АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7889/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Єлісєєва Т. Ю. Доповідач - Глущенко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року
м. Дніпропетровськ

26 листопада 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - Глущенко Н.Г.

суддів - Осіяна
О.М., Пищиди М.М.

за участю секретаря -
Біленької О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою
відповідальністю «Каратурук»

на рішення Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 14 березня
2014 року по справі за позовом
Обслуговуючого кооперативу
«Приватестейт» до ОСОБА_2, третя особа -
Дніпропетровська міська рада, про
стягнення неустойки та визнання права
власності, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року ОК «Приватестейт»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення неустойки та визнання
права власності на об'єкт, що не
введений в експлуатацію, яку було
уточнено у лютому 2014 року / т. 1 а. с. 4-6,
57-58 /.

В обґрунтування своїх позовних
вимог ОК «Приватестейт» посилався на
те, що він є громадською організацією,
яка отримала право вимоги виконання
зобов'язань за контрактами дольової
участі у будівництві квартир у шостій
секції житлового будинку АДРЕСА_1.

Між ОК «Приватестейт» та ОСОБА_2 14.01.2013
року було укладено договір доручення,
відповідно до якого ОСОБА_2
зобов'язався від імені та за рахунок
кооперативу вчинити юридичні дії,
пов'язані з оформленням, погодженням та
отриманням правовстановлюючих
документів на об'єкт будівництва, а
саме 6 секцію житлового будинку
АДРЕСА_1.

Свої зобов'язання за договором
доручення ОСОБА_2 зобов'язався виконати
в строк до 14.06.2013 року за що мав отримати
винагороду у розмірі 1000 грн.

У зазначений строк відповідач своїх
зобов'язань за договором доручення не
виконав.

Наслідки невиконання відповідачем
своїх обов'язків передбачені п. 9
Договору, а саме у випадку невиконання
відповідачем своїх зобов'язань в
строки, передбачені договором
доручення від 14.01.2013 року, відповідач
несе відповідальність у вигляді
подвійного розміру плати, передбаченої
п. 2 Договору доручення.

У зв'язку з цим, позивач змушений
звернутися до суду з даним позовом в
якому просив суд стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОК «Приватестейт» неустойку за
ухилення від виконання договору
доручення від 14.01.2013 року та визнати за
кооперативом право власності на об'єкт
не введений в експлуатацію, а саме:
житловий будинок АДРЕСА_1 / т. 1 а. с. 4-6,
57-58/.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 14.03.2014 року
позовні вимоги ОК «Приватестейт»
задоволені.

Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ОК
«Приватестейт» 2000 грн., судові витрати
в розмірі 3441 грн, а всього - 5441 грн.

Суд визнав за ОК «Приватестейт» право
власності на об'єкт (житловий будинок)
не введений в експлуатацію, що
розташований по АДРЕСА_1 / т. 2 а. с. 59-61 /.

З цим рішенням суду першої інстанції не
погодилося ТОВ «Каратурук» і 12.08.2014
року звернулося до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення суду
від 14.03.2014 року скасувати та ухвалити
нове про відмову позивачу в
задоволенні його позовних вимог,
посилаючись на те, що рішення ухвалене
з порушенням норм матеріального та
процесуального права. Зокрема, апелянт
посилається на те, що він на відкритих
торгах (аукціоні), з продажу майна
банкрута ПП «Терек Плюс», 14.03.2014 року
придбав (договір купівлі-продажу № 25
-Лот №1) нерухоме майно - об'єкт
незавершеного будівництва (секція 6), що
розташовані в АДРЕСА_1 / т. 2 а. с. 78-82/.
Ухвалюючи 14.03.2014 року рішення по
справі, суд не встановив хто є
власником спірної будівлі і не залучив
його до участі у справі. Суд виніс
рішення відносно нерухомого майна, яке
з 14.03.2014 року належить на праві
власності апелянту, а отже цим судовим
рішенням порушені його права / т. 2 а.
с.66-69 /.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а
рішення суду - скасуванню з ухваленням
нового рішення по справі в силу ст. 309
ЦПК України, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 ЦК України - право
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном (ст.317 ЦК України).

Згідно ст. 321 ЦК України - право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Між тим, ухвалюючи 14.03.2014 року рішення
по справі про визнання за ОК
«Приватестейт» права власності на
об'єкт (житловий будинок), що не
введений в експлуатацію та
розташований по АДРЕСА_1, - суд першої
інстанції не встановив хто є власником
спірної будівлі і не прийняв до уваги
те, що відповідач ОСОБА_2 не є його
власником на підставі договору
доручення від 14.01.2014 року, згідно якого
останній нібито зобов'язався вчинити
юридичні дії пов'язані з оформленням
правовстановлюючих документів на
об'єкт будівництва (шосту секцію
житлового будинку по АДРЕСА_1) з
введенням його в експлуатацію.
Посилання ОК «Приватестейт» в його
позові на те, що він є власником
спірного житлового будинку згідно
Інвентаризаційної справи № 5777-к /т.1 а.
с. 57-58/, - є безпідставними та надуманими,
оскільки інвентаризаційна справа не є
правоустановчим документом згідно з
чинним матеріальним законом. Належних
та допустимих доказів в підтвердження
свого права власності на спірний об'єкт
нерухомості (недобудований житловий
будинок) ОК «Приватестейт» суду не
надав.

Отже, суд першої інстанції постановив
рішення відносно нерухомого майна,
власник якого ним не був встановлений,
як і не вирішив питання щодо
можливості залучення до участі у
справі належного відповідача
(співвідповідача) у відповідності зі
ст. 33 ЦПК України.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що власником спірного
недобудованого житлового будинку може
бути юридична особа, яка є відмінною
від позивача, який в свою чергу теж є
юридичною особою, а спори ж між
юридичними особами не підлягають
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України -
право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна). Якщо договором або
законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації. Якщо
право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Згідно ч. 3 ст.331 ЦК України - до
завершення будівництва (створення
майна) особа вважається власником
матеріалів, обладнання тощо, які були
використані в процесі цього
будівництва (створення майна).

У разі необхідності особа, зазначена в
абзаці першому цієї частини, може
укласти договір щодо об'єкта
незавершеного будівництва, право
власності на який реєструється
органом, що здійснює державну
реєстрацію прав на нерухоме майно на
підставі документів, що підтверджують
право власності або користування
земельною ділянкою для створення
об'єкта нерухомого майна, дозволу на
виконання будівельних робіт, а також
документів, що містять опис об'єкт
незавершеного будівництва.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач не надав суду документів, що
підтверджують право власності або
користування земельною ділянкою для
створення об'єкта нерухомого майна,
дозволу на виконання будівельних робіт
і таке інше.

Отже, суд першої інстанції в порушення
вимог ст. 331 ЦК України визнав за
позивачем право власності на спірний
об'єкт нерухомості (незавершений
будівництвом житловий будинок).

Щодо рішення суду, в частині стягнення
з ОСОБА_2 на користь ОК «Приватестейт»
неустойки за невиконання договору
доручення від 14.01.2013 року /т. 1 а. с. 20-21/,
то воно не може залишатись в силі, так
як зазначений договір підписаний лише
представником ОК «Приватестейт».

Оскільки, зазначений договір доручення
підписаний лише однією стороною, то
згідно ст. 202 ЦК України він є
одностороннім правочином, а
односторонній правочин може
створювати обов'язки лише для особи,
яка його вчинила, тобто в даному
випадку для ОК «Приватестейт» , а не для
ОСОБА_2

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції від 14.03.2014 року не може
залишатись в силі і підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову ОК «Приватестейт» в його
позовних вимогах до ОСОБА_2 про
стягнення неустойки та визнання права
власності на спірний об'єкт
нерухомості (незавершений
будівництвом житловий будинок).

Керуючись ст.ст. 303, 307,309 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Каратурук» - задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 14 березня 2014
року - скасувати.

Відмовити Обслуговуючому кооперативу
«Приватестейт» в його позовних вимогах
до ОСОБА_2 про стягнення неустойки та
визнання права власності.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з цього часу.

СУДДІ: