Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.09.2014 року
місто
Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в складі:

головуючої-судді Лемак О.В.,

при секретарі - Сухан Н.В.,

з участю прокурора - Продан О.С.,

представника
Квартирно-експлуатаціного відділу м.
Мукачеве - Христенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгород цивільну справу
за позовом заступника Закарпатського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері Західного
регіону України О. Дракін в інтересах
держави, в особі органу уповноваженого
здійснювати функції у спірних
відносинах Міністерство оборони
України, Квартирно-експлуатаційний
відділ м. Мукачеве до ОСОБА_4, третя
особа Ужгородська міська рада
Закарпатської області, ОСОБА_5 про
витребування майна з чужого
незаконного володіння,-

В С Т А Н О В
И В :

Заступник Закарпатського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері Західного регіону
України О. Дракін в інтересах держави, в
особі органу уповноваженого
здійснювати функції у спірних
відносинах Міністерство оборони
України, Квартирно-експлуатаційний
відділ м. Мукачеве звернувся до
Ужгородського міськрайнного суду з
позовом до ОСОБА_4, третя особа
Ужгородська міська рада Закарпатської
області, ОСОБА_6 про витребування майна
з чужого незаконного володіння.

Позовні вимоги мотивує тим, що
Закарпатською прокуратурою з нагляду
за додержання законів у воєнній сфері
проведена перевірка з питань
додержання службовими особами КЕВ м.
Мукачеве вимог Закону України «Про
використання земель оборони» стосовно
законності використання земель
оборони, зокрема земельної ділянки
загальною площею 15,5528 га, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Установлено, що п. 1.9 рішення
Ужгородської міської ради від 16.04.2010
року № 1404 «Про надання земельних
ділянок» ОСОБА_5 відведена та надана в
приватну власність земельна ділянка
площею 0,10 га, що входить до складу
земельної ділянки військового
містечко № 42. На підставі цього рішення
04.06.2010 року Ужгородською міською радою
ОСОБА_5 видано державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯИ
№ 534811. У подальшому, 02.07.2010 року між
ОСОБА_5 та ОСОБА_7 укладено
договір-купівлі-продажу, згідно п. 1.1
якого до останнього спірна земельна
ділянка перейшла у приватну власність.
Незважаючи на те, що Міністерством
оборони України рішення про надання
згоди на вилучення земельної ділянки
площею 0,1 га не приймалось та органу
місцевого самоврядування
квартирно-експлуатаційним відділом м.
Мукачеве вказана ділянка не
передавалася, рішенням Ужгородської
міської ради від 16.04.2010 року № 1404
остання вилучена з постійного
користування Збройних Сил України.
Зважаючи на прийняття органом
місцевого самоврядування рішення про
зміну цільового призначення цієї
земельної ділянки із порушенням
встановленого порядку Закарпатським
прокурором з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері останнє
оскаржене в судовому порядку. Рішенням
господарського суду Закарпатської
області від 30.07.2013 року по справі
№907/501/13 позов задоволено, оскаржуване
рішення визнано недійсним (не чинним).
Викладена обставина підтверджується
рішенням господарського суду
Закарпатської області від 30.07.2013 року
по справі № 907/501/13.

Таким чином, спірна земельна ділянка
вибула з державної власності
незаконно, всупереч волі держави в
особі уповноважених органів -
Міністерства оборони України та
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Мукачеве, відповідач отримав у
власність спірну земельну ділянку з
порушенням установленого законом
порядку та інтересів держави, у зв'язку
з чим позивач вважає, що державний акт
на право власності на земельну ділянку
серії ЯИ № 534811 виданий 04.06.2010 року
ОСОБА_5 підлягає визнанню недійсним, а
земельна ділянка площею 0,10 га, яка
входить до складу військового містечка
АДРЕСА_1 - витребуванню з незаконного
володіння ОСОБА_4 на користь держави в
особі квартирно-експлуатаційного
відділу м. Мукачеве.

В судовому засіданні прокурор просив
задовільнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Представник Квартирно-експлуатаційний
відділ м. Мукачеве в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі.

Представник позивача - Міністерство
оборони України в судове засідання не
з'явився.

Відповідач - ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся в порядку ст.76 ЦПК
України, про причини неявки суд не
повідомив, клопотань про відкладення
справи до суду не надходило.

Представник третьої особи -
Ужгородська міська рада Закарпатської
області, в судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлявся в порядку ст.76 ЦПК
України, про причини неявки суд не
повідомив, клопотань про відкладення
справи до суду не надходило.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явилася, про час та місце розгляду
справи повідомлялася в порядку ст.76 ЦПК
України, про причини неявки суд не
повідомила, клопотань про відкладення
справи до суду не надходило.

Заслухавши пояснення, дослідивши
матеріали справи, оцінивши зібрані
докази, виходячи з їх належності та
допустимості, суд приходить до
висновку, що позовна заява підлягає до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що згідно п. 1.9
рішення Ужгородської міської ради від
16.04.2010 року № 1404 «Про надання земельних
ділянок» ОСОБА_5 відведена та надана в
приватну власність земельна ділянка
площею 0,10 га, що входить до складу
земельної ділянки військового
містечко № 42. На підставі цього рішення
04.06.2010 року Ужгородською міською радою
ОСОБА_5, видано державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯИ
№ 534811.

З матеріалів справи вбачається, що
02.07.2010 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_7
укладено договір купівлі-продажу
земельної ділянки, згідно п. 1.1 якого до
ОСОБА_7 спірна земельна ділянка
перейшла у приватну власність.

Із врахуванням вимог ст. ст. 20, 21, п. 12
Перехідних положень Земельного
кодексу України зміна цільового
призначення земель, в тому числі земель
оборони, в межах населених пунктів
здійснюється відповідними сільськими,
селищними, міськими радами. Порушення
порядку зміни цільового призначення
земель є підставою для визнання
недійсними відповідних рішень органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування.

Однією з підстав зміни цільового
призначення земель являється
вилучення наданих в постійне
користування земельних ділянок. За
приписами ст. ст. 141, 149 Земельного
кодексу України вилучення земельних
ділянок провадиться за згодою
землекористувачів на підставі рішень
Кабінету Міністрів України, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевих державних адміністрацій,
сільських, селищних, міських рад
відповідно до їх повноважень.

Вимогами ст. 10 Закону України «Про
оборону України» ст. ст. 3, 10 Закону
України «Про Збройні Сили України», п. 1
Положення про Міністерство оборони
України, затвердженого Указом
Президента України від 06.04.2011 року №
406/2011, Міністерство оборони України є
центральним органом виконавчої влади і
військового управління, у
підпорядкуванні якого перебувають
Збройні Сили України та яким
реалізується державна політика у сфері
використанням земель оборони.

Згідно п. п. 44, 45, 50 вказаного Положення
згода на припинення права користування
землями (земельними ділянками), які не
використовуються Збройними Силами
України, вилучення, зміну цільового
призначення цих земельних ділянок
надається Міністром оборони України за
поданням заступника Міністра оборони
України (згідно з розподілом
функціональних повноважень). Передачу
землі (земельних ділянок) органам
місцевого самоврядування, у разі
надання згоди Міністром оборони
України, здійснює начальник Головного
квартирно-експлуатаційного управління
Збройних Сил України.

Незважаючи на те, що Міністром оборони
України рішення про надання згоди на
вилучення земельної ділянки площею 0,1
га не приймалось та органу місцевого
самоврядування
квартирно-експлуатаційним відділом м.
Мукачеве вказана ділянка не
передавалася, рішенням Ужгородської
міської ради від 16.04.2010 року № 1404
остання вилучена з постійного
користування Збройних Сил України.

Викладені обставини підтверджуються
рішенням господарського суду
Закарпатської області від 30.07.2013 року
по справі №907/501/13.

Рішенням господарського суду
Закарпатської області від 30.07.2013 року
по справі №907/501/13 визнано недійсним
п.1.9 рішення Ужгородської міської ради
від 16.04.2010 року №1404 «Про надання
земельних ділянок» в частині надання
ОСОБА_5 в приватну власність земельної
ділянки площею 0,10 га по вул. Гагаріна,
що в місті Ужгороді.

Відповідно до ст. 153 Земельного кодексу
власник не може бути позбавлений права
власності на земельну ділянку, крім
випадків, передбачених цим Кодексом та
іншими законами України.

Відповідно до ст. 378 Цивільного кодексу
України (в редакції від 16.01.2003 р. із
змінами) право власності особи на
земельну ділянку може бути припинене
за рішенням суду у випадках,
встановлених законом.

Відповідно до Закону України від 01.07.04
року №1952-IV "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень" рішення суду про задоволення
позову про повернення майна,
переданого за недійсним правочином, чи
витребування майна із чужого
незаконного володіння є підставою для
здійснення державної реєстрації права
власності на майно, що підлягає
державній реєстрації, за власником, а
також скасування попередньої
реєстрації.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, а
також беручи до уваги те, що згідно ч. 3
ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини, а отже
на підставі наведеного суд приходить
до переконання про необхідність
задоволення позовних вимог позивача в
цій частині, оскільки вимоги є
законними, обґрунтованими, а надані
докази належними та допустимими, що в
своїй сукупності надає підстави
визнати недійсним державний акт на
право власності на землю серії ЯИ № 534811
виданий 04.06.2010 року ОСОБА_5, а також
витребувати земельну ділянку площею 0,10
га, що входить до складу земельної
ділянки військового містечко АДРЕСА_1
на користь держави в особі
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Мукачеве з незаконного володіння
ОСОБА_4.

В частині позовних вимог про
встановлення способу витребування
земельної ділянки шляхом підписання
акту прийому-передачі земельної
ділянки слід відмовити за
необґрунтованістю, крім того, рішення
суду про витребування земельної
ділянки саме по собі є підставою для
реєстрації права власності на неї за
власником та скасування попередньої
реєстрації цього права.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ст.ст. 13, 16, 321, 387 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 10, 60, 209, 212, 214-215, 219 ЦПК
України, суд,-

Р І Ш И В :

Позовну заяву заступника
Закарпатського прокурора з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
Західного регіону України О. Дракін в
інтересах держави, в особі органу
уповноваженого здійснювати функції у
спірних відносинах Міністерство
оборони України,
Квартирно-експлуатаційний відділ м.
Мукачеве до ОСОБА_4, третя особа
Ужгородська міська рада Закарпатської
області, ОСОБА_5 про витребування майна
з чужого незаконного володіння -
задовольнити частково.

Визнати недійсним державний акт на
право власності на землю серії ЯИ № 534811
виданий 04.06.2010 року ОСОБА_5 на земельну
ділянку площею 0,10 га по АДРЕСА_1,
виданий на підставі рішення
Ужгородської міської ради №1404 від
16.04.2010 р.

Витребувати земельну ділянку площею 0,10
га, що входить до складу земельної
ділянки військового містечко АДРЕСА_1
на користь держави в особі
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Мукачеве з незаконного володіння
ОСОБА_4.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів після
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Лемак О.В.