Єдиний унікальний номер 205/7724/14-ц
Справа № 205/7724/14ц/2/205/4127/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2014 року

м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Залімської Н.В.,

при секретарі Кравцову С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Дніпропетровська цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Дельта Банк» 10 вересня 2014 року
звернулися до суду з позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
Позивач у своєму позові посилався на
те, що 24.12.2012 року між ПАТ «Дельта Банк»
(правонаступник Товариства з обмеженою
відповідальністю « Комерційний банк»
Дельта») та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № 004-03218-241212 , згідно
умов якого позивач відкриває держателю
кредитну лінію на загальну суму 5000 грн.
, а відповідач зобов'язався їх прийняти,
належним чином використовувати та
повернути у строк та на умовах,
передбачених договором. Разом з тим,
відповідач свої зобов'язання щодо
повернення кредиту та сплати процентів
не виконав, що призвело до виникнення
заборгованості, розмір якої станом на
22.05.2014 року склав 7556.69 грн. Позивач у
своєму позові просив суд стягнути з
відповідача на користь позивача
заборгованість за кредитним договором
у сумі 7556.69 грн. та судові витрати,
задовольнивши позов.

У своїй заяві до суду представник
позивача просили справу розглядати за
їх відсутності, позовні вимоги
підтримують в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце слухання
справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності з ч. 1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
надані та здобуті докази, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню за
наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.12.2012 року між
Товариством з обмеженою
відповідальністю « Комерційний банк»
« Дельта» , правонаступником якого
відповідно до Статуту є ПАТ «Дельта
Банк», та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № 004-03218-241212, згідно
умов якого банк надав відповідачу
грошові кошти у розмірі 5000,00 грн., а
відповідач зобов'язався їх прийняти,
належним чином використовувати та
повернути у строк та на умовах,
передбачених договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідачем порушуються взяті на себе
зобов'язання щодо повернення кредиту
та сплати процентів, внаслідок чого
станом на 22.05.2014 року відповідно до
розрахунку виникла заборгованість у
розмірі 7556.69 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

На підставі ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідачем порушуються взяті на себе
зобов'язання щодо повернення кредиту
та сплати процентів, внаслідок чого
станом на 22.05. 2014 року відповідно до
розрахунку виникла заборгованість у
розмірі 7556.63 грн. (а.с.8).

У відповідності з ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника

повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та

сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З урахуванням того, що у відповідача
перед позивачем існує заборгованість,
яка ним добровільно не сплачується, а
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається, суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача
заборгованість за кредитним договором
у сумі 7556.69 грн., яка складається з:
заборгованості по тілу кредиту в
розмірі 2435.63 грн., заборгованості за
прострочене тіло кредиту у розмірі 2524.64
грн, заборгованості по сплаті
відсотків у розмірі 2596.42 грн., сума
комісій, передбачених договором, у
розмірі 0.00грн. (а.с.8).

Частиною 1 статті 88 ЦПК України
встановлено, що стороні, на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Позивачем при поданні позову було
сплачено судовий збір у розмірі 243.60
грн., тому з відповідача на користь
позивача також слід стягнути судові
витрати, які ним було сплачено при
поданні позову, а саме: судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 514, 516, 525-526, 610, 612, 1049-1050, 1054
Цивільного кодексу України, ст. ст. 10-11,
59-60, 88, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 209, 212-215, 218
Цивільно-процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» заборгованість за
кредитним договором № 004-03218-241212 від
24.12.2012 року в сумі 7556.69 грн, яка
складається з заборгованості по тілу
кредиту в розмірі 2435.63 грн.,
заборгованості за прострочене тіло
кредиту у розмірі 2524.64 грн,
заборгованості по сплаті відсотків у
розмірі 2596.42 грн., суми комісій,
передбачених договором, у розмірі
0.00грн , судові витрати у розмірі 243.60
грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Ленінський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня отримання його копії.

Суддя
Н.В. Залімська