№621/2864/14-ц
РІШЕННЯ

іменем України

14 листопада 2014 року
м.
Зміїв

Зміївський районний
суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Вельможної
І.В.,
за участю :
секретаря судового засідання - Зубенко
Л.С.,
позивача - ОСОБА_1,

третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Зміїв цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання
батьківства та внесення змін до
актового запису про народження дитини,
треті особи - ОСОБА_2, Відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Зміївського
районного управління юстиції
Харківської області,

в с т а н о в и в :

08.10.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання
батьківства та внесення змін до
актового запису про народження дитини,
треті особи - ОСОБА_2, Відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Зміївського
районного управління юстиції
Харківської області.

В обґрунтування позову зазначив,
що у березні 2014 року перебуваючі у
справах в с. Тимченки Зміївського
району Харківської області, вирішив
відвідати ОСОБА_2, з якою він перебував
влітку та восени 2008 року у відносинах, в
тому числі і інтимного характеру.
Спілкуючись з ОСОБА_2, він побачив
дитину, яка дуже схожа на нього і
ОСОБА_2, повідомила, що її донька -
ОСОБА_4, є його дитиною і саме він є
біологічним батьком. В подальшому вони
з ОСОБА_2 стали мешкати однією сім'єю,
ведуть спільне господарство, утримають
доньку - ОСОБА_4. Враховуючи, що його
донька носить прізвище "ОСОБА_4", яке є
прізвищем колишнього чоловіка ОСОБА_2,
по-батькові - "ОСОБА_4", хоча батьком
дитини є він, виходячи з того, що ОСОБА_4
його дитина, позивач вважає, що вона
повинна носити його прізвище "ОСОБА_4"
та по-батькові - "ОСОБА_4". На підставі
викладеного, ОСОБА_1 просив визнати
його, батьком дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та внести зміни до
актового запису про народження дитини -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого
Тимченківською сільською радою
Зміївського району, де змінити
відомості про батька з "ОСОБА_4" на
"ОСОБА_1" та змінити по-батькові дитини з
"ОСОБА_4" на "ОСОБА_4".

У судовому засіданнні позивач
ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги з
підстав викладених у позовній заяві та
зазначив, що у 2008 році у справах
перебував в с. Тимченки де познайомився
з ОСОБА_2 у них виникли почуття, мали
місце інтимні стосунки. Потім він
поїхав в с. Ленінка Красноградського
району де постійно мешкав та втратив
будь-який зв'язок з ОСОБА_2 У березні 2014
року він приїхав в с. Тимченки, де
зустрів знайомих, які повідомили йому,
що ОСОБА_2 має доньку, дуже схожу на
нього. В подальшому при спілкуванні з
ОСОБА_2 вона дійсно повідомила його про
те, що батьком дитини є саме він. Вони
стали мешкати разом, мають з дитиною
теплі стосунки, вона вважає його
батьком.

Відповідач ОСОБА_3 у судове
засідання не з'явився, до суду надав
заяву про визнання позову у повному
обсязі, справу просив розглядати за
його відсутності.

У судовому засіданні третя особа
ОСОБА_2, позовні вимоги ОСОБА_1, визнала
у повному обсязі, не заперечувала проти
того, що батьком ОСОБА_4 є позивач та
пояснила, що після близьких стосунків з
ОСОБА_1 у 2008 році вона завагітніла. З
чоловіком на той час відносини у них
зіпсувались і у березні 2009 року до
народження дитини, шлюб між ними було
розірвано. При реєстрації народження
доньки, їй було роз'яснено, що оскільки
вона перебувала на час вагітності у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, у
свідоцтві про народження, батьком
дитини буде зазначено саме його. При
цьому ОСОБА_3 з самого початку
вагітності знав, що це не його дитини та
будь-яких відносин з донькою ніколи не
пітримував. З огляду на те, що ОСОБА_1
після стосунків, що склалися у них у 2008
році поїхав, не телефонував, вона
вважала, що він не бажає будь-яким чиним
спілкуватися з нею, а тому повідомляти
його про свою вагітність вважала не
доречним. Про те, що ОСОБА_4 дитина
ОСОБА_1, вона повідомила йому у березні
2014 році при їх зустрічі.

Представник третьої особи
відділу державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Зміївського районного управління
юстиції Харківської області у судове
засідання не з'явився, надав заяву про
розгляд справи за його відсутності та
заперечення проти позову, посилаючись
на те що державна реєстрація
народження ОСОБА_4, проведена
відповідно до ст. 133 СК України, а позов
про визначення батьківства підлягає
розгляду судом, якщо запис про батька
дитини вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135
Сімейного Кодексу України, що
відповідає положенням ч. 4 ст. 128
Сімейного Кодексу України.

Оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок наявних у справі
доказів у їх сукупності, суд дійшов
наступного.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася ОСОБА_4, що
підтверджується копією Свідоцтва про
народження, серія НОМЕР_1, актовий запис
№ 06, зареєстрованого Тимченківською
сільською радою Зміївського району
Харківської області. Батьками дитини
зазначені - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 5)

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у
зареєстрованому шлюбі до 13.03.2009 року, що
підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_2, актовий
запис №51, зареєстрованого відділом
реєстрації актів цивільного стану
Зміївського районного управління
юстиції Харківської області.

Згідно до ч.1 ст. 121 Сімейного
Кодексу України, права та обов'язки
матері, батька і дитини ґрунтуються на
походженні дитини від них,
засвідченому органом державної
реєстрації актів цивільного стану в
порядку, встановленому статтями 122 та 125
цього Кодексу.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 122 Сімейного Кодексу
України, походження дитини від
подружжя визначається на підставі
Свідоцтва про шлюб та документа
закладу охорони здоров'я про
народження дружиною дитини.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 125 Сімейного
Кодексу України, якщо мати та батько
дитини не перебувають у шлюбі між
собою, походження дитини від батька
визначається за рішенням суду.

Частиною 3 статті 128 Сімейного Кодексу
України, визначено, що позов про
визнання батьківства може бути
пред'явлений матір'ю, опікуном,
піклувальником дитини, особою, яка
утримує та виховує дитину, а також
самою дитиною, яка досягла повноліття.

Згідно до ст. 129 Сімейного Кодексу
України, особа, яка вважає себе батьком
дитини, народженої жінкою, яка в момент
зачаття або народження дитини
перебувала у шлюбі з іншим чоловіком,
має право пред'явити до її чоловіка,
якщо він записаний батьком дитини,
позов про визнання свого батьківства.

До вимоги про визнання батьківства
застосовується позовна давність в один
рік, яка починається від дня, коли особа
дізналася або могла дізнатися про своє
батьківство.

Згідно до п. 5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про
застосування окремих норм Сімейного
Кодексу України при розгляді справ
щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" №3 від 15 травня
2006 року, спір про походження дитини від
осіб, які не перебувають у шлюбі між
собою і не подали в державні органи
реєстрації актів цивільного стану
спільної заяви про реєстрацію їх як
батьків, суд може вирішувати за заявою
про визнання батьківства, поданою:
одним із батьків; особою котра вважає
себе батьком; опікуном
(піклувальником) дитини; іншою особою
на утриманні якої вона перебуває; самою
дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до роз'яснень Постанови
Пленуму Верховного Суду України №3 від
15.05.2006 року "Про застосування окремих
норм Сімейного Кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів"
№3 від 15 травня 2006 року, при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів суд вирішує на
підставі будь-яких доказів про це.

На підставі заяв осіб, зазначених у
статті 126 цього Кодексу, або рішення
суду орган державної реєстрації актів
цивільного стану вносить відповідні
зміни до актового запису про
народження, складеного органами
державної реєстрації актів цивільного
стану України, та видає нове Свідоцтво
про народження.

В силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини,
визнані сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

З огляду на те, що батьківство ОСОБА_1
відносно дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
не оспорюється та визнається
сторонами, ґрунтуючись на всебічно
перевірених судом даних, що
підтверджують заявлені вимоги, суд
дійшов висновку про обґрунтованість
позовних вимог ОСОБА_1 та їх
задоволення у повному обсязі.

Суд не вбачає підстав для відмови у
задоволенні позовних вимог за спливом
позовної давності, оскільки судовим
розглядом достеменно встановлений
факт того, що позивач дізнався про своє
батьківство у березні 2014 року, а
відповідно в контексті ч. 2 ст. 129
Сімейного Кодексу України, позовну
давність слід відраховувати саме з
назначеної дати, коли особа дізналася
або могла дізнатися про своє
батьківство.

Стосовно заперечень відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану та посилання на зміст ч. 4 ст. 128
Сімейного Кодексу України, яка
передбачає, що позов про визнання
батьківства приймається судом, якщо
запис про батька дитини у Книзі
реєстрації народжень вчинено
відповідно до частини першої статті 135
цього Кодексу , а в даному випадку
реєстрації дитини проведена на
підставі ст. 133 Сімейного кодексу
України, слід наголосити на тому, що
зокрема п. 1 ч. 3 ст. 128 Сімейного Кдеку
України визначено, що позов про
визнання батьківства може бути
пред'явлений особою, яка вважає себе
батьком дитини.

Крім того, Верховний Суд України у
Постанові Пленуму №3 від 15.05.2006 року
"Про застосування окремих норм
Сімейного Кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів", звернув увагу на
те, що, суд приймає до розгляду заяви
про встановлення факту як
батьківства, так і материнства, якщо
запис про батька (матір) дитини в Книзі
реєстрації народжень учинено згідно зі
ст. 135 СК.

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про
визнання його батьківства відносно
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а не встановленя
факту батьківства, як особа, що вважає
себе батьком дитини, що узгоджується з
вищенаведеним.

Таким чином, рішення про задоволення
позову не суперечить вимогам закону, не
порушує права чи інтереси інших осіб,
забезпечує суворе дотримання
інтересів дитини та ґрунтується на
засадах розумності та справедливості.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 125,128,129, Сімейного
Кодексу України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України "Про
застосування окремих норм Сімейного
Кодексу України при розгляді справ
щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" №3 від 15
травня 2006 року ст.ст. 10, 11, 88, 174, 209, 212-215, 218
ЦПК України, суд-

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про визнання батьківства та
внесення змін до актового запису про
народження дитини, треті особи -
ОСОБА_2, Відділ державної реєстрації
актів цивільного стану реєстраційної
служби Зміївського районного
управління юстиції в Харківській
області - задовольнити у повному
обсязі.

Визнати батьківство ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.
Островерхівка Зміївського району
Харківської області, громадянина
України, відносно дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Виключити відомості про ОСОБА_3,
як батька, з актового запису №06 від
28.04.2009 року, про народження ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відділу державної реєстрації
актів цивільного стану реєстраційної
служби Зміївського районного
управління юстиції Харківської
області внести зміни до актового
запису про народження дитини №06 від
28.04.2009 року (свідоцтво серії НОМЕР_1,
зареєстроване Тимченківською
сільською радою Зміївськогорайну
Харківської області) - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, виключивши відомості про
батька - ОСОБА_3 та включити відомості
про батька дитини - ОСОБА_1.

Змінити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
прізвище "ОСОБА_4" на "ОСОБА_4",
по-батькові "ОСОБА_4" на "ОСОБА_4", ім'я
залишити без змін, громадянство -
"громадянка України".

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Зміївський районний суд Харківської
області шляхом подання апеляційної
скарги в десятиденний строк з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: