з Реєстру
запису про обтяження та іпотеку
нежилих приміщень,не пізніше 25 квітня
2014 року.

Пунктом 5.3 попереднього договору
передбачено,що у випадку відмови
продавця від продажу приміщень у
строк,встановлений цим договором,або у
разі неможливості з будь-яких підстав
укладення основного договору у строк
встановлений договором,продавець
повертає покупцю протягом одного
календарного дня отриманий платіж у
сумі 2 450 974,50 грн. та додатково сплачує
штраф у розмірі ста відсотків від суми
платежу.

В своєму позові ОСОБА_2 зазначила, що
Приватне акціонерне товариство Вищий
навчальний заклад Київський
славістичний університет після повної
оплати нею придбаних нежитлових
приміщень 20.01.2014 року не уклало з нею
договір про припинення договору
іпотеки та не надало нотаріусу
повідомлення про виключення нежилих
приміщень з Реєстру запису про
обтяження та іпотеку нежилих
приміщень, в зв»язку з чим вона була
позбавлена з вини товариства укласти
основний договір купівлі-продажу
вищевказаних нежилих приміщень з
ОСОБА_3 у передбачений попереднім
договором строк, що стало підставою для
повернення не тільки отриманої від
нього суми у розмірі 2 450 974,50 грн., а і
оплати йому штрафу у такому ж розмірі
2 450 974,50 грн., як було передбачено п.5.3
попереднього договору, що вона вважає
понесеними збитками з вини товариства.

Крім того, до збитків ОСОБА_2 включила 24
509,75 грн. сплаченого нею державного мита
та витрати на проведення оцінки
нежилих приміщень в сумі 13 900 грн.
понесених для укладання попереднього
договору.

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник,
який порушив зобов»язання має
відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та
стягуючи з Приватного акціонерного
товариства Вищий навчальний заклад
Київський славістичний університет на
її користь 2 489 384,25 грн., суд першої
інстанції виходив з того,що ОСОБА_2
станом на 21.01.2014 року зобов»язання за
договором купівлі-продажу від 28.02.2013
року перед товариством виконала в
повному обсязі, а товариство не
виконало зобов»язання в строк
установлений п.5.2.1 договору іпотеки від
01.03.2013 року,не уклало з нею договір про
припинення договору іпотеки та не
надало нотаріусу повідомлення про
виключення нежилих приміщень з Реєстру
запису про обтяження та іпотеку
нежилих приміщень, в зв»язку з чим вона
з вини товариства не виконала
зобов»язання за умовами попереднього
договору купівлі-продажу від 11.04.2014
року щодо укладення з ОСОБА_3 договору
купівлі-продажу нежитлових приміщень і
понесла збитки у виді сплати ОСОБА_3
штрафу у розмірі 2 450 974,50 грн.,сплаченого
державного мита у розмірі 24 509,75 грн. та
витрат на проведення оцінки нежилих
приміщень в сумі 13 900 грн.

Колегія суддів не може погодитися з
таким висновком суду першої
інстанції,оскільки він не відповідає
обставинам справи та вимогам закону,що
регулює правовідносини,які виникли між
сторонами.

Як вже зазначалось вище,позивач ОСОБА_2
стверджувала про виконання своїх
обов»язків перед товариством і сплату
всієї суми станом на 21.01.2014 року за
придбані нежитлові приміщення за
договором купівлі-продажу від 28.02.2013
року.

Проте, між нею та товариством в період
з січня 2014 року по 11.04.2014 року не було
укладено договору про припинення
іпотеки на вказані нежитлові
приміщення,як це передбачено п.5.2.1
договору про іпотеку і жодна з сторін
не ініціювала укладення такого
договору.

ОСОБА_2 ні суду першої інстанції,ні суду
апеляційної інстанції не надано
доказів щодо направлення товариству
вимог про укладення вказаного договору
про припинення іпотеки до 11.04.2014 року.

Таким чином , на час укладення 11.04.2014
року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 попереднього
договору про укладення договору
купівлі-продажу нежитлових приміщень,
як ОСОБА_2 так і ОСОБА_3 усвідомлювали
факт находження цих приміщень в
іпотеці , про що було зазначено в п.1.5 та
1.6 попереднього договору.

Між тим ОСОБА_2 не довела відсутність
будь-яких претензій з боку товариства
до неї на час укладення попереднього
договору та наявності всіх обставин
щодо припинення іпотеки до 25.04.2014 року
без будь яких перешкод.

В даному випадку посилання на листи,
які були направлені товариству з
вимогою укласти договір про припиненню
договору іпотеки та направлення
нотаріусу повідомлення про виключення
нежилих приміщень з Реєстру запису про
обтяження та іпотеку нежилих приміщень
не можуть бути визнані доказом
ухилення від виконання п.5.2.1 з боку
товариства, оскільки як вбачається з
листів, що були направлені товариством
на адресу ОСОБА_2 у товаристві були
претензії до неї стосовно несвоєчасної
оплати щомісячних платежів у трьох
випадках та порушення умов графіку
оплати, неповернення майна товариства,
яке залишилося в придбаних нею нежилих
приміщеннях(т.1 а.с.37,38,47,48,57,59,67,68,т.2
а.с.96-104).

Наявність взаємних претензій між
ОСОБА_2 та товариством стосовно
неналежного виконання як договору
купівлі-продажу нежитлових приміщень
від 28.02.2013 року, так і виконання
договору про іпотеку вказаних
нежитлових приміщень від 01.03.2013 року на
час укладення попереднього договору
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 11.04.2014 року,
унеможливлює зробити висновки про не
укладення до 25.04.2014 року договору
купівлі продажу нежитлових приміщень
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з вини товариства
і як наслідок спричинення ОСОБА_2
збитків, які вона визначила у розмірі 2
489 384,25 грн..

Як вбачається з матеріалів справи у
ОСОБА_2 існували всі можливості
врегулювати вказані претензії ще до
укладення попереднього договору
купівлі-продажу нежитлових приміщень з
ОСОБА_3 та уникнути вказаних збитків.

Достовірно знаючи про існування
вказаних обставин, ОСОБА_2 діяла на свій
ризик,укладаючи попередній договір з
ОСОБА_3.11.04.2014 року та встановлюючи
штраф за невиконання його умов у
розмірі 2 450 974,50 грн.,а тому на думку
колегії її вимоги стосовно стягнення з
товариства збитків у розмірі
зазначеного штрафу є безпідставними.

З огляду на викладене колегія суддів
враховує доводи апеляційної скарги в
цій частині і вважає за належне
скасувати рішення суду першої
інстанції в частині задоволення позову
ОСОБА_2 та ухвалити нове, яким відмовити
в його задоволенні.

Разом з тим доводи апеляційної скарги в
частині неправомірності відмови в
задоволенні зустрічного позову не
ґрунтуються на законі і рішення в цій
частині є обґрунтованим.

Перевіривши оплату ОСОБА_2 щомісячних
платежів відповідно до
графіку,передбаченого п. 3.2 договору
купівлі-продажу від 28.02.2013 року,суд
правильно прийшов до висновку про
відсутність підстав для стягнення з
ОСОБА_2 штрафу у розмірі 27 000
грн.,оскільки із банківських виписок
слідує, що ОСОБА_2 здійснювала платежі в
межах операційного дня.

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги стосовно
відсутності в рішенні оцінки наявним в
матеріалах доказам щодо неповернення
ОСОБА_2 майна, належного товариству, яке
знаходиться в нежилих приміщеннях,
придбаних нею за договором
купівлі-продажу від 28.02.2013 року та
безпідставну відмову в цих вимогах
товариству.

При цьому колегія суддів звертає увагу,
що позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства Вищий
навчальний заклад Київський
славістичний університет до ОСОБА_2
щодо повернення зазначеного майна
відсутні в матеріалах справи і на дану
обставину товариство посилалось, як на
обґрунтування своїх заперечень щодо
належного виконання ОСОБА_2 своїх
обов»язків за договором
купівлі-продажу від 28.02.2013 року.

Керуючись ст.ст.304,307,308,309,313,314,316,319 ЦПК
України,колегія суддів,-

в и р і
ш и л а:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства Вищий
навчальний заклад Київський
славістичний університет задовольнити
частково.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 27 серпня 2014 року скасувати в
частині задоволення позову ОСОБА_2 і в
означеній частині ухвалити нове
наступного змісту.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до
Приватного акціонерного товариства
Вищий навчальний заклад Київський
славістичний університет про
стягнення збитків відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -
Судді -