НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

20 листопада 2014 рокуСправа № 322/916/14-ц

Новомиколаївський районний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання
Гавриш О.А.,

за участю:

старшого державного виконавця Рогової
Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Новомиколаївського
районного управління юстиції
Запорізької області про примусове
проникнення до житла в порядку ст. 376
ЦПК України,

встановив:

20.11.2014 до суду надійшло вищезазначене
подання від 20.11.2014 № 5076, в якому
державний виконавець просить
постановити вмотивоване рішення про
примусове проникнення до житла ОСОБА_1
за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування подання
державним виконавцем зазначено
наступне.

На виконанні у відділі державної
виконавчої служби Новомиколаївського
районного управління юстиції
Запорізької області перебуває зведене
виконавче провадження про стягнення з
ОСОБА_1 боргу на загальну суму 91 648,80 грн.

Державним виконавцем з метою виконання
рішень судів було вжито передбачені
Законом України «Про виконавче
провадження» заходи примусового
виконання рішень, а саме: звернення
стягнення на майно боржника.

Так, 12.11.2012 державним виконавцем
складено акт опису й арешту рухомого
майна, яке належить боржнику ОСОБА_1

Відповідно до статті 62 Закону України
«Про виконавче провадження» майно
передано на реалізацію, укладено
договір № 0814281 від 24.02.2014 з реалізації
арештованого майна. Дане майно не було
реалізовано з торгів.

На підставі частин 6, 7 статті 62 Закону
України «Про виконавче провадження»
стягувачам запропоновано залишити за
собою нереалізоване майно. Стягувач
ОСОБА_2 у 15-денний строк надав письмову
згоду на залишення за собою
нереалізованого майна.

10.11.2014 за вих. № 5003 рекомендованою
кореспонденцією на адресу ОСОБА_3
направлено лист із зобов’язанням
надати доступ до арештованого майна
14.11.2014 о 10 год. 00 хв. з метою його
передачі стягувачу. Боржник вимогу
державного виконавця не виконала,
доступ до арештованого майна не надала,
у встановлений державним виконавцем
час вдома була відсутня. У зв’язку з
цим передачу арештованого майна
здійснити не вдалось, про що державним
виконавцем в присутності понятих та
стягувача ОСОБА_2 складено акт
державного виконавця.

У зв’язку з тим, що боржник не надає у
добровільному порядку доступ до
арештованого майна, яке знаходиться за
місцем проживання боржника за адресою:
АДРЕСА_1, виникла необхідність у
зверненні до суду із поданням про
примусове проникнення до житла.

Виходячи з наведеного державний
виконавець підтримав подання у
судовому засіданні та просив
задовольнити його.

Вирішуючи питання про наявність
підстав для задоволення подання, суд
виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Конституції
України не допускається проникнення до
житла чи до іншого володіння особи,
проведення в них огляду чи обшуку
інакше, як за вмотивованим рішенням
суду. Згідно зі ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право,
зокрема, звертатися до суду з поданням
про постановлення вмотивованого
рішення про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння боржника.

Статтею 376 ЦПК України встановлено, що
питання про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння боржника –
фізичної особи або особи, у якої
знаходиться майно боржника чи майно та
кошти, належні боржникові від інших
осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий
документ про її відібрання, при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за місцем
знаходження житла чи іншого володіння
особи за поданням державного
виконавця. Суд негайно розглядає
подання, зазначене в частині першій
цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Зі змісту ст. 376 ЦПК України та п 10 ч. 3 ст.
11 Закону України «Про виконавче
провадження» вбачається, що подання
про примусове проникнення до житла
боржника можливе за умови відмови
боржника або особи, у якої знаходиться
майно боржника чи майно та кошти,
належні боржникові від інших осіб, від
добровільного допуску державного
виконавця до житла.

До подання державного виконавця, що
розглядається, додано лише доказ
надсилання вищезазначеного
листа-вимоги від 10.11.2014 № 5003, а саме
копію реєстру на відправлення
рекомендованої кореспонденції за 10
листопада 2014 року та копію фіскального
чеку від 10.11.2014 № 6396, проте не додано
доказу отримання цього листа
боржником, ОСОБА_1

Посилання державного виконавця на те,
що зазначене рекомендоване поштове
відправлення не було повернуто до
відділу державної виконавчої служби
Новомиколаївського районного
управління юстиції Запорізької
області, судом не береться до уваги,
оскільки як вбачається з фіскального
чеку від 10.11.2014 № 6396, даний лист
надсилався без повідомлення про
вручення адресатові, а станом на 20.11.2014
ще не закінчився місячний строк
зберігання цього відправлення в
об’єкті поштового зв’язку,
передбачений п. 116 Правил надання
послуг поштового зв’язку,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 05.03.2009 № 270.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про передчасність звернення
державного виконавця до суду із
поданням про примусове проникнення до
житла боржника, з огляду на відсутність
належних доказів ухилення ОСОБА_1 від
виконання вимог державного виконавця
щодо допуску до арештованого майна, а
відтак і про відсутність підстав для
задоволення подання.

Враховуючи вищезазначене, керуючись
ст.ст. 13, 207, 208, 210, 293, 294, 296, 376 ЦПК України,
суд

ухвалив:

Відмовити в задоволенні подання
старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Новомиколаївського районного
управління юстиції Запорізької
області ОСОБА_4 про примусове
проникнення до житла.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом п’яти днів з дня
її проголошення до апеляційного суду
Запорізької області через
Новомиколаївський районний суд
Запорізької області.

Суддя
С.С. Гасанбеков