Провадження № 6/461/420/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2014 року
Галицький районний суд м. Львова

у складі:

головуючого судді          Волоско
І.Р.

при
секретарі                    Гром’я
к О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Львові
подання державного виконавця
Личаківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України , -

В С Т А Н О В И В:

державний виконавець Личаківського
ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_1 звернувся до суду з
поданням про надання дозволу на
тимчасове обмеження, у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, до
виконання ним своїх зобов’язань
відповідно виконавчого листа №
462/9187/13-ц виданого 03.04.2014 року
Залізничним районним судом м.Львова
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 15670,76
грн., мотивуючи тим, що боржником
заборгованість згідно виконавчого
листа не погашено, що є підставою для
обмеження особи у праві виїзду за межі
України. Просить суд подання
задовольнити

Державний виконавець Личаківського
ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_1 в судове засідання не
з’явився, просив розгляд даного
подання проводити у його відсутності
та підтримує його в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку.

Відповідно до положення ч.2 ст.10 ЦПК
України наявність умислу та обставини,
які є предметом посилання суб'єкта
подання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України, як на
підставу його вимог, підлягають
доведенню. Зокрема, задоволення такого
подання можливе лише за умови
"доведення факту ухилення боржника від
виконання зобов'язання".

Згідно ч.1 ст. 377-1 ЦПК України питання
про тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до п.18 ч.2 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов’язань, покладених на
нього рішенням, звернутись до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника – фізичної особи
або керівника боржника – юридичної
особи за межі України – до виконання
зобов’язання за рішенням.

Як зазначено в ч.1 ст.31 Закону України
"Про виконавче провадження" копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження
(далі - документи виконавчого
провадження), що державний виконавець
зобов'язаний довести до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Як вбачається з матеріалів подання та
матеріалів справи, такі не містять
доказів надіслання державним
виконавцем боржнику копії постанови
про відкриття виконавчого провадження
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення.

Статтею 33 Конституції України
встановлено, що кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно положень ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України та в’їзд
в Україну громадян України”
встановлено, що громадянинові України
може бути тимчасово відмовлено у
видачі паспорта або громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, зокрема, у випадках, якщо діють
неврегульовані аліментні, договірні чи
інші невиконані зобов’язання - до
виконання зобов’язань або
розв’язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення
зобов’язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, або він ухиляється від
виконання зобов’язань, покладених на
нього судовим рішенням, - до виконання
зобов’язань.

Однак в матеріалах справи відсутні
докази, які підтверджують свідоме
ухилення ОСОБА_2 від виконання
зобов’язання за рішенням суду, а також
докази, що боржником вказана
заборгованість в добровільному чи
примусовому порядку не сплачена.

Перевіривши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що у задоволенні
подання державного виконавця
Личаківського ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 слід
відмовити оскільки суду не надано
доказів ухилення чи намагання ухилення
боржником від своїх зобов’язань,
покладених на нього виконавчим листом
№ 462/9187/13-ц виданого 03.04.2014 року
Залізничним районним судом м.Львова
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 15670,76
грн..

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, Законом
України «Про виконавче провадження,
ст.33 Конституції України, суд,-

у х в а л и в :

у задоволенні подання державного
виконавця Личаківського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
у праві виїзду за межі України ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити за
безпідставністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана до апеляційного суду
Львівської області протягом п’яти
днів з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга може бути подана протягом п’яти
днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
І.Р.Воло
ско.