Справа № 539/2532/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2014 року
Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді -
Іващенка Ю. А.

при секретарі Мирна Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Лубни
Полтавської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання повнолітньої дитини, яка
навчається та додаткових витрат та за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3,
Національного університету харчових
технологій про визнання договору
недійним,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дитини, яка навчається та
додаткових витрат, мотивуючи свої
вимоги тим, що 14.07.1995 року вона
зареєструвала шлюб з відповідачем. У
шлюбі народилася донька - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. В 1998 році шлюб було
розірвано. У 2013 році донька вступила до
НУХТ на денну комерційну форму
навчання, вартість навчання в якому
складає 12 500 грн. 00 коп. на рік, крім
цього донька проживає в гуртожитку, за
який сплачується 1 450 грн. 00 коп. на рік.
Строк навчання - до 30.06.2017 року.
Відповідач не приймає участі в
витратах на навчання та проживання в
гуртожитку їхньої доньки, що змушує її
відповідно до ст. 199 СК України
звернутися до суду з цим позовом.

Згідно позовної заяви ОСОБА_1 прохала
суд:

1. Стягнути з ОСОБА_2 на її користь
аліменти на утримання повнолітньої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує
навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх
видів його заробітку (доходу), але не
менше одного неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян щомісяця,
починаючи стягувати від дня
пред'явлення позову та до закінчення
навчання останньої, чи до досягнення
ОСОБА_3 двадцятитрьохрічного віку, - з
урахуванням того, яка із зазначених
обставин настане першою.

2. Стягнути з ОСОБА_2, на її користь ?
частину додаткових витрат по оплаті
навчання у Національному університеті
харчових технологій за період з 01.09.2013
року по 30.06.2014 року, тобто грошові кошти
в сумі - 6250 грн., та ? частину додаткових
витрат за проживання дитини в
гуртожитку, в сумі - 725 грн.

3. Стягувати з ОСОБА_2, на її користь ?
частину додаткових витрат по оплаті за
навчання їх спільної дитини ОСОБА_3, які
будуть проведені нею за навчання
ОСОБА_3 з вересня 2014 року до закінчення
нею навчання чи до досягнення нею 23
річного віку, - у зв'язку із тим, яка із
зазначених обставин настане першою.
(а.с. 1-4).

24.09.2014 року ОСОБА_1 подала заяву про
фактично збільшення позовних вимог та
просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь
аліменти на утримання дитини до
досягнення нею 23 років у зв'язку з
продовженням навчання у розмірі 50 % від
заробітку (доходу). (а.с. 70).

Ухвалою Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 22.08.2014
року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дитини, яка навчається та додаткових
витрат в частині позовних вимог про
«стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 ?
частини додаткових витрат по оплаті за
навчання їх спільної дитини ОСОБА_3, які
будуть проведені ОСОБА_1 за навчання
ОСОБА_3 з вересня 2014 року до закінчення
нею навчання чи до досягнення нею 23
річного віку, - у зв'язку із тим, яка із
зазначених обставин настане першою» -
залишено без розгляду. (а.с. 54-55).

В запереченнях на позов ОСОБА_1, ОСОБА_2
зазначив, що вимоги в частині стягнення
додаткових витрат згідно ст. 185 СК
України є необґрунтованими, оскільки
вказана норма врегульовує питання
взаємовідносин між батьками та
неповнолітніми дітьми. Проте спір у
справі виник щодо відносин між батьком
та повнолітньою дитиною, що
регулюються іншими нормами СК України,
зокрема, ст. ст. 199, 200. Розповсюдження
положень ст. 185 СК України на ці
відносини є безпідставним.

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1, ОСОБА_3, Національного
університету харчових технологій про
визнання договору недійсним, мотивуючи
свої вимоги тим, що ОСОБА_3 навчається в
НУХТ за договором від 12.08.2013 року, який
укладений між ОСОБА_1, ОСОБА_3 та НУХТ.
Вказаний договір передбачає надання
університетом освітньої послуги, та
оплати цієї послуги в сумі 50 000 грн. за
весь час навчання. На день укладання
цього договору ОСОБА_3 була
неповнолітньою, а тому відповідно до
ст. 32 ЦК України для укладання цієї
угоди повинна була отримати згоду обох
батьків, проте, він, як батько дитини,
такої згоди не надавав. Разом із тим,
цей договір породжує для нього правові
наслідки у формі сплати частини
вартості навчання, як зазначає у
власному позові ОСОБА_1 Відповідно до ч.
2 ст. 222 ЦК України правочин, вчинений
неповнолітньою особою за межами її
цивільної дієздатності без згоди
батьків (усиновлювачів),
піклувальників, може бути визнаний
судом недійсним за позовом
заінтересованої особи.

На підставі викладеного, ОСОБА_2 прохав
суд : визнати недійсним договір від
12.08.2013 року, укладений між ОСОБА_1,
ОСОБА_3, Національним університетом
харчових технологій на підставі ст.. 222
ЦК України.

В поясненнях щодо позовної заяви
ОСОБА_2, НУХТ зазначив, що оскаржуваний
договір є тристоронньою угодою, в якій
обов'язки щодо оплати навчання лежать
не на неповнолітній ОСОБА_3, а на її
матері ОСОБА_1 Таким чином, особи, які
вчинили правочин мають необхідний
об'єм цивільної дієздатності, їх
волевиявлення було вільним, правочин
укладено у формі, встановленій
законодавством.

Ухвалою Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 24.09.2014
року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дитини, яка навчається та додаткових
витрат об»єднано в одне провадження з
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3,
Національного університету харчових
технологій про визнання договору
недійним. (а.с. 77-78).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її представник ОСОБА_5 власний позов
підтримали, проти задоволення позову
ОСОБА_2 заперечували.

Представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_6, вважав , що підстав для
задоволення позову ОСОБА_1 не має, позов
ОСОБА_2 прохав задовольнити.

Третя особа ОСОБА_3 позов ОСОБА_1
прохала задовольнити , проти
задоволення позову ОСОБА_2
заперечувала.

Представник відповідача
Національного університету харчових
технологій за позовом ОСОБА_2 в судове
засідання не з»явився, відповідач був
належним чином повідомлений про час та
місце розгляду справи, від відповідача
надійшло клопотання про розгляду
справи за відсутності їх представника
та письмові пояснення , у яких
відповідач заперечував щодо
задоволення позову.

З»ясувавши обставини справи на
підставі доказів, наданих особами, які
беруть участь у справі, суд вважає за
необхідне позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів
на утримання повнолітньої дитини, яка
навчається та додаткових витрат
задовольнити частково, а в задоволенні
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3,
Національного університету харчових
технологій про визнання договору
недійним - відмовити.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше, як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

На підставі доказів, наданих особами,
які беруть участь у справі, судом
встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з
14.07.1995 року перебували в
зареєстрованому шлюбі, мають спільну
дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

25.03.1998 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
розірвано.

ОСОБА_1 працює в ПАТ «Дика орхідея,
Україна», а її середня заробітна плата
за 2013 рік складала 1 803 грн. 57 коп., за 2014
рік - 2 171 грн. 05 коп., що підтверджується
довідками про доходи.

ОСОБА_2 працює директором ЗОШ І-ІІІ ст.,
його середньомісячна заробітна плата
за 2013 рік складає 4 075 грн. 93 коп., а за 2014
рік - 4553 грн. 47 коп.

12.08.2013 року між ОСОБА_1 (замовник), ОСОБА_3
(студент) та НУХТ (виконавець) було
укладено договір № Б13-ГСд020 про
навчання і підготовку фахівця
освітньо-кваліфікаційного рівня
бакалавр в НАХТ.

Відповідно до п. п. 1.1., 3.1., 4.1., 5.2.
договору виконавець бере на себе
зобов'язання за рахунок коштів
замовника надати освітню послугу, а
саме: здійснити навчання і підготовку
студента за освітньо-кваліфікаційним
рівнем бакалавр на денній формі
навчання за напрямом підготовки 6 140101
готельно-ресторанна справа на
факультеті ІГТБ за період 01.09.2013 року по
30.06.2017 року.

На замовника (ОСОБА_1) покладено
обов»язок щодо своєчасного внесення
плати за освітню послугу в розмірах та
у строки, що встановлені цим договором.

На студента (ОСОБА_3) покладено
обов»язок у повному обсязі якісно
засвоїти теоретичний, практичний і
виробничий курс навчання, включені в
навчальний план відповідної
спеціальності, набути знання, вміння та
навики згідно з
освітньо-кваліфікаційною
характеристикою спеціальності.

Згідно вищезазначеного договору
загальна вартість освітньої послуги
становить 50 000 грн. 00 коп.

ОСОБА_3 зареєстрована та тимчасово на
час навчання проживає в гуртожитку в м.
Київ, за який сплачує 1 450 грн. 00 коп. на
рік.

ОСОБА_3 у зв»язку із навчанням ніде не
працює, ніяких доходів не має, на даний
час не одружена, та перебуває на
утриманні матері ОСОБА_1 , що також
підтверджується актом будинкового
комітету від 23.07.2014 року (а.с. 14).

Як стверджує ОСОБА_1 та фактично не
заперечується відповідачем ОСОБА_2
участі в утриманні повнолітньої
доньки, яка навчається, не бере.

Відповідно до ст. ст. 198-200 СК України
батьки зобов'язані утримувати своїх
повнолітніх непрацездатних дочку,
сина, які потребують матеріальної
допомоги, якщо вони можуть таку
матеріальну допомогу надавати.

Якщо повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі
припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом
про стягнення аліментів має той з
батьків, з ким проживає дочка, син, а
також самі дочка, син, які продовжують
навчання.

Суд визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з
одного з батьків суд бере до уваги
можливість надання утримання другим з
батьків, своїми дружиною, чоловіком та
повнолітніми дочкою, сином.

Згідно з ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що ОСОБА_3 є повнолітньою особою, яка не
досягла віку 23-х років, продовжує
навчання, при цьому знаходиться на
утриманні матері, у зв»язку з навчанням
ніяких доходів не має, а отже потребує
матеріальної допомоги. Її батько
ОСОБА_2 може надати таку матеріальну
допомогу. Відтак, позовні вимоги про
стягнення з останнього аліментів є
обґрунтованими.

При цьому суд вважає обґрунтованим
звернення з цим позовом ОСОБА_1
незважаючи на те, що донька є
повнолітньою та проживає в гуртожитку
університету. Проживання в гуртожитку
є тимчасовим, на час навчання, а в інший
час донька проживає з матір'ю. Крім
того, судом встановлено, що матеріальне
забезпечення дитини на час навчання
здійснює її мати, що, зокрема,
підтверджується і тим, що за наданими
квитанціями оплата навчання ОСОБА_3
проводиться її матір»ю ОСОБА_1, також і
обов'язки по оплаті за навчання згідно
з договором № Б13-ГСд020 від 12.08.2013 року
покладено на ОСОБА_1 Враховуючи
викладене, суд приходить до висновку
про наявність підстав ОСОБА_1 на
звернення до суду з цим позовом.

Вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, суд виходить з того, що норма
ч. 1 ст. 200 СК України при визначенні
розміру аліментів відсилає до ст. 182 СК
України.

З урахуванням критеріїв, визначених ст.
182 СК України суд вважає обґрунтованими
вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача аліментів в сумі ? частки з
усіх видів його заробітку (доходу).

При цьому суд також враховує, що ОСОБА_2
має постійне місце роботи, стабільний
дохід, неповнолітніх або інших осіб,
яких він згідно закону зобов»язаний
утримувати, не має.

При цьому суд не знаходить підстав для
задоволення позову в частині стягнення
з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 ? частини
додаткових витрат по оплаті навчання у
Національному університеті харчових
технологій за період з 01.09.2013 року по
30.06.2014 року, тобто грошових коштів в
сумі - 6250 грн., та ? частини додаткових
витрат за проживання дитини в
гуртожитку, в сумі - 725 грн., враховуючи
наступне.

Так, правовідносини щодо обов'язку
батьків утримувати повнолітніх дочку,
сина врегульовано главою 16 Сімейного
кодексу України. Дана глава не містить
положень, які б встановлювали обов'язок
батьків брати участь у додаткових
витратах повнолітніх дочки, сина.
Відповідно до ч. 1 ст. 201 ЦК України до
відносин між батьками і дочкою, сином
щодо надання їм утримання
застосовуються лише норми статей 187,
189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Стаття 185 СК України, на яку послався
позивач закріплена главою 15, якою
врегульовано правовідносини щодо
обов'язку матері, батька утримувати
неповнолітню дитину.

Відтак, в цій частині позов не підлягає
задоволенню.

Разом із тим, суд також не знаходить
підстав для задоволення позову ОСОБА_2
до ОСОБА_1, ОСОБА_3, Національного
університету харчових технологій про
визнання договору недійсним.

Відповідно до ст. 32 ЦК України крім
правочинів, передбачених статтею 31
цього Кодексу, фізична особа у віці від
чотирнадцяти до вісімнадцяти років
(неповнолітня особа) має право: 1)
самостійно розпоряджатися своїм
заробітком, стипендією або іншими
доходами; 2) самостійно здійснювати
права на результати інтелектуальної,
творчої діяльності, що охороняються
законом; 3) бути учасником (засновником)
юридичних осіб, якщо це не заборонено
законом або установчими документами
юридичної особи; 4) самостійно укладати
договір банківського вкладу (рахунку)
та розпоряджатися вкладом, внесеним
нею на своє ім'я (грошовими коштами на
рахунку).

Неповнолітня особа вчиняє інші
правочини за згодою батьків
(усиновлювачів) або піклувальників.

За ч. 1 ст. 222 ЦК України правочин, який
неповнолітня особа вчинила за межами
її цивільної дієздатності без згоди
батьків (усиновлювачів), піклувальника,
може бути згодом схвалений ними у
порядку, встановленому статтею 221 цього
Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 222 ЦК України
правочин, вчинений неповнолітньою
особою за межами її цивільної
дієздатності без згоди батьків
(усиновлювачів), піклувальників, може
бути визнаний судом недійсним за
позовом заінтересованої особи.

Судом встановлено, що за змістом
оспорюваного договору від 12.08.2013 року
зобов'язання по оплаті навчання
покладено на матір - ОСОБА_1, тобто за
цією угодою, неповнолітня (на той час)
донька не несе зобов'язання майнового
характеру, а отже доводи позивача є
безпідставними про те, що зобов»язання
щодо оплати навчання за даним
договором також поширюються і на нього.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2
на користь держави підлягає стягненню
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. за
вимоги щодо стягнення аліментів.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України
суд допускає негайне виконання рішення
про стягнення аліментів - у межах суми
платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 213-215, 218, 367
ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання повнолітньої дитини, яка
навчається та додаткових витрат -
задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця та мешканця АДРЕСА_1,
працюючого директором В.Булатецької
ЗОШ І-ІІІ ст., аліменти на користь
ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, студентки Національного
університету харчових технологій в
розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку
(доходу) щомісячно, починаючи з 24.07.2014
року на період навчання, але не більше,
ніж до досягнення дитиною 23-річного
віку.

Рішення в частині стягнення аліментів
за один місяць допустити до негайного
виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог ОСОБА_1 - відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
ОСОБА_3, Національного університету
харчових технологій про визнання
договору недійним - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Полтавської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду
Іващенко Ю. А.