Провадження №: 2/752/4262/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року Голосіївський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Пасинок В.С.

за участю секретаря - Тасенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Україна» до ОСОБА_1 про стягнення суми
страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в:

у липні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідача про
стягнення суми страхового
відшкодування.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 24
квітня 2014 року на перехресті вулиць
Курганівська - Бастіонна в м. Києві
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю забезпеченого в ПрАТ «СК
«Україна» згідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/1204386 від 14
лютого 2012 року транспортного засобу -
автомобіля НОМЕР_1 та транспортного
засобу - автомобіля НОМЕР_2, яким
здійснював керівництво ОСОБА_2

Винним у здійсненні ДТП був визнаний
водій автомобіля НОМЕР_1 - відповідач
ОСОБА_1

Звернувшись до страхової компанії в
порядку та строки, визначені Законом
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», гр. ОСОБА_2 01 серпня 2012 року
отримав страхове відшкодування в
розмірі 2 035,12 грн.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 не
повідомив ПрАТ «СК «Україна» у
визначені ст. 33 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» строки та порядку страхову
компанію про настання страхового
випадку, просив стягнути в порядку
регресу з останнього, виходячи з
положень ст. 38 зазначеного закону, суму
виплаченого страхового відшкодування
у розмірі 2 035,12 грн., а також судовий
збір - 243,60 грн.

Позивач явку свого представника в
судове засідання не забезпечив, надав
суду заяву про розгляд справи за його
відсутності. В останній також зазначив
про те, що обґрунтування позову та
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, не заперечує проти розгляду
справи за відсутності відповідача та
ухвалення по справі заочного рішення
(а.с. 47).

Відповідач, який повідомлявся в
установленому законом порядку про час
та місце розгляду справи, в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК
України у разі повторної неявки в
судове засідання відповідача,
повідомленого належним чином, суд
вирішує справу на підставі наявних у
ній даних чи доказів (постановляє
заочне рішення).

За таких обставин суд, враховуючи
вимоги ст. ст. 169, 224, 225 ЦПК України,
вважав за можливе розглянути справу
без участі відповідача та ухвалити по
справі заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи,
встановив наступне.

Судом встановлено, що 24 квітня 2014 року
на перехресті вулиць Курганівська -
Бастіонна в м. Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
забезпеченого в ПрАТ «СК «Україна»
згідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/1204386 від 14
лютого 2012 року транспортного засобу -
автомобіля НОМЕР_1 та транспортного
засобу - автомобіля НОМЕР_2, яким
здійснював керівництво ОСОБА_2 (а.с. 9, 15).

Згідно постанови Печерського
районного суду м. Києва від 22 травня 2012
року винним у порушенні Правил
дорожнього руху, що, як наслідок,
потягло за собою настання даної
дорожньо-транспортної пригоди, визнано
водія автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_1 (а.с. 10).

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкова для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено постанову суду, з питань, чи
мали місце ці дії та чи вчинені вони
цією особою.

З огляду на викладене та враховуючи, що
вищевказана постанова суду на даний
час не скасована і набрала чинності,
суд дійшов до висновку про те, що
позивач звільнений від доказування
обставин події, що стала приводом для
звернення до суду з цим позовом.

Дана дорожньо-транспортна пригода ПрАТ
«СК «Україна» була визнана страховим
випадком, після чого 01 серпня 2012 року
останньою в порядку, визначеному
Законом України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» гр. ОСОБА_2 було
виплачено страхове відшкодування в
розмірі 2 035,12 грн. (а.с. 11-30).

Згідно ст. 38 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду, якщо він не повідомив
страховика у строки і за умов,
визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1
статті 33 цього Закону.

Як встановлено в ході розгляду справи,
відповідачем повідомлення позивача
щодо настання страхової події
здійснено не було. Доказів на
підтвердження зворотного в
розпорядження суду не надано.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа,
яка відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи в розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлено законом.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за збитки.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, суд розглядає справи в
межах заявлених вимог і на підставі
наданих сторонами доказів, сторони
мають рівні права щодо надання доказів,
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін.

З огляду на викладене, суд дійшов до
висновку про те, що позивач належним
чином довів свої позовні вимоги, в
зв'язку з чим вони підлягають
задоволенню.

Питання судових витрат слід вирішити у
відповідності до вимог ст. ст. 88, 89 ЦПК
України.

На підставі викладеного, ст. ст. 993, 1166,
1191 ЦК України, ст. ст. 33, 38 Закону України
«Про обов'язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів», ст. ст.
10, 11, 15, 57-60, 61, 81, 88, 89, 169, 212- 215, 224-226 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в:

позов приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Україна» до ОСОБА_1 про стягнення суми
страхового відшкодування -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Києва, ідентифікаційний
номер НОМЕР_3, адреса: АДРЕСА_1) на
користь приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Україна» (02140, м. Київ, вул. Ревуцького,
42-Г, , р/р 0373 а ПАТ
«Укрсоцбанк», МФО 300023) суму виплаченого
страхового відшкодування у розмірі 2 035
(дві тисячі тридцять п'ять) грн. 12 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Києва, ідентифікаційний
номер НОМЕР_3, адреса: АДРЕСА_1) на
користь приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Україна» (02140, м. Київ, вул. Ревуцького,
42-Г, , р/р 0373 а ПАТ
«Укрсоцбанк», МФО 300023) судовий збір в
розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подання через Голосіївський районний
суд м. Києва апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
В.С. Пасинок