Справа № 466/9807/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 листопада 2014 року Шевченківський
районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді
Свірідової В.В.

при секретарі
Піцик О.В.

представника позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовною заявою
Львівського національного аграрного
університету до ОСОБА_2 про стягнення
коштів,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся позовом до
Шевченківського районного суду м.
Львова до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості по оплаті за навчання.
Просить стягнути з відповідача
заборгованість по оплаті за навчання у
сумі 1 515 грн. та судові витрати. Позовні
вимоги обґрунтовує тим, що протягом
2009-2011 р. р. у позивача навчався
відповідач на платній основі за
напрямком підготовки „Процеси, машини
і обладнання агропромислового
виробництва" на факультеті заочної
освіти. Порядок надання вищими
навчальними закладами платних послуг
регулюється Законом України „Про вищу
освіту", Постановою Кабінету Міністрів
України від 20.01.1997 року № 38 „Про
затвердження переліку платних послуг,
які можуть надаватися державними
навчальними закладами", Порядком
надання платник послуг державними
навчальними закладами, затвердженим
наказом Міністерства освіти України,
Міністерства фінансів України,
Міністерства економіки України від
27.10.1997 № 383/239/131 (які діяли на час
навчання студента), Типовим договором
про навчання, підготовку,
перепідготовку, підвищення
кваліфікації або про надання
додаткових освітніх послуг
навчальними закладами, що затверджений
наказом Міністерства освіти і науки
України від 11.03.2002 № 183. Відповідно до п.
1 Типового договору позивач
зобов'язувався за рахунок коштів
відповідача забезпечити його навчання
за спеціальністю „ Геодезія,
картографія та землевпорядкування"
заочної форми навчання. Умовами п. 3.1
Типового договору передбачено
обов'язок відповідача своєчасно
вносити плату за отриману освітню.
Позивач зобов'язання по типовому
договору виконав в повному обсязі,
зарахував відповідача на факультет
заочної освіти за напрямком підготовки
„ Процеси, машини і обладнання
агропромислового виробництва", де
відповідач і навчався. У відповідності
до наказу № 226/к-с від 31.08.2011 відповідача
було відраховано з 2-го курсу, як такого,
що до занять не приступив з 2-го курсу
4-го семестру 2010-2011 навчального року.
Проте, відповідач за надані освітні
послуги університетом розрахувався
частково та має заборгованість у сумі 1
515,00 грн. Тому просить стягнути з
відповідача ОСОБА_2 на користь
Львівського національного аграрного
університету заборгованість у сумі 1
515,00 грн. та 229,40 грн. сплаченого судового
збору, а всього - 1 744,40 грн.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1, котрий діє на підставі
довіреності позовні вимоги підтримав.
Просив позов задовольнити, надав
пояснення, що аналогічні викладеному в
тексті позовної заяви.

Відповідач в судове засідання не
з”явився, хоча належним чином
повідомлявся про час та місце слухання
справи, що стверджується відмітками в
журналі реєстрації вихідної
кореспонденції, тому оскільки в
матеріалах справи достатньо доказів
для розгляду справи без його участі,
представник позивача не заперечує
проти заочного розгляду справи, суд у
відповідності до вимог ст. ст. 169, 224 ЦПК
України вважає за можливе заслухати
справу на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення представника
позивача, повно та всебічно дослідивши
усі зібрані по справі докази, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав та мотивів.

Відповідно до вимог ст. ст. 4, 10, 11, 60, 61, 213
ЦПК України, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненнями
фізичних та юридичних осіб, поданими
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
в справі. Цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях. Рішення
суду обґрунтовується лише тими
доказами, які були дослідженні в
судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від Відповідача виконання
його обов'язку.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Судом встановлено, що протягом 2009 - 2011
років у Львівському національному
аграрному університеті навчався
відповідач ОСОБА_2. Відповідач навчався
на платній основі за напрямком
підготовки „Процеси, машини і
обладнання агропромислового
виробництва" на факультеті заочної
освіти.

Згідно з ч. 6 ст. 64 Закону України „Про
вищу освіту" розмір плати за весь строк
навчання або за надання додаткових
освітніх послуг встановлюється вищим
навчальним закладом у грошовій одиниці
України - гривні, з урахуванням
офіційно визначеного рівня інфляції за
попередній календарний рік.

Відповідно до п. 1 Типового договору
позивач зобов'язувався за рахунок
коштів відповідача забезпечити його
навчання за спеціальністю „Геодезія,
картографія та землевпорядкування"
заочної форми навчання. Умовами п. 3.1
Типового договору передбачено
обов'язок відповідача своєчасно
вносити плату за отриману освітню.

Згідно ч. 6 ст. 64 Закону України „Про
освіту" плата за навчання або за
надання додаткових освітніх послуг
може вноситися за весь строк навчання
або надання додаткових освітніх послуг
повністю одноразово або частками -
помісячно, по семестрах, щорічно.

Як встановлено судом, позивач
зобов'язання по типовому договору
виконав в повному обсязі, зарахував
відповідача студентом заочної форми
навчання за відповідним напрямком
підготовки, де відповідач і навчався, а
позивач здійснював надання освітньої
послуги у повному обсязі.

Згідно наказу № 226/к-с від 31.08.2011
відповідача було відраховано з 2-го
курсу, як такого, що до занять не
приступив з 2-го курсу 4-го семестру
2010-2011 навчального року.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідач заборгував позивачу 1 515 грн.

Таким чином судом здобуто докази того,
що відповідачем зобов’язання перед
позивачем, котрі є предметом спору не
виконані.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов слід задовольнити та стягнути
з відповідача заборгованість в розмірі
1515 грн., судові витрати 229, 40 грн.

Керуючись ст. ст. 3,10, 11, 15, 60, 86, 88, 169, 209, 212,
214- 215, 218, 224-227 ЦПК України, ст.ст.11,509,526 ЦК
України,ч.6 ст.64 Закону України"Про
вищу освіту",- суд ,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
користь Львівського національного
аграрного університету кошти в
розмірі 1515 грн. (одна тисяча п"ятсот
п"ятнадцять грн.) та судовий збір в
сумі 229 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено
позивачем в апеляційному порядку до
апеляційного суду Львівської області
через Шевченківський районний суд м.
Львова шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, по заяві
відповідача, поданої протягом 10 днів
з часу отримання рішення.

Суддя:

ОСОБА_3