У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" жовтня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Катющенко В.П.

при секретарі: Нестеровському
Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Києві,
подання старшого державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві Торбинської О.М.,
боржник:ОСОБА_2, стягувачі: АТ «Банк
«Золоті Ворота», ОСОБА_4 про тимчасове
обмеження у праві виїзду боржника -
фізичної особи, -

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві Торбинська О.М.,
звернулася до Дніпровського районного
суду м. Києва із поданням, в якому
просить суд: тимчасово обмежити ОСОБА_2
у праві виїзду за межі України без
вилучення паспортного документа,
шляхом заборони перетинати державний
кордон України до виконання своїх
зобов'язань, покладених на нього
рішенням виконавчі листи № 2/756/981/13
виданого 22 травня 2013 року Оболонським
районним судом м. Києва про стягнення
боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 в
розмірі 346336,53 гривень та № 2-3706 виданого
02 лютого 2011 року виданого Дніпровським
районним судом м. Києва про стягнення
боргу з ОСОБА_2 на користь АТ «Банк
Золоті ворота» в розмірі 146265,44 гривень.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 01
червня 2013 року до відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м. Києві
надійшов виконавчий документ № 2/756/981/13
виданий 22 травня 2013 року Оболонським
районним судом м. Києва про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі
346336,53 гривень. 03 червня 2013 року
державним виконавцем відповідно до
вимог ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України
«Про виконавче провадження» винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження, копії якої направлено
сторонам виконавчого провадження. 10
липня 2013 року державним виконавцем у
відповідності до вимог ст. 33 Закону
України постанова про зведене
виконавче провадження відповідно до
виконавчого листа № 2/756/981/13 виданого 22
травня 2013 року Оболонським районним
судом м. Києва про стягнення боргу з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 в розмірі
3463366,53 гривень та виконавчого листа №
2-3706 виданого 02 лютого 2011 року виданого
Дніпровським районним судом м. Києва
про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь
АТ «Банк Золоті Ворота» в розмірі 146265,44
гривень. Заборгованість за виконавчими
листами № 2/756/981/13 виданого 22 травня 2013
року Оболонським районним судом м.
Києва про стягнення боргу з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_4 в розмірі 346336,53 гривень
та № 2-3706 виданого 02 лютого 2011 року
виданого Дніпровським районним судом
м. Києва про стягнення боргу з ОСОБА_2 на
користь АТ «Банк Золоті ворота» в
розмірі 146265,44 гривень складає 492 601,97
гривень.

Відповідно до ч.2 ст. 377-1 ЦПК України, суд
негайно розглядає подання, зазначене у
частині першій цієї статті, без виклику
чи повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Державний виконавець в судове
засідання не з'явився.

Вивчивши матеріали подання, дослідивши
докази по справі, суд приходить
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконанні у Відділі державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м. Києві
перебувають виконавчі листи № 2-3706/1,
виданий 02 лютого 2011 року Дніпровським
районним судом м. Києва про стягнення з
ОСОБА_2 на користь АТ «Золоті ворота» в
особі філії Банк АТ «Золоті ворота»
боргу в сумі 146265,44 гривень та № 2/756/981/13,
виданого 22 травня 2013 року Оболонським
районним судом м. Києва про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі
346336,53 гривень.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду і в'їзду в
Україну громадян України»,
громадянинові який має паспорт, може
бути тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадках, якщо він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, - до
виконання зобов'язань. При цьому
паспорт може бути тимчасово затримано
чи вилучено у випадках, передбачених
пунктами 1-9 частини першої цієї статті,
або в разі використання паспорта для
вчинення злочину, або виявлення у ньому
підробки, а також у випадках припинення
громадянства України. Тимчасове
затримання або вилучення паспорта у
таких випадках здійснюється судом,
органами прокуратури, внутрішніх
справ, служби безпеки, Державної
прикордонної служби України,
військовими комісаріатами та
консульською службою України.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Як вбачається з матеріалів подання, в
межах виконавчого провадження по
виконанню виконавчого листа № 2-3706/1, 26
січня 2012 року державним виконавцем
було винесено постанову про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження, відповідно до якої
було накладено арешт на все майно, що
належить ОСОБА_2 у межах суми звернення
стягнення: 146265,44 гривень та заборонено
здійснювати відчуження будь-якого
майна, яке належить боржнику ОСОБА_2
лише в межах суми боргу.

В подальшому, державним виконавцем
було винесено постанову про приєднання
виконавчого провадження до зведеного
виконавчого провадження, відповідно до
якого виконавче провадження по
виконанню виконавчого листа № 2-3706/1 та
виконавчого листа № 2/756/981/13 було
об'єднано. З вказаної постанови, суду
також не вбачається можливим
встановити дату її постановлення.

Крім того до матеріалів подання,
державним виконавцем було додано два
акти державного виконавця: березня 2013
року та липня 2013 року.

Так, в липні 2013 року державним
виконавцем було здійснено вихід за
адресою: АДРЕСА_1 на неодноразові
дзвінки двері ніхто не відчинив, зі
слів мешканців будинку у вищевказаній
квартирі проживають батьки боржника.

В той же час, зі змісту даних актів
неможливо встановити час їх складання,
час проведення виконавчих дій (час
виходу державного виконавця). За таких
обставин, долучені державним
виконавцем акти не можуть бути
прийняті судом як належний та
допустимий доказ у справі у
відповідності до вимог ст.ст. 58, 59
Цивільного процесуального кодексу
України, оскільки не містять
відомостей про обставини, які мають
значення для справи.

Згідно пояснення гр. ОСОБА_6 , останній
проживає за адресою: АДРЕСА_2. Сусіда з
квартири № 48 ОСОБА_2 знає добре. Даний
громадян не проживає за вище вказаною
адресою вже протягом десяти років, де
він може знаходитись на даний час йому
не відомо. На неодноразові
відвідування квартири АДРЕСА_1, двері
працівникам міліції ніхто не відчинив.

В березні, жовтні 2014 року державним
виконавцем було здійснено виклик
боржника за адресою: АДРЕСА_1.

В подальшому, державним виконавцем
було винесено постанову про доручення
державному виконавцю ВДВС
Оболонського РУЮ у м. Києві провести
перевірку щодо встановлення місця
проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3,
у разі виявлення майна боржника
здійснити його опис та арешт.

В той же час, як вбачається з матеріалів
подання, перевірка вказаної інформації
було здійснено ВДВС Солом'янського РУЮ
у м. Києві.

Так, в квітні 2014 року державним
виконавцем ВДВС Солом'янського РУЮ у м.
Києві було здійснено вихід на дільницю
за адресою: АДРЕСА_3, встановлено, що за
даною адресою знаходяться
підприємства. Як повідомила ОСОБА_7,
боржник ОСОБА_2 за зазначеною адресою
не проживає і ніколи не проживав.
Перевірити майновий стан не виявилось
можливим.

Разом з тим, листом від 15 квітня 2014 року
ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві було
повідомлено ВДВС Дніпровського РУЮ у м.
Києві про здійснення державним
виконавцем виходу за адресою: АДРЕСА_3.

У зв'язку з вищевикладеним, стає
незрозумілим саме за якою адресою було
здійснено вихід державного виконавця
для встановлення місця проживання
боржника.

Крім того, як вбачається із змісту
поданого подання, державним виконавцем
встановлена наявність у боржника
транспортного засобу, в той час
відомостей щодо даних обставин до
матеріалів подання державним
виконавцем додано не було, як і не було
додано відомостей щодо суми
заборгованості боржника.

Таким чином, з огляду на вищевикладене,
з доданих до подання документів
вбачається, що виконавцем не вжито усіх
заходів як щодо розшуку боржника так і
його майна, при цьому доказів, які б
давали підстави вважати, що боржник
може виїхати за кордон з метою ухилення
від сплати боргу, та, які б свідчили, що
ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішень
суду, виконавцем не надано.

Враховуючи те, що у відповідності до ст.
4 ЦПК України суд при здійсненні
правосуддя захищає права, свободи та
інтереси фізичних та юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України, у
задоволенні подання, яке не
ґрунтується на вимогах закону, слід
відмовити як у заявленому без
достатніх підстав.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 4, 210, 293, 294, 377-1 ЦПК України, ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження», ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду і в'їзду в Україну
громадян України», суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання старшого
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві Торбинської О.М.,
боржник:ОСОБА_2, стягувачі: АТ «Банк
«Золоті Ворота», ОСОБА_4 про тимчасове
обмеження у праві виїзду боржника -
фізичної особи - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя: