Справа № 524/7636/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27.10.2014 року Автозаводський районний
суд міста Кременчука Полтавської
області в складі:

головуючого судді - Савічева В.О.

при секретарі - Коршак Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кременчуці цивільну
справу за позовом ТОВ «Добробит» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2014 року до суду із вказаним
позовом звернувся позивач ТОВ
«Добробит», просив стягнути з ОСОБА_1 на
користь ТОВ «Добробит» заборгованість
за утримання будинків та прибудинкової
території в сумі 1084 грн. 48 коп, та
повернути судовий збір в розмірі 243,60
грн.

Представник позивача Плескач А.А. в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав посилаючись на обставини
викладені в позовній заяві, просив
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 до судового
засідання не прибув по невідомій суду
причині, про день слухання справи
повідомлявся у відповідності до
положень ст. 74 ЦПК України - за адресою
місця проживання чи місця перебування
фізичної особи, зареєстрованої у
встановленому законом порядку. Згідно
ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності
осіб, які беруть участь у справі, за
такою адресою, вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення вручене
їм належним чином.

Дослідивши матеріали справи, повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх
сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно
оцінивши усі наявні докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення заяв по суті, суд приходить
до висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до довідки №121/03 від 05.03.2014
року заборгованість за утримання
будинку та прибудинкової території за
останні три роки має ОСОБА_1, що мешкає
за адресою АДРЕСА_1 склала 1084,48 грн.

Згідно ст.ст. 20, 21 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» визначені
права та обов'язки споживача і
виконавця житлово-комунальних послуг,
а також визначене коло учасників
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг, якими є власник, споживач,
виконавець та виробник.

Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
споживач зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Тобто, особа стає споживачем
житлово-комунальних послуг за умови,
якщо фактично користується (чи має
намір користуватися) цими послугами.
Обов'язок оплачувати
житлово-комунальні послуги виникає у
споживача з моменту користування цими
послугами.

Відповідно до ст. ст. 156, 162 ЖК України,
власники квартир зобов'язані брати
участь у витратах по утриманню
квартири і придомової території,
проведенню ремонту та своєчасно і в
повному обсязі вносити плату за
отримані комунальні послуги.

Згідно зі ст. 179 ЖК України,
користування будинками (квартирами)
державного і громадського житлового
фонду, фонду житлово-будівельних
кооперативів, а також приватного
житлового фонду та їх утримання
здійснюється з обов'язковим
дотриманням вимог Правил користування
приміщеннями жилих будинків і
прибудинковими територіями, які
затверджуються Кабінетом Міністрів
України.

Обов'язок на власників жилого
приміщення по несенню витрат на
утримання будинку і при будинкової
території, сплаті комунальних послуг
покладений також нормами ст.322 ЦК
України, ст.ст.12,13,20,29 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги».

Відповідно до відповіді з Полтавського
обласного адресного бюро з інформацією
про місце проживання фізичної особи
ОСОБА_1, відповідач з 1996 року значиться
зареєстрованим за адресою АДРЕСА_2.

Ні в позовній заяві, ні в судовому
засіданні представник позивача не
надав належних та достовірних доказів
того, що квартира АДРЕСА_1 належить
ОСОБА_1.

У відповідності до ст. 10 Цивільного
процесуального кодексу України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 цього Кодексу кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Враховуючи викладене, суд відмовляє
позивачу у позові.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-59, 60, 209, 212, 214-215
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю «Добробит»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
через міськрайонний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга, подана
після закінчення строків апеляційного
оскарження, залишається без розгляду,
якщо апеляційний суд за заявою особи,
яка її подала, не знайде підстав для
поновлення строку.

СУДДЯ: