БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
№ провадження 2/356/212/14
Справа № 356/1055/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2014 року Березанський міський
суд Київської області у складі:

головуючого судді
Дудар Т. В.,

при секретарі
Настич Н.А.

за участю позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Березанського
міського суду Київської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання 1/2 частини будинку
спільною сумісною власністю подружжя
та визнання права власності на 3/8
частини будинку,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року з позовом до
Березанської міської ради, ОСОБА_2 про
визнання неправомірними дій при
приватизації квартири, визнання
частково недійсним свідоцтва про право
власності на квартиру, визнання права
власності на частину житлового будинку
в порядку спадкування звернулися
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 Свої вимоги позивачі
обґрунтували тим, що разом зі своїми
батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_2 були
переселені у 1995 року до м. Березань, де
було отримано ордер на право зайняття
3-кімнатної квартири АДРЕСА_2. 24
листопада 1995 року вказана квартира
була приватизована ОСОБА_2 на сім'ю у
складі 3-х чоловік. До свідоцтва про
право власності на квартиру не було
включено ОСОБА_1 Невдовзі квартиру було
продано, а за виручені кошти придбано
будинок АДРЕСА_3 у м. Березань.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4 після
чого відкрилася спадщина, однак із
заявою про прийняття спадщини позивачі
не зверталися, а продовжували
проживати у спірному будинку. У зв'язку
із вищевикладеним позивачі вказують,
що будинок АДРЕСА_3 у м. Березань слід
вважати спільною частковою власністю
чотирьох членів сім'ї - по 1/4 частині
кожному, а 1/2 частину будинку - спільною
сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 і
ОСОБА_2 Тому ОСОБА_3 і ОСОБА_1 просили суд
визнати неправомірними дії
Березанської міської ради Київської
області при приватизації квартири
АДРЕСА_2 у м. Березань, визнати частково
недійсним свідоцтво про право
власності на квартиру АДРЕСА_4 визнати
1/2 частину будинкуАДРЕСА_3 у м. Березань
спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та
ОСОБА_2, визнати за ОСОБА_3 право
власності на 3/8 частини будинку АДРЕСА_3
у м. Березань, визнати за ОСОБА_1 право
власності на 3/8 частини будинку АДРЕСА_3
у м. Березань.

До початку розгляду справи по суті
ОСОБА_1 відмовилася від позовних вимог
до Березанської міської ради, надавши
суду письмову заяву. Ухвалою суду від 28
жовтня 2014 року відмова ОСОБА_1 була
прийнята і провадження в частині
позовних вимог ОСОБА_1 про визнання
неправомірними дії Березанської
міської ради при приватизації квартири
АДРЕСА_2 та визнання частково недійсним
свідоцтва про право власності на
квартиру АДРЕСА_2 було закрите.

На судові засіданні, які відбулися 28
жовтня 2014 року та 18 листопада 2014 року,
тобто двічі поспіль не з'явився позивач
ОСОБА_3, який був належним чином
повідомленим про час і місце розгляду
справи (а.с. 73, 113), причини неявки суду не
повідомив, заяви про розгляд справи за
його відсутності суду не надавав. За
таких обставин 18 листопада 2014 року
судом було постановлено ухвалу про
залишення позовних вимог ОСОБА_3 без
розгляду.

Таким чином, у судовому засіданні
здійснювався розгляд позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання 1/2
частини будинку АДРЕСА_3 у м. Березань
спільною сумісною власністю подружжя -
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та визнання за ОСОБА_1
права власності на 3/8 частини будинку
АДРЕСА_3 у м. Березань.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
зазначені позовні вимоги підтримала у
повному обсязі, обґрунтовуючи їх
доводами, викладеними у позовній заяві.
Окрім цього вказувала, що її мати -
відповідач по справі ОСОБА_2
погоджується передати їй у власність
частину спірного будинку.

Відповідач ОСОБА_2 відносно вимоги про
визнання 1/2 частини будинку спільною
сумісною власністю подружжя вказала,
що її чоловік ОСОБА_4 помер у 1999 році,
тому визнавати за ним право власності
немає сенсу. Відносно визнання за
ОСОБА_1 права власності на 3/8 спірного
будинку зазначила, що не заперечує
проти проживання ОСОБА_1 у визначених
кімнатах, однак у власність будинок
зможе перейти до ОСОБА_1 тільки після
смерті ОСОБА_2

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази суд
приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або не вчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Згідно з ч. 2-4 ст. 60 ЦПК України докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Ці положення Закону сторонам та їх
представникам роз'яснювались у судових
засіданнях неодноразово (а.с.71, 88).

У позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що до
правовідносин, які виникли між
сторонами, слід застосовувати норми
КпШС УРСР.

Частиною другою статті 13 КпШС України
встановлено, що права і обов'язки
подружжя породжує лише шлюб, укладений
у державних органах запису актів
громадянського стану.

Заявляючи вимогу про визнання 1/2
частини будинку АДРЕСА_3 у м. Березань
спільною сумісною власністю подружжя -
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 - жодною із сторін та
їх представників не було надано суду
для дослідження документів, з яких
можна було б встановити, що ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 перебували у шлюбі.

Таким чином, у задоволенні вимоги про
визнання частини майна спільною
сумісною власністю подружжя слід
відмовити.

Вимога про визнання за ОСОБА_1 права
власності на 3/8 частини будинку АДРЕСА_3
у м. Березань також не підлягає
задоволенню, оскільки позивач
обґрунтовувала цю вимогу тим, що після
смерті її батька - ОСОБА_4 - відкрилася
спадщина, яку вона прийняла, фактично
проживаючи у спірному будинку.

При розгляді справ про спадкування суд
має встановити місце відкриття
спадщини, коло спадкоємців, які
прийняли спадщину, законодавство, яке
підлягає застосуванню.

Частиною першою статті 179 ЦПК України
встановлено, що предметом доказування
під час судового розгляду є факти, які
обґрунтовують заявлені вимоги чи
заперечення або мають інше значення
для вирішення справи і підлягають
встановленню при ухваленні судового
рішення.

Обставини, які входять до предмету
доказування у вказаній справі, можна
встановити лише при дослідженні
документів, наявних у спадковій справі
ОСОБА_4

Судом було роз'яснено, відповідно до
положення ч. 4 ст. 10 ЦПК України, що у
випадку, коли щодо отримання доказів у
сторін є складнощі, суд за їх
клопотанням зобов'язаний витребувати
такі докази. Однак сторони та їх
представники заперечували проти
витребування спадкової справи ОСОБА_4 з
нотаріальної контори.

Окрім цього, копія свідоцтва про смерть
ОСОБА_4, яка була надана суду для
дослідження як письмовий доказ (а.с. 21),
ніким належним чином завірена не була,
а оригінал вказаного документу суду
для огляду не надавався.

Аналізуючи наведені норми права та
здобуті і досліджені у ході судового
розгляду докази суд приходить до
висновку, що у задоволенні позову слід
відмовити.

Керуючись ст. 10, 60, 137, 179 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання 1/2 частини будинку
спільною сумісною власністю подружжя
та визнання права власності на 3/8
частини будинку - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
через Березанський міський суд
Київської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Суддя
Т. В. Дудар