Справа № 524/8196/14-ц
27.10.2014 року Автозаводський районний суд
м. Кременчука Полтавської області у
головуючого судді - Зємцова В.В.,
при секретарі - Бондаренко Н.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кременчуці
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про позбавлення батьківських
прав та встановлення опіки,
У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
позбавлення батьківських прав та
В обґрунтування позовних вимог
зазначала, що є рідною бабусею
малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
батько якого ОСОБА_2 є її рідним сином.
Батьки малолітнього ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, не проявляли щодо нього
жодної турботи, і він фактично
позбавлений батьківського піклування.
Батьки не беруть жодної участі у
вихованні та утриманні дитини.
Малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з
перших днів життя і по теперішній час
перебуває на її утриманні та вихованні.
Вона забезпечує його харчуванням,
одягом та всім необхідним, доглядає та
Просила позбавити ОСОБА_2, 1996 року
народження та ОСОБА_3, 1997 року
народження батьківських прав відносно
малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Встановити опіку над малолітнім
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначивши її
Стягнути з ОСОБА_2, 1996 року народження
на її користь аліменти на утримання
неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1/4 частини з усіх видів
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи
стягнення з 04.09.2014 року і до досягнення
Стягнути з ОСОБА_3, 1997 року народження
на її користь аліменти на утримання
неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 400 грн. щомісячно, але не менше 30
% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи стягнення
з 04.09.2014 року і до досягнення дитиною
У судовому засіданні позивач та її
представник позовні вимоги підтримали
у повному обсязі, просили задовольнити.
Відповідачі в судове засідання не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлялись
належним чином, про причини неявки суд
Представник третьої особи органу опіки
та піклування виконавчого комітету
Автозаводської районної ради м.
Кременчука Соколова А.В. у судовому
засіданні проти позову не
Прокурор Бендеров Є.О. у судовому
засіданні проти позову не заперечував.
Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та докази
у їх сукупності та взаємозв'язку
приходить до наступного.
Згідно зі ст. 164 п. 2 Сімейного кодексу
України, мати, батько, можуть бути
позбавлені судом батьківських прав,
якщо вона, він ухиляються від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини.
Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.
Судом достовірно встановлено, що
ОСОБА_1 є рідною бабусею малолітнього
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батько якого
ОСОБА_2 є її рідним сином.
Батьки малолітнього ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, не проявляли щодо нього
жодної турботи, і він фактично
позбавлений батьківського піклування.
Батьки не беруть жодної участі у
вихованні та утриманні дитини.
Малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з
перших днів життя і по теперішній час
перебуває на утриманні та вихованні
позивача. Вона забезпечує його
харчуванням, одягом та всім необхідним,
доглядає та виховує його.
Рішенням Виконавчого комітету
Автозаводської районної ради від 28.08.2014
№ 313 надано висновок про доцільність
позбавлення ОСОБА_2, 1996 року народження
та ОСОБА_3, 1997 року народження
батьківських прав відносно його
малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ст.150 СК України батьки
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний та моральний розвиток,
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя.

Конвенцією про права дитини,
ратифікованою Постановою Верховної
ради Української РСР № 798 від 27.02.1991
року визначено, що батьки несуть
основну відповідальність за виховання
і розвиток дітей та несуть
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

Відповідно до ст.ст. 11, 12 Закону України
«Про охорону дитинства», предметом
основної турботи та основним
обов'язком батьків є забезпечення
інтересів своєї дитини. На кожного з
батьків покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають право і
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15,
16 постанови від 30 березня 2007 року № 3
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
роз'яснив, що позбавлення батьківських
прав (тобто прав на виховання дитини,
захист її інтересів, на відібрання
дитини в інших осіб, які незаконно їх
утримують, та інше), що надані батькам
до досягнення дитиною повноліття і
ґрунтуються на факті спорідненості з
нею, є крайнім заходом впливу на осіб,
які не виконують батьківських
обов'язків, а тому питання про його
застосування слід вирішувати лише
після повного, всебічного, об'єктивного
з'ясування обставин справи, зокрема
ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення, не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування своїми
обов'язками.

Разом з тим, відповідачі, як батьки
самоусунулись від виховання сина та
нехтують батьківськими обов'язками: не
виявляють турботи щодо свого сина, не
цікавляться її особистим життям,
здоров'ям та вихованням, що протирічить
принципам Конвенції ООН про права
дитини та вимогам статей 12, 15 Закону
України «Про охорону дитинства».

Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України
при визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Згідно вимог ч.3 ст.182 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 183 СК
України частка заробітку, (доходу)
матері, батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину визначається судом.

З врахуванням вищевикладених обставин,
суд вважає, що невиконання
відповідачами своїх батьківських
обов'язків дає підстави для
задоволення позову.

Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК
України суд вважає за необхідне
допустити рішення до негайного
виконання в частині стягнення сум
платежу за один місяць з метою
забезпечення інтересів дитини.

Керуючись ст. ст. 164, 180, 182 СК України ст.
ст. 14, 57 - 59, 208, 209, 212 - 215, 233 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
позбавлення батьківських прав та
встановлення опіки - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, 1996 року народження та
ОСОБА_3, 1997 року народження
батьківських прав відносно
малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5
опікуном над малолітнім ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, 1996 року народження
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5,
аліменти на утримання неповнолітнього
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини з усіх видів заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи стягнення з 04.09.2014 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, 1997 року народження
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5,
аліменти на утримання неповнолітнього
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 400 грн.
щомісячно, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи стягнення з 04.09.2014 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1, в солідарному порядку судові
витрати в сумі 243,60 грн.

Рішення підлягає негайному виконанню в
частині стягнення суми платежу за один
місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду Полтавської області
через Автозаводський районний суд м.
Кременчука Полтавської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: