Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/4828/14
Головуючий у 1 інстанції Тверський С.М.
Суддя-доповідач Дзярук М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.,

Суддів: Дзярука М.П.,

Трофимової Д.А.,

При секретарі Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Артемівського міськрайонного суду
Донецької області від 26 вересня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства АТ
«Часівоярський вогнетривкий комбінат»
про відшкодування моральної шкоди,
завданої смертю фізичної особи на
виробництві, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ПАТ «Часівоярський
вогнетривкий комбінат», про
відшкодування моральної шкоди,
завданої смертю фізичної особи на
підприємстві.

В позові зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 її
чоловік ОСОБА_4, який працював на той
час електрослюсарем на дільниці
«Формовочний» рудника
«Північно-Формовочний», загинув під
час виконання робіт на робочому місті
від враження електричним струмом 1000 вт.

Причиною нещасного випадку згідно акту
є порушення з боку роботодавця
організаційних заходів, яки
забезпечують безпеку робіт в
електроустановках особам
відповідальним за електричне
господарство руднику, порушення ними
ПТЕ та ПТБ, невиконання бригадою
електрослюсарів технічних заходів,
регламентованих правилами безпеки при
роботі в електроустановках, та
порушення правил технічної
експлуатації та правил техніки безпеки
при експлуатації електроустановок
електриком руднику та ОСОБА_4

Смерть ОСОБА_4, який трагічно загинув на
виробництві, заподіяла їй фізичні та
моральні страждання. Вона продовжує
переносити моральні страждання.
Стерпні у зв'язку фізичні та психічні
болі та страждання жадають додаткових
зусиль для організації повсякденного
життя, не має можливості вести
повноцінне сімейне життя, смертю її
чоловіка були порушені її плани на
подальше життя.

Враховуючи вищевикладене, просила суд
стягнути на її користь з ПАТ
«Часівоярський вогнетривкий
комбінат» гроші в сумі 500000,00 грн.
в рахунок відшкодування моральної
шкоди, заподіяної внаслідок смерті її
чоловіка ОСОБА_4

Рішенням Артемівського міськрайонного
суду Донецької області від 26 вересня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5
подала апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на незаконність, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить рішення скасувати та ухвалити
нове рішення, яким її позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до розпорядження ВССУ з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року про зміну
територіальної підсудності судових
справ, підсудність даної справи
визначено саме апеляційному суду
Запорізької області.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Ст. 213 ЦПК України вказує, що рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.11, 57, 60 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі наданих
сторонами та іншими учасниками процесу
доказів. Доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Судом першої інстанції встановлено та
з матеріалів справи вбачається, що
чоловік позивачки ОСОБА_4 перебував у
трудових відносинах з ВАТ
«Часівоярський вогнетривкий комбінат»
(зараз ПАТ «Часівоярський вогнетривкий
комбінат»), де працював
електрослюсарем 5-го розряду.

ІНФОРМАЦІЯ_1. під час виконання
трудових обов»язків з ОСОБА_4 стався
нещасний випадок на виробництві,
внаслідок чого він помер.

За наслідками розслідування нещасного
випадку був складений акт спеціального
розслідування нещасного випадку,
згідно якого була встановлена 50% вина
потерпілого.

Наказом по комбінату №169 від 27.04.1998р.
дружині потерпілого ОСОБА_3 у
відповідності з Правилами
відшкодування збитків та ст.. 11 Закону
України «Про охорону праці», виплачено
одноразову допомогу в сумі 5 358,30 грн.

Суд першої інстанції, відмовляючи
у задоволенні позовних вимог,
обґрунтовано виходив з того, що
правовідносини, які виникли між
сторонами в зв»язку з відшкодуванням
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
нещасного випадку на виробництві,
регулюються Законом України «Про
охорону праці» (ст. 12), Постановою КМУ
від 23.06.1993р. №472 «Про затвердження
Правил відшкодування власником
підприємства, установи і організації
або уповноваженим ним органом шкоди,
заподіяної працівникові ушкодженням
здоров»я, пов»язаним з виконанням ним
трудових обов»язків (втратила чинність
на підставі Постанови КМУ №807 від
11.07.2001р. та ст. ст. 456, 459 ЦК України (в
редакції 1963 року). У відповідності до
зазначених норм, відшкодування
моральної шкоди членам сім»ї загиблого
на час виникнення нещасного випадку зі
сторони власника підприємства,
установи і організації не
передбачалось, а тому вимога позивача
щодо відшкодування моральної шкоди є
необґрунтованою.

Посилання апелянта на порушення
судом норм матеріального права у
вирішенні зазначеного питання, не
застосування ним до правовідносин
ст.ст. 23, 1167, 1168 ЦК України, колегією
суддів не приймаються до уваги,
виходячи зі слідуючого.

Так, відповідно до частин першої та
другої статті 5 ЦК України акти
цивільного законодавства регулюють
відносини, які виникли з дня набрання
ними чинності. Акт цивільного
законодавства не має зворотної дії у
часі, крім випадків, коли він пом'якшує
або скасовує цивільну
відповідальність особи. У зв»язку з
зазначеним, норми ст. ст. 23, 1167, 1168 ЦК
України, на які посилається позивач в
обґрунтування своїх позовних вимог не
можуть бути застосовані до відносин,
які виникли у 1998 році.

Тому з урахуванням викладеного,
колегія суддів повністю погоджується з
висновками суду першої інстанції,
оскільки судом першої інстанції повно
з'ясовані фактичні обставини справи,
які мають істотне значення для справи в
межах наданих сторонами доказів,
правильно визначені правовідносини, що
склалися між сторонами, їх об'єктивний
склад, права та обов'язки сторін, вірно
застосовані норми матеріального права
та не порушені норми процесуального
права, а доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують та не
дають достатніх підстав для скасування
рішення суду.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315,317,319
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Артемівського міськрайонного
суду Донецької області від 26 вересня 2014
року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: