АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Немировської
О.В.

при секретарі: Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» на ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Києва від 14 жовтня 2014 року

в справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
шляхом визнання права власності.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 р. публічне акціонерне
товариство «Банк «Фінанси та Кредит»
(надалі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»)
звернулося у суд з позовом до ОСОБА_1
про звернення стягнення на предмет
іпотеки шляхом визнання права
власності.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 14 жовтня 2014 р. у
відкритті провадження у справі
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм процесуального права,
просить ухвалу суду першої інстанції
скасувати та передати питання
прийняття позовної заяви на новий
розгляд до того ж суду.

Колегія суддів, заслухавши
представника позивача, який підтримав
апеляційну скаргу та просив її
задовольнити, вивчивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає апеляційну скаргу такою,
що підлягає задоволенню.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що
позивачем заявлено вимогу до ОСОБА_1
про звернення стягнення на предмет
іпотеки, з передачею нерухомого майна,
належного відповідачці на праві
власності в управління банку.

Відмовляючи у відкритті провадження в
справі, районний суд виходив з того, що
є таке, яке набрало законної сили
рішення суду, ухвалене з-приводу спору
між тими самими сторонами, про той
самий предмет і з тих самих підстав.

Між тим, з такими висновками суду
першої інстанції погодитися неможливо.

Положеннями ч.1 ст.1 ЦПК України
встановлено, що завданнями цивільного
судочинства є справедливий,
неупереджений та своєчасний розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно керівних роз'яснень, які
містяться у п. 2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12 червня 2009
р. №2 «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства» при
розгляді справ у суді першої
інстанції» відповідно до статей 55, 124
Конституції України та статті 3 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Висновки суду першої інстанції про
тотожність даного спору і спору, за
яким було ухвалено судове рішення та
яке давало підстави до відмови у
відкритті провадження в справі,
суперечать долученим до справи
доказам.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.122 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо: є таке, що
набрало законної сили, рішення чи
ухвала суду про закриття провадження у
справі у зв'язку з відмовою позивача
від позову або укладенням мирової
угоди сторін у спорі між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих
самих підстав…

Зокрема, важливим моментом є те, що у
поданій позовній заяві мають бути
тотожними сторони, предмет та підстави
позову з тією справою, по якій судом
приймалося рішення.

Так, не вважаються тотожними спори, які
співпадають за предметом і підставою,
але пред'явлені із зміненим
суб'єктивним складом. Також не
вважаються тотожними спори між тими
самими сторонами, якщо змінилися
предмет або підстава позову. При цьому
питання тотожності вирішується не лише
за загальними ознаками предмета
позову, але й за його конкретним
змістом.

Не буде тотожності тоді, коли ні
сторони, ні загальний предмет, ні
підстави позову не змінилися, але
змінився конкретний предмет позову.

Так, відповідно до рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 05 серпня 2013 р., з
урахуванням змін внесених рішенням
колегії суддів з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва від 07
листопада 2013 р., в справі за позовом ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 та
інш. про звернення стягнення на предмет
іпотеки постановлено, зокрема,
звернути стягнення на предмет іпотеки
шляхом надання банку права на продаж
предмету іпотеки будь-якій
особі-покупцеві, з наданням всіх
повноважень продавця, необхідних для
здійснення продажу, а також правом
вчиняти будь-які дії та отримувати
будь-які документи для укладання
договору купівлі-продажу /а.с.33-39, 40-46/.

Отже, вимоги про звернення стягнення
на предмет іпотеки з передачею
нерухомого майна, належного
відповідачці на праві власності в
управління банку по суті спору не
розглядалися, що залишилося поза
увагою суду.

З огляду на викладені обставини,
висновки суду першої інстанції про
наявність правових підстав до
застосування положень п.2 ч.2 ст.122 ЦК
України є помилковими.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

Враховуючи викладене, ухвалу суду
першої інстанції, як постановлену з
порушенням норм процесуального права,
слід скасувати, а питання прийняття
позовної заяви з додатками до неї
направити на новий розгляд до того ж
суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 14 жовтня 2014
рокускасувати, питання прийняття
позовної заяви з додатками до неї
передати на новий розгляд до того ж
суду.

Головуючий:

Судді:

Справа №761/29854/14-ц

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/14117/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Мальцев Д.О.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Слюсар Т.А.