Справа № 355/1125/14-ц
Провадження № 2/355/442/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2014 року Баришівський
районний суд Київської області в
складі головуючого судді Коваленка
К.В.

з участю секретаря Старенької С.М

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду смт. Баришівка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Лехнівської сільської ради
Баришівського району Київської
області треті особи Перша Київська
державна нотаріальна контора,
Баришівське районне управління
юстиції в особі сектору державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби,
Баришівська районна державна
нотаріальна контора Київської області
про визнання права власності на
нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним
позовом. Свої вимоги мотивує тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся по
материнській лінії ОСОБА_2. Її донька,
мати позивача, ОСОБА_3 прийняла
спадщину померлої, що підтверджується
свідоцтвом про спадщину за заповітом
від 31 липня 2010 року. ОСОБА_4 отримала у
спадщину 1/2 частки земельних ділянок
загальною площею 4,085 га для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, що знаходяться на
території Лехнівської сільської ради:
ділянка №440, кадастровий №:09:068:0440;
ділянка №247, кадастровий №:09:072:0247,
Баришівського району Київської
області.

19 вересня 2010 року ОСОБА_4 померла не
встигла здійснити державну реєстрацію
за собою права власності на спадкове
нерухоме майно.

Позивач своєчасно звернувся з
відповідною заявою про прийняття
спадщини до нотаріальної контори,
проте 19 травня 2014 р. Першою Київською
державною нотаріальною конторою
позивачу було відмовлено у вчиненні
нотаріальної дії - видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на 1/2
частки земельних ділянок загальною
площею 4,085 га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що знаходяться на території
Лехнівської сільської ради: ділянка
№440, кадастровий №:09:068:0440; ділянка
№247, кадастровий №:09:072:0247,
Баришівського району Київської
області. Свою відмову Перша Київська
державна нотаріальна контора
мотивувала тим, що право власності на
нерухоме майно не пройшло державної
реєстрації за ОСОБА_4 як того вимагала
ст.1299 ЦК України, яка діяла на той час.

Просить суд визнати за ним право
власності на 1/2 частки земельних
ділянок загальною площею 4,085 га для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що знаходяться на території
Лехнівської сільської ради: ділянка
№440, кадастровий №:09:068:0440; ділянка
№247, кадастровий №:09:072:0247,
Баришівського району Київської
області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_5 заявлений
позов підтримали в повному обсязі.

Від відповідача та третіх осіб
надійшли листи в яких вони просять
справу слухати у їхню відсутність,
проти задоволення позову не
заперечують, про день, час та місце
розгляду справи належним чином
повідомлені.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, суд вважає заявлений
позов таким, що не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2. ЇЇ донька,
мати позивача ОСОБА_4, прийняла
спадщину померлої, що складається з 1/2
частки земельних ділянок загальною
площею 4,085 га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що знаходяться на території
Лехнівської сільської ради: ділянка
№440, кадастровий №:09:068:0440; ділянка
№247, кадастровий №:09:072:0247,
Баришівського району Київської
області.

19 вересня 2010 року ОСОБА_4 померла, та не
встигла здійснити державну реєстрацію
за собою права власності на спадкове
нерухоме майно.

Позивач своєчасно звернувся з
відповідною заявою про прийняття
спадщини до нотаріальної контори,
проте 19 травня 2014 р. Першою Київською
державною нотаріальною конторою йому
було відмовлено у вчиненні
нотаріальної дії - видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на 1/2
частки земельних ділянок загальною
площею 4,085 га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що знаходяться на території
Лехнівської сільської ради: ділянка
№440, кадастровий №:09:068:0440; ділянка
№247, кадастровий №:09:072:0247,
Баришівського району Київської
області. Свою відмову Перша Київська
державна нотаріальна контора
мотивувала тим, що право власності на
нерухоме майно не пройшло державної
реєстрації за ОСОБА_4 як того вимагала
ст.1299 ЦК України, яка діяла на той час.

Право власності спадкоємця на
спадкове майно підлягає захисту в
судовому порядку шляхом його визнання
у разі, якщо таке право оспорюється або
не визнається іншою особою, а також у
разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності (ст. 392
ЦК).

При вирішенні спору про визнання права
власності на спадкове майно потрібно
розмежовувати час і підстави
виникнення права власності у
спадкодавця, які кваліфікуються
відповідно до законодавства України,
чинного на час виникнення права
власності, та підстави спадкування
зазначеного майна, що визначаються на
час відкриття спадщини та згідно із п. 5
Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Належність правовстановлюючих
документів встановлюється судом
відповідно до законодавства, яке було
чинним на час набуття права власності
на житловий будинок, споруду, зокрема,
право власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, а також
право власності на земельну ділянку,
набуту у власність із земель приватної
власності без зміни її меж, цільового
призначення, посвідчується:

- цивільно-правовою угодою щодо
відчуження земельної ділянки,
укладеною у порядку, встановленому
законом, у разі набуття права власності
на земельну ділянку за такою угодою;

- свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і
ч. 2 ст. 126 ЗК).

Якщо до складу спадкового майна
входить нерухоме майно, що підлягає
реєстрації (за винятком земельної
ділянки), нотаріус вимагає, крім
правовстановлювального документа,
витяг з Реєстру прав власності. (п. 216
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України).

При дотриманні названих умов, у разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину, особа може звернутися до
суду шляхом оскарження дій нотаріуса
за правилами позовного провадження.

Зазначені принципи викладені Вищим
спеціалізованим судом України з
розгляду цивільних і кримінальних
справи у п.п. 3.1,3.5 свого листа № 24-753/0/4-13
від 16.05.2013 р. (копія додається) «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування».

Таким чином позивач не надав суду
жодних доказів того, що його право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також ним утрачений документ,
який засвідчує його право власності.

Проте в позовній заяві позивач навів
достатню мотивацію неправомірності
рішення нотаріуса, проте дії нотаріуса
позивач не оскаржує.

На підставі вищевикладеного та
керуючись , ст.3,10,15,60,213-218 ЦПК України,
ст. ст. 328, 1261,1269,1296,1297,1299 ЦК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Лехнівської сільської ради
Баришівського району Київської
області треті особи Перша Київська
державна нотаріальна контора,
Баришівське районне управління
юстиції в особі сектору державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби,
Баришівська районна державна
нотаріальна контора Київської області
про визнання права власності на
нерухоме майно відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Баришівського районного суду
К. В. Коваленко