справа № 208/7598/14-ц
№ провадження 4-с/208/36/14
УХВАЛА

Іменем
України

14 жовтня 2014 р.
м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суду м.
Дніпродзержинська дніпропетровської
області

у складі: головуючого судді Гібалюк
Т.Я.,

при секретарі Бардадим О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпродзержинську
скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа -
товариство з обмеженою
відповідальністю «Дніпровський
автобусний завод» про скасування
постанови про повернення виконавчого
документу стягувачеві,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Заводського
районного суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області зі скаргою
про скасування постанови державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Солом’янського
районного управління юстиції в м. Києві
ОСОБА_2 про повернення виконавчого
документа стягувачеві.

Свою скаргу мотивує тим, що заочним
рішенням Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 07.11.2013 р. по
цивільній справі № 208/517/13 за позовом
ОСОБА_1 до ТОВ «Дніпровський
автобусний завод» на користь ОСОБА_1
стягнуто заборгованість належних
звільненому працівнику сум в розмірі 72
616,68 грн. та 5000 грн. на відшкодування
моральної шкоди. Відповідно до цього
рішення був виданий виконавчий лист
від 06.03.2014 р. № 208/5726/13. Постановою
держаного виконавця державної
виконавчої служби Солом’янського
районного управління юстиції ОСОБА_2
від 04.04.2014 р. відкрите виконавче
провадження за № 42778435. 27.06.2014 р.
постановою цього ж державного
виконавця виконавчий лист було
повернуто стягувану на підставі п.2 ст.47
ЗУ «Про виконавче провадження», а саме:
у боржника відсутнє майно, на яке може
бути звернути стягнення, а здійснені
держаним виконавцем відповідно до
цього закону заходи щодо розшуку майна
виявились без результатними. Постанову
державного виконавця про повернення,
стягував отримав 28.08.2014 р. скаржник
вважає, що постанова підлягає
скасуванню з наступних підстав:
постановою від 10.04.2014 року державним
виконавцем накладено арешт на рахунки
боржника в ПАТ "ОСОБА_3 Дніпро", Філія
"Дніпропетровське регіональне
управління" ПАТ "Банк"Фінанси та
ОСОБА_3", ПАТ "Діамантбанк", Філія АТ
"Укрексімбанк", Львів, АТ "УкрСиббанк",
ПАТ "АПЕКС -БАНК", ПАТ "ВіЕйБі Банк",;ПАТ
"УПБ",; ПАТ КБ "Приватбанк",; ПАТ
Промінвестбанк,; ПАТ "ОСОБА_4 Аваль" у м.
Києві,; ПАТ "ІнтерКредитБанк",; ПУАТ
"ФІДОБАНК".

Підставою повернення виконавчого
листа державний виконавець зазначив
відсутність майна та коштів на
рахунках боржника. Про це також внесена
інформація про виконавче провадження
до даних Єдиного державного реєстру
виконавчих проваджень по виконавчому
провадженню № 42778435.

Вважає, що державний виконавець не
виконав всіх передбачених законом дій
для виконання судового рішення. А саме
не наклав арешт на кошти боржника, які
знаходяться на рахунках , відкритих у
наступних банках: ПАТ «ПУМБ» рахунок №
6867 відкритий 26.06.2011; рахунок №
260482657 відкритий 22.07.2011 валюта по обох
рахунках - гривня; ПАТ "ВіЕйБі Банк"
рахунок № 0666 відкритий новий
08.10.2010 валюта гривня. По цим рахункам
систематично проводиться обіг
грошових коштів та платежі боржника в
обсязі не менше 150 000 грн. щотижня. Про
наявність цих рахунків свідчить
довідка податкової інспекції м.
Дніпродзержинська щодо боржника.

Згідно відомостей про виконавче
провадження внесених до Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень 25.07.2013 року накладено арешт
на майно боржника та оголошено
заборону на його відчуження, про що
внесено відповідні записи . При цьому
про те, що майно відсутнє, даних в
реєстрі немає. Посилань на будь-яку
інформаційну довідку з реєстру прав
власності на нерухоме майно (номер та
дату), якого за боржником не
зареєстровано, також немає. Відсутній
акт опису і арешту майна відповідно до
ст. 52 закону України «Про виконавче
провадження».

Скаржнику відомо, що у божника є
виробниче обладнання, сировина,
складські приміщення, цехи та таке
інше, готова продукція, на яке може бути
накладене стягнення і яке може бути
продане в установленому законом
порядку для погашення боргів.

Таким чином скаржник вважає, що є
досить обґрунтованих підстав для
скасування постанови від 27.06.2014 р. про
повернення виконавчого листа
стягувачеві.

В судове засідання представник
скаржника не з’явився надав суду заяву
про розгляд скарги у його відсутність.
Вимоги скарги просив задовольнити за
викладених обставин.

Зацікавлені особи до суду не
з’явились, хоча були повідомлені про
день, час та місце слухання справи
належним чином, причин відсутності
суду не сповістили. Заяв, клопотань до
суду не надходило.

Суд, вивчивши матеріали справи та
письмові докази, вважає скаргу такою,
що підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про
виконавче провадження примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом. Відповідно до
цього Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою, в тому
числі й виконавчі листи, що видаються
судами.

Згідно із ч.1, 2 ст.11 Закону державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема,
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Відповідно до п.2 ст. 47 ЗУ «Про
виконавче провадження» встановлено, що
у боржника відсутнє майно, на яке може
бути звернуто стягнення, а здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними.

Частиною 3 статті 48 Закону встановлено,
що про повернення виконавчого
документа державний виконавець
виносить постанову, яка затверджується
начальником відділу, якому він
безпосередньо підпорядкований. Копія
постанови у триденний строк
надсилається сторонам і може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію та практику Суду як
джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті
74 рішення у справі "ОСОБА_5 проти Італії"
зазначив, що орган державної влади не
має права посилатися на брак коштів на
виправдання неспроможності виконати
судове рішення про виплату боргу.

В той же час, статтею 6 Конвенції
передбачено право на справедливий суд.
Європейський суд з прав людини в пункті
40 рішення у справі "Горнсбі проти
Греції" від 19 березня 1997 року зазначив,
що право на суд було б ілюзорним, якби
національна правова система
Договірної держави допускала
невиконання остаточного та
обов'язкового судового рішення на
шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий)
орган відмовляється виконувати, не
виконує чи затягує виконання судового
рішення, то передбачені статтею 6
гарантії, які забезпечуються стороні
на етапі судового розгляду справи,
фактично втрачають свій сенс (рішення у
справі "Піалопулос та інші проти
Греції" від 15 березня 2001 року, пункт 68).

Суд, приходить до висновку, що
відсутність у боржника коштів не може
вважатись як поважною, так і взагалі
причиною для невиконання судового
рішення.

Крім того, відповідачем не було
доведено, що державним виконавцем було
вжито необхідних заходів, щодо
встановлення наявності у боржника
коштів необхідних для виконання
рішення суду.

За таких обставин суд вважає, що скарга
ОСОБА_1 в частині визнання
бездіяльність державного виконавця
державної виконавчої служби
Солом’янського районного управління
юстиції ОСОБА_2А неправомірною.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону України
«Про виконавче провадження» У разі
якщо постанова державного виконавця
про закінчення виконавчого
провадження або повернення
виконавчого документа стягувачу
визнана судом незаконною чи скасована
начальником відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або керівником
відповідного органу державної
виконавчої служби або якщо до
державного виконавця надійшло рішення
суду про скасування заходів до
забезпечення позову, а також у разі
повернення виконавчого документа з
іншого відділу державної виконавчої
служби, виконавче провадження підлягає
відновленню протягом трьох робочих
днів з дня надходження рішення суду,
виконавчого документа чи постанови
керівника відповідного органу
державної виконавчої служби.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
210, 383-389 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 про скасування постанови
про повернення виконавчого документу
стягувачеві задовольнити.

Визнати бездіяльність державного
виконавця державної виконавчої служби
Солом’янського районного управління
юстиції ОСОБА_2 неправомірною.

Скасувати постанову державного
виконавця державної виконавчої служби
Солом’янського районного управління
юстиції ОСОБА_2 № ВП 42778425 від 27.06.2014 р.
про повернення виконавчого листа
стягувачеві.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції протягом п’яти днів.

Суддя
Гібалюк Т. Я.