Справа № 234/4673/14-ц
Провадження № 2/234/2468/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2014 року
м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької
області в складі:

головуючого судді Фоміної Ю.В.,

при секретарі Савінової А.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення
факту проживання однією родиною без
шлюбу та визнання спадкоємцем,

В С Т А Н О В И В:

До Краматорського міського суду
Донецької області звернулась
позивачка до відповідача із позовом
про встановлення факту проживання
однією родиною без шлюбу та визнання
спадкоємцем, обґрунтовуючи свої вимоги
тим, що з 08 травня 1991 року вона
зареєструвала шлюб з ОСОБА_4. Після
шлюбу, 13.10.1995 року ОСОБА_4 був
зареєстрований за її місцем мешкання у
квартирі АДРЕСА_1, яку вона отримала за
ордером 02.01.1985 року. 24.05.1997 року шлюб між
ними було розірвано, але після
розірвання шлюбу вона та ОСОБА_4
продовжували проживати однією сім'єю,
вели спільне господарство, разом
проводили відпочинок, гроші були
спільними. 08.12.2008 року спірна квартира
була приватизована на позивачку,
відповідача та ОСОБА_4 у рівних частках
на кожного. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5
помер. Просить суд встановити факт
проживання однією сім'єю з ОСОБА_4 без
реєстрації шлюбу з 24.05.1997 року по день
його смерті. Визнати за позивачкою
чергу на спадкування за законом
відповідно до ст.1264 ЦК України.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні
свої вимоги підтримала та просила їх
задовольнити, суду пояснила, що 08
травня 1991 році вона зареєструвала шлюб
з ОСОБА_5, прописала його у себе в
квартирі. Потім чоловік почав випивати
та вона, щоб змусити останнього
перестати зловживати спиртними
напоями вирішила розірвати шлюб. Після
розірвання шлюбу вони продовжували
проживати разом як чоловік та жінка, бо
ОСОБА_5 перестав зловживати спиртними
напоями. У 2008 році приватизували
квартиру. ІНФОРМАЦІЯ_2 році ОСОБА_5
помер, вона його поховала. Родичів у
ОСОБА_5 не має, батьки ОСОБА_5 вже
померли, спільних дітей у них не було,
інших дітей у ОСОБА_5 також не було. Коли
вона звернулася до нотаріальної
контори, то їй пояснили, що для
прийняття спадщини необхідно
звернутися до суду та встановити факт
проживання однією родиною.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, але надав суду заяву про
слухання справи без його участі, з
задоволенням позову згоден.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні
пояснила, що дійсно позивачка мешкала
разом з померлим ОСОБА_5 у квартирі
АДРЕСА_1, з 1991року по день його смерті
однією сім'єю як чоловік та жінка, вели
спільне господарство та проводили
разом відпочинок, вона навіть не знала,
що вони розірвали юридичний шлюб.

Свідок ОСОБА_7, пояснила, що вона
близька знайома відповідача, у зв'язку
з чим близько знає позивачку та
померлого. Цю сім'ю вона знає з 1990 року,
з моменту реєстрації шлюбу у 1991 року й
до смерті, ОСОБА_5 проживав з
відповідачкою однією сім'єю як чоловік
та дружина та ніколи не акцентували той
факт, що розірвали шлюб.

Суд, вислухавши позивачку, свідків,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
вимоги заявниці підлягають
задоволенню частково.

Як вбачається з довідки з місця
мешкання позивачка та відповідач
зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 з
02.01.1985 року. ОСОБА_4 зареєстрований у
вказаній квартирі з 13.10.1995 року (а.с.9)

Відповідно до витягу з державного
реєстру актів цивільного стану
громадян про шлюб, позивачка та ОСОБА_4
зареєстрували шлюб 08 травня 1991 року
(а.с.8)

Відповідно до копії свідоцтва про
розірвання шлюбу, шлюб між позивачкою
та ОСОБА_4 було розірвано 24 травня 1997
року (а.с.11)

Відповідно до копії свідоцтва про
смерть, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року
(а.с.12)

Відповідно до копії свідоцтва про
право власності на квартиру та витягу
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно, власниками квартири
АДРЕСА_1 є позивачка, відповідач та
померлий ОСОБА_4 (а.с.5-8).

Таким чином, суд вважає що факт
проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією
сім'єю без шлюбу знайшов своє
підтвердження в судовому засіданні, що
має для позивача юридичне значення, бо
дозволяє їй прийняти спадщину та позов
в цій частині підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд вважає, що вимоги
позивача про визнання черги на
спадкування за законом не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 п.1 ч.2 ст.16 ЦК України,
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути визнання
права.

Право на спадкування та коло
спадкоємців за законом встановлено
нормами Цивільного кодексу України.
Суду не представлено жодних обставин
порушення прав позивача на
спадкування, а тому позов в цій частині
не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3, 60, 212-215, 256 ЦПК
України, ст.15,16 ЦК України, -

В И Р І Ш И
В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про встановлення факту проживання
однією родиною без шлюбу та визнання
спадкоємцем, - задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Краматорську
Донецької області однією сім'єю без
шлюбу, з 24 травня 1997 року по ІНФОРМАЦІЯ_2
року.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Повний текст рішення був
виготовлений 29.08.2014 року.

Суддя Ю. В. Фоміна