Єдиний унікальний номер 205/4796/14-ц
Справа № 2/205/3192/14
03 листопада 2014 року
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Залімської Н.В.,
при секретарі Кравцову С.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Дніпропетровська цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, суд
Позивач 03.06.2014р. звернувся до
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 ,
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням. В обґрунтування позовних
вимог посилався на те, що відповідно до
договору купівлі-продажу частки
домоволодіння від 04.04.2014р., реєстровий
№ 174, посвідченого приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
та витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності № 20010144 від 04.04.2014р. є
власником об'єкта житлової нерухомості
- ? домоволодіння, за адресою АДРЕСА_1.
Попередній власник, ОСОБА_4, знялася з
реєстрації 18.04.2014р. та звільнила частку
домоволодіння, як було встановлено в
договорі купівлі-продажу. Окрім неї за
даною адресою прописаний її син,
ОСОБА_2. На момент придбання
домоволодіння позивач був
повідомлений продавцем, що відповідач
по справі в найкоротший строк
самостійно подасть заяву про зняття з
реєстраційного обліку. проте, на
сьогодні Відповідач не виписався з
належного позивачу домоволодіння.
Позивач уточнивши позовні вимого
просив суд визнати ОСОБА_2 таким, що
позбавлений права користування
домоволодінням АДРЕСА_1; усунути
перешкоди у здійсненні ним прав
власності на вищевказане
домоволодіння, шляхом зняття з
реєстрації відповідача.
Позивач надав суду заяву з проханням
розглядати справу за його відсутності,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі та просить їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
слухання справи повідомлявся належним
чином в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України
через оголошення у пресі. Про причини
своєї неявки суд не повідомив.
Письмових заяв від нього не надходило.
На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд
вважає можливим розглядати справу за
відсутності відповідачів.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності з ч.1 ст.11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
На підставі ч.2 ст.59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
Підставою звернення ОСОБА_1 з позовом
до суду є захист інтересів власника,
пов'язаних із реалізацією складової
частини змісту права власності - права
користування та розпорядження
домоволодінням, розташованого за
Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши надані та здобуті докази,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню за наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
На підставі ч.1 ст.16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що ОСОБА_1
відповідно до договору купівлі-продажу
частки домоволодіння від 04.04.2014р.,
реєстровий № 174, посвідченого
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, та витягу
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності № 20010144 від 04.04.2014р. є
власником об'єкта житлової нерухомості
- ? домоволодіння, за адресою АДРЕСА_1
Відповідно до домової книги в
вищевказаному домоволодінні
прописані: ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.9).
Попередній власник, ОСОБА_4, знялася з
реєстрації 18.04.2014р. та звільнила частку
домоволодіння, як було встановлено в
договорі купівлі-продажу (а.с.6), що
підтверджується довідкою виданою
квартальним комітетом № 29 від 30.05.2014р.
Окрім неї за даною адресою прописаний
її син, ОСОБА_2 На момент придбання
домоволодіння позивач був
повідомлений продавцем, що відповідач
по справі в найкоротший строк
самостійно подасть заяву про зняття з
реєстраційного обліку. проте, на
сьогодні Відповідач не виписався з
належного позивачу домоволодіння.
Відповідно до ст.41 Конституції України
право власності є непорушним. Кожен має
право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю.
За змістом права власності,
визначеного ст.317 ЦК України, право
власності - це право володіння,
користування і розпорядження майном.
Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.
На підставі ч. 2 ст. 319 ЦК України власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст.391 ЦК України, власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.
За змістом ч.2 ст.2 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» реєстрація
місця проживання чи місця перебування
особи або її відсутність не можуть бути
умовою реалізації прав і свобод,
передбачених Конституцією, законами чи
міжнародними договорами України, або
підставою для їх обмеження.
Таким чином, розглядаючи даний спір в
межах заявлених вимог, оцінюючи
здобуті по справі докази щодо їх
належності, допустимості,
достовірності, а також достатності та
взаємності зв'язку у сукупності, суд
першої інстанції дійшов до висновку, що
реєстрація ОСОБА_2 у домоволодінні яке
розташовано за адресою АДРЕСА_1 порушує
права позивача, як його власника.
На підставі викладеного та керуючись
ст. 2 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», ст. ст. 15-16, 317, 319,
321, 391 Цивільного кодексу України, ст. ст.
10-11, 59-60, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 212, 213-215, 218, 224-226
Цивільно-процесуального кодексу
України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням -
Визнати громадянина ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1., таким, що позбавлений
права користування домоволодінням
Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1
прав власності на домоволодіння
АДРЕСА_1, шляхом зняття громадянина
ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання
за адресою: домоволодіння АДРЕСА_1.
Відповідачем може бути подано заяву
про перегляд заочного рішення протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення позивачем може
бути оскаржено в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня отримання копії заочного рішення.
Суддя