АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 686/356/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1403/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року
м. Хмельницький

колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Хмельницької області в складі:

головуючого судді
Харчука В.М.,

суддів: Кізюн О.Ю.,

Переверзєвій Н.І.

при секретарі: Дубовій М.В.

з участю: апелянта та його
представника, позивача та його
представника

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 22-ц/792/1403/14
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 13 травня
2014 року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Приватного
акціонерного товариства
«Просто-страхування» про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, судова колегія ,

В С Т А Н О
В И Л А:

13 січня 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2
про відшкодування майнової та
моральної шкоди.

Позивач посилалась на те, що 26
травня 2013 року біля 15 години 10 хвилин в
місті Хмельницькому на вулиці
Західно-Окружній зі сторони Проспекту
Миру в напрямі вулиці Курчатова
сталася дорожньо-транспортна пригода з
вини відповідача ОСОБА_2, під час якої
ОСОБА_2, керуючи власним автомобілем
«DAEWOO Lanos TF 69 Y», державний номерний знак
НОМЕР_1 порушив Правила Дорожнього руху
України і допустив зіткнення з
легковим автомобілем «BMW 530», державний
номерний знак НОМЕР_2 під управлінням
його власника ОСОБА_5.

______________________________________________________________________Г
оловуючий у першій інстанції -
Д.І.Приступа Справа № 22-ц/792/1403/14

Доповідач - Харчук В.М.
Категорія № 31, 34

Вона була пасажиром автомобіля
ОСОБА_5 і під час зіткнення отримала
тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Вона тривалий час
лікувалась, переносила фізичний біль,
моральні страждання та переживання.

Внаслідок ДТП їй заподіяно
майнову шкоду на суму 25 033,95 гривень у
вигляді витрат на лікування та
моральну шкоду, яку вона оцінює в 100 000
гривень.

Тому позивач просила стягнути із
ОСОБА_2 на її користь заподіяну майнову
та моральну шкоду.

Ці вимоги позивач підтримувала в
ході розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову
заперечив, посилаючись на те, що його
цивільна відповідальність за
заподіяну шкоду застрахована в
страховій компанії ПрАТ
«ПРОСТО-страхування», яка і повинна
нести цивільно-правову
відповідальність. Обставини ДТП та
власну вину відповідач визнав.

Ухвалою Хмельницького
міськрайонного суду від 23 квітня 2014
року за клопотанням позивача Приватне
акціонерне товариство
«ПРОСТО-страхування» залучено до
участі у справі в якості
співвідповідача.

Співвідповідач ПрАТ
«ПРОСТО-страхування» проти позову
заперечило з тих підстав, що позивач та
потерпіла особа ОСОБА_3 до страхової
компанії за відшкодуванням майнової та
моральної шкоди не зверталась і жодних
документів щодо страхового
відшкодування страховій компанії не
подавала.

Рішенням Хмельницького
міськрайонного суду від 13 травня 2014
року позовні вимоги позивача
задоволені частково, стягнуто із
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 23 236,95 гривень
майнової шкоди та 3 500 гривень моральної
шкоди.

Стягнуто із ОСОБА_2 на
користь держави судовий збір в сумі
243,60 гривень.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі на рішення
суду першої інстанції від 13 травня 2014
року ОСОБА_2 посилається на його
незаконність та необґрунтованість,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права - ст.ст.989, 1194 ЦК України, ст.ст. 22,
26, 33 Закону України «Про обов»язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».

Апелянт посилається на те, що
висновки суду першої інстанції про те,
що він без поважних причин не повідомив
страхову компанію, в якій застрахована
його цивільно-правова
відповідальність, не відповідають
обставинам справи.

Він своєчасно повідомив
страхову компанію і власник автомобіля
БМВ ОСОБА_5 отримав страхове
відшкодування заподіяної майнової
шкоди.

Страхова компанія повинна
відшкодувати заподіяну шкоду і третій
особі - ОСОБА_3, однак остання не
звертається до страхової компанії.

На це вказує у запереченні на
позов і страхова компанія.

Крім того, суд першої
інстанції неправильно вирахував
розмір заподіяної майнової шкоди, який
складає 19 536,90 гривень, а не 23 236,95
гривень.

Тому апелянт просить змінити
рішення Хмельницького міськрайонного
суду від 13 травня 2014 року в частині
стягнення майнової та моральної шкоди
і заподіяну шкоду стягнути із
страхової компанії.

Судова колегія приходить до
висновку, що апеляційна скарга
апелянта підлягає частковому
задоволенню, а рішення Хмельницького
міськрайонного суду від 13 травня 2014
року підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог позивача з
мотивів невідповідності висновків
суду обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права - ст.ст. 979, 980, 985, 988,
989, 991, 1166, 1167, 1168, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст.
Закону України «Про обов»язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» № 1961-ІУ від
01.07.2004 року, ст.ст. 213-214 ЦПК України.

Відповідно до ст.ст.10, 11, 57, 59, 60, 61,
ч. 1, ст.ст. 64, 213, 308, 309 ЦПК України суд
вирішує цивільний спір на засадах
змагальності та диспозитивності, в
межах та на підставах, визначених
позивачем у позовній заяві та на
підставі наданих сторонами на
підтвердження чи спростування
позовних вимог належних і допустимих
доказів.

Кожна сторона доказами
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, як на підставу своїх
вимог чи заперечень.

Доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обгрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на
підставі пояснень сторін, третіх осіб,
їхніх представників, допитаних як
свідків, показань свідків, письмових
доказів, речових доказів, висновків
експертів, звітів про проведення
оцінки вартості шкоди, здійснених в
порядку виконання положень Закону
України "Про оцінку майна, майнових
прав і професійної оціночної
діяльності в Україні", Закону України
„Про страхування", та інше.

Судове рішення повинне бути
законним і обгрунтованим. Законним є

рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з"ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
належними і допустимими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

Обставини, визнані
учасниками судового процесу,
доказуванню не підлягають.

Під час ухвалення рішення суд
вирішує такі питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обгрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; 3) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин; 4) чи слід позов
задовольнити або в позові відмовити.

Підставами для скасування чи
зміни судового рішення повністю чи
частково є, в тому числі,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення або
неправильне застосування судом норм
матеріального права, порушення судом
норм процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, ст.1166, ч.ч. 1
та 2 п. 1) ст.1167, ч. 1 ст.1168, ч. 1, ч. 2, п.п.1),
2)ст. 23, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 1187, ч.ч. 1, 2 ст.1188 ЦК
України майнова та моральна шкода,
завдана неправомірними діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Шкода, заподіяна внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме: шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право) володіє транспортним засобом,
зберігання або утримання, використання
якого створює підвищену небезпеку і за
відсутності вини у її заподіянні.

Ця особа звільняється від
обов»язку відшкодувати заподіяну
джерелом підвищеної небезпеки шкоду
лише в разі її заподіяння внаслідок
дії непереборної сили або умислу
потерпілого.

Якщо внаслідок взаємодії джерел
підвищеної небезпеки було завдано
шкоди іншим особам, особи, які спільно
завдали шкоди, зобов»язані її
відшкодувати незалежно від їхньої
вини.

Дані норми права регулюють
деліктні, позадоговірні
правовідносини, що випливають із
спричинення шкоди.

При вирішенні спору про
відшкодування шкоди доказуванню
підлягають:

факт заподіяння шкоди (місце, час,
обставини, її розмір), вина особи, що

заподіяла шкоду (відношення особи до
факту заподіяння шкоди - умисел,

необережність), якщо вина є підставою
для відшкодування шкоди, причинний
зв"язок між протиправними діями та
шкідливими наслідками, що наступили.

У випадку страхування
цивільно-правової відповідальності
власників

наземних транспортних засобів таку ж
відповідальність за власника

транспортного засобу, яким заподіяно
шкоду, несе страхова компанія в

межах та на підставах, визначених
договором страхування.

Відповідно до ст.ст.509-511, 512, 514, 516,
526, 549, 551, 625, 979-980, 988, 990, 999 ЦК України,
ст.ст.1, 4, 7, п. 9), ст.ст. 9, 16, 17, 20, 25 Закону
України „Про страхування" від 07
березня 1996 року № 8596-ВР з наступними
змінами, ст.ст. 12, 22, 28, 29, 32, 34, 36, п.п. 36.2,
36.4, 36.5 Закону України „Про обов"язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" № 1961-ІУ від 01.07.2004
року зобов"язання за договором
обов"язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власника наземного транспортного
засобу повинні виконуватись обома
сторонами договору. Одностороння
відмова від їх виконання не
допускається.

Страхова компанія (страховик)
зобов"язана виплатити страхове
відшкодування моральної та майнової
шкоди третій особі за договором
обов"язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власника наземного транспортного
засобу (страхувальника) у випадку
настання страхового випадку
(заподіяння третій особі майнової та
моральної шкоди наземним транспортним
засобом страхувальника).

Страховик зобов'язаний, в
тому числі:

протягом двох робочих днів, як
тільки стане відомо про настання
страхового випадку, вжити заходів
щодо оформлення всіх необхідних
документів для своєчасного здійснення
страхової виплати або страхового
відшкодування страхувальнику;

при настанні страхового випадку
здійснити страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк у
розмірі оціненої шкоди.

Здійснення страхових виплат
і виплата страхового відшкодування
проводиться страховиком згідно з
договором страхування на підставі
заяви страхувальника, потерпілої
третьої особи і страхового акта
(аварійного сертифіката), який
складається страховиком або
уповноваженою ним особою (аварійним
комісаром) у формі, що визначається
страховиком.

Договором страхування
цивільно-правової відповідальності
може передбачатись франшиза, яка не
відшкодовується страховою компанією і
розмір якої повинен компенсуватись
потерпілій особі власником наземного
транспортного засобу.

Шкода, заподіяна майну
потерпілої особи - це, в тому числі,
шкода, пов"язана з пошкодженням
транспортного засобу, проведені
витрати потерпілої особи на лікування
від отриманих внаслідок настання
страхового випадку тілесних ушкоджень,
та інше.

При цьому страховик протягом
15 днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на відшкодування, зобов"язана
прийняти рішення і виплатити страхове
відшкодування. Для цього потерпіла
особа має звернутись до страхової
компанії з відповідною заявою про
виплату страхового відшкодування та
надати страховій компанії документи
(докази) які підтверджують розмір
заподіяної майнової та моральної
шкоди, якщо її відшкодування
передбачене договором страхування.

Страхувальником або особою,
відповідальною за завдані збитки, має
бути компенсована потерпілій особі
сума франшизи, якщо вона була
передбачена договором страхування.

Вирішуючи спір та частково
задовольняючи позовні вимоги позивача
ОСОБА_3 в частині стягнення із
відповідача ОСОБА_2 на користь позивача
23 236,95 гривень матеріального збитку та
3 500 гривень моральної шкоди, заподіяних
внаслідок ДТП, та відмовляючи у
стягненні відшкодування заподіяної
майнової шкоди із співвідповідача ПрАТ
«ПРОСТО-страхування», суд першої
інстанції виходив з того, що між ПрАТ
«ПРОСТО-страхування" та власником
автомобіля ОСОБА_2 укладено договір
обов"язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власника наземного транспортного
засобу.

Внаслідок ДТП за участі
забезпеченого договором страхування
автомобіля ОСОБА_8 26 травня 2013 року в
місті Хмельницькому на вулиці
Західно-Окружній позивачу ОСОБА_3
заподіяно майнову та моральну шкоду з
вини відповідача ОСОБА_8. Потерпіла під
час ДТП отримала середньої тяжкості
тілесні ушкодження, витратила кошти на
лікування в сумі 23 236,95 гривень, їй
заподіяно моральну шкоду на суму 3 500
гривень, так як потерпіла тривалий час

переносила фізичний біль, морально
страждала та переживала.

При цьому ОСОБА_2,
цивільно-правова відповідальність
якого застрахована в ПрАТ
«ПРОСТО-страхування» у встановлений
законом та договором страхування
термін не повідомив страхову компанію,
що виключає відповідальність
страхової компанії.

Однак, такі висновки суду
першої інстанції в повній мірі не
відповідають встановленим обставинам
справи, зроблені з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_2
є власником джерела підвищеної
небезпеки - легкового автомобіля «DAEWOO
Lanos TF 69 I», державний номерний знак
НОМЕР_1.

Цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2 застрахована
в Приватному акціонерному товаристві
«ПРОСТО-страхування» на підставі
договору страхування (страхового
полісу) АЕ № 1645465 від 27.12.2012 року.

Термін дії договору із 28.12.2012
року по 27.12.2013 року включно.

Умовами договору страхування
передбачено, що страхова компанія несе
відповідальність за заподіяну майнову
та моральну шкоду за участі
забезпеченого автомобіля перед
третіми особами, в тому числі за шкоду
заподіяну життю та здоров»ю в розмірі
100 000 гривень, за шкоду заподіяну майну
третіх осіб в розмірі 50 000 гривень.
Франшиза договором страхування не
передбачена.

ОСОБА_5 є власником джерела
підвищеної небезпеки - легкового
автомобіля «BMW 530», державний номерний
знак НОМЕР_2.

Цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_5 застрахована
в НАСК «Оранта» на підставі договору
страхування (страхового полісу) АС №
2466605 від 21.04.2013 року. Строк дії договору
із 22.04.2013 року по 21.04.2014 року.

Умовами договору страхування
передбачено, що страхова компанія несе
відповідальність за заподіяну майнову
та моральну шкоду за участі
забезпеченого автомобіля перед
третіми особами, в тому числі за шкоду
заподіяну життю та здоров»ю в розмірі
100 000 гривень, за майнову шкоду в розмірі
50 000 гривень. Франшиза
договором страхування не передбачена.

26 травня 2013 року біля 15
години на вулиці Західно-Окружній в
місті Хмельницькому під час руху за
участі зазначених транспортних
засобів під управлінням їх власників
сталася дорожньо-транспортна пригода.

Під час
дорожньо-транспортної пригоди,
винуватцем якої був гр. ОСОБА_2, було
пошкоджено обидва автомобілі, а
пасажир автомобіля «BMW 530» ОСОБА_3
отримала тілесні ушкодження середньої
тяжкості. Потерпіла ОСОБА_3 тривалий
час лікувалась, на лікування витратила
кошти, як вона зазначає, в розмірі 25 033,95
гривень. Крім того, потерпіла ОСОБА_3
після ДТП та під час лікування
переносила фізичний біль та
страждання, морально переживала та
хвилювалась, було порушено її звичний
спосіб життя на відновлення якого вона
докладала додаткових зусиль.

Моральну шкоду потерпіла
оцінила в 100 000 гривень.

Після дорожньо-транспортної
пригоди наступного ж дня 27 травня 2013
року в письмовому порядку відповідно
до умов договору страхування ОСОБА_2
повідомив ПрАТ «ПРОСТО-страхування»
про настання страхового випадку та про
потерпілих осіб, в тому числі і про
потерпілу ОСОБА_3

Однак, страхова компанія не
вжила належних заходів до
розслідування страхового випадку за
участі потерпілої ОСОБА_3, не
роз»яснила в належному порядку її прав
потерпілої особи.

В цей же день 27 травня 2013 року
до ПрАТ «ПРОСТО-страхування звернувся
і власник пошкодженого автомобіля
ОСОБА_5, якому після належного
розслідування за розпорядженням
заступника голови правління ПрАТ
«ПРОСТО-страхування» від 28 серпня 2013
року виплачено страхове відшкодування
заподіяної майнової шкоди
пошкодженням автомобіля в сумі 50 000
гривень.

Наведені обставини повністю
підтверджуються дослідженими
належними і допустимими доказами:
копією витребуваної апеляційним судом
страхової справи ПрАТ
«ПРОСТО-страхування» (а.с.147-205).

В цій страховій справі
наявні письмові заяви власників обох
транспортних засобів із зазначенням
потерпілих осіб, в тому числі і ОСОБА_3,
страховий акт, розпорядження про
виплату страхового відшкодування
заподіяної майнової шкоди ОСОБА_5,
копії обох страхових полісів,
протоколи огляду транспортних засобів,
копія постанови судді Хмельницького
міськрайонного суду від 08 серпня 2013
року про притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КпАП України, інші письмові
докази.

З матеріалів цієї ж
страхової справи та матеріалів
цивільної справи вбачається, що
потерпіла ОСОБА_3 не зверталась із
заявами про відшкодування майнової та
моральної шкоди ні до ПрАТ
«ПРОСТО-страхування», ні до НАСК
«Оранта», хоч їй заподіяна шкода
внаслідок взаємодії

двох транспортних засобів, власники
яких та обидві страхові компанії,
цивільно-правова відповідальність
яких в цих компаніях застрахована,
повинні нести відповідальність перед
третіми особами.

Тому висновки суду першої
інстанції про покладення
цивільно-правової відповідальності за
заподіяну шкоду на власника
забезпеченого договором страхування
транспортного засобу ОСОБА_2 не
відповідають встановленим обставинам
справи та зроблені з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Обговорюючи питання
відповідальності залученого
співвідповідача ПрАТ
«ПРОСТО-страхування», судова колегія
виходить з наступного:

с удом першої інстанції
страхова компанія залучена до участі у
справі в якості співвідповідача.
Єдиною підставою про невизнання позову
позивача страхова компанія зазначає,
що потерпіла ОСОБА_3 до страхової
компанії за відшкодуванням не
зверталась і не надавала необхідних
для вирішення цього питання
документів. Тому судова колегія
приходить до висновку про
передчасність пред»явлення потерпілою
вимог до страхової компанії в судовому
порядку. Із цих підстав та за
відсутності спору про право у позові до
ПрАТ «ПРОСТО-страхування» слід
відмовити.

Крім того, з урахуванням
положень ч. 2 ст. 1188 ЦК України такі
вимоги

потерпілою ОСОБА_3 слід пред»являти і
до іншого власника джерела підвищеної
небезпеки ОСОБА_5 та страхової компанії
НАСК «Оранта», цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_5 в якій
застрахована.

Позивачем до позовної заяви
додані незасвідчені у встановленому
порядку ксерокопії документів, які в
розумінні процесуального закону не є
допустимими письмовими доказами у
справі (а.с.4-31, 45-47, 58-70, 75), які суд не бере
до уваги.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 309, 314-316, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія,

В И Р І Ш И Л А :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково, рішення Хмельницького
міськрайонного суду від 13 травня 2014
року скасувати, у задоволенні позову
ОСОБА_3 про відшкодування моральної та
майнової шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий суддя: (підпис)
судді: (підписи)

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
В.М. Харчук

.