АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/786/3510/14
Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г.
Доповідач Обідіна О. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Пікуля В.П., Прядкіної О.В.

При секретарі : Кальник А.М.

Розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 15 жовтня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И Л А
:

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 15 жовтня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на утримання повнолітнього
сина, який навчається, задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
повнолітнього сина ОСОБА_3, який
навчається, в розмірі 1/6 чаcтини
заробітку відповідача щомісячно,
починаючи з 19 вересня 2014 року і до
закінчення навчання до 30 червня 2016
року.

Судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.
віднесено на користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та постановити нове рішення
про відмову в задоволенні позову.
Вважає висновки суду такими, що не
відповідають фактичним обставинам,
оскільки судом не було надано оцінки
його сімейному та матеріальному стану,
що призвело до помилкового висновку
про наявність в нього можливостей для
утримання сина, який продовжує
навчання.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, учасників процесу, що
з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, приходить до
висновку, що остання задоволенню не
підлягає за таких обставин.

Відповідно ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Згідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом, сторони
перебували в шлюбі з 1994 року по 8 серпня
1997 року та є батьками повнолітнього
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки Полтавського
бізнес-коледжу, ОСОБА_3 навчається на І
курсі вказаного начального закладу
денної форми навчання за спеціальністю
«Розробка програмного забезпечення»,
сплачує за навчання згідно договору,
стипендії не отримує. Термін
закінчення навчання 30 червня 2016 року.

Плата за навчання становить 550 грн.
щомісячно за перший рік навчання та 600
грн. щомісячно за другий рік навчання.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
син позивача, який продовжує навчання,
потребує у зв'язку з цим матеріальної
допомоги, оскільки необхідно
здійснювати щомісячну оплату за
навчання, фактично повністю перебуває
на утриманні матері, відповідач як
інвалід 2 групи отримує пенсію. На
підставі чого, урахувавши інвалідність
відповідача та отримання ним пенсії,
місцевий суд дійшов висновку про
часткове задоволення позовних вимог
та стягнув з батька на утримання сина,
який продовжує навчання, 1/6 частину
всіх видів його заробітку (доходу).

З вказаним висновком погоджується
колегія суддів з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Статтею 200 СК України встановлено, що
суд визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу. При визначенні
розміру аліментів з одного з батьків
суд бере до уваги можливість надання
утримання другим з батьків, своїми
дружиною, чоловіком та повнолітніми
дочкою, сином.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

З матеріалів справи вбачається, що син
сторін ОСОБА_3 проживає разом з матір'ю
та знаходиться на її утриманні. До його
повноліття відповідачем на користь
позивача сплачувались аліменти в
розмірі 1/3 частини всіх видів його
заробітку (доходу).

Позивач ОСОБА_2 за місцем роботи на
підприємстві «Укрпошта» отримує
заробітну плату, середній розмір якої
складає близько 1500 грн.

Відповідач є інвалідом 2 групи та
отримує пенсію в розмірі 979 грн.

Як пояснив останній в судовому
засіданні колегії суддів, він раніше
мав нерегулярний додатковий дохід від
надання послуг «Таксі» на власному
автомобілі.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач
посилалась на те, що у зв'язку з
навчанням сина виникла необхідність
нести додаткові щомісячні витрати в
розмірі 550 грн. за його навчання, як це
передбачено умовами договору.

Вказана обставина знайшла своє
підтвердження в ході судового розгляду
та розцінюється колегією суддів як
підстава для висновку про виникнення
права у повнолітнього сина на
утримання у зв'язку з продовженням
навчання, оскільки доводить його
потребу в матеріальній допомозі.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що
при вирішенні питання про можливість
батька надавати таку допомогу, судом
першої інстанції було враховано його
матеріальний та сімейний стан, зокрема
те, що відповідач є інвалідом 2 групи,
проживає спільно з матір'ю, яка також є
інвалідом.

Врахувавши зазначені обставини, суд
першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про
можливість стягувати з доходу ОСОБА_1 1/6
частину його заробітку (доходу) на
утримання сина, який продовжує
навчання.

Апеляційна скарга не містить нових
фактів чи засобів доказування, які б
спростували висновки суду першої
інстанції.

Так, твердження про те, що суд не
врахував його сімейний стан, зокрема
наявність на утриманні хворої матері,
не приймається колегією суддів,
оскільки вказана обставина
досліджувалась місцевим судом. Крім
того, матір відповідача також отримує
пенсію по інвалідності, позаяк доказів
з приводу того, що вона перебуває на
його утриманні, апелянт суду не надав.

Доводи апеляційної скарги стосовно
надання апелянтом добровільної
матеріальної допомоги за усною
домовленістю з колишньою дружиною на
утримання їх спільного сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, колегією суддів
сприймаються критично, оскільки на
підтвердження цього факту
відповідачем було надано розписку, що
не може являтись належним та
допустимим доказом та безумовно
доводити вказаний факт.

Крім того, не заслуговує на увагу
наведений апелянтом власний
розрахунок утримання аліментів та
розмір коштів, які залишаються для
його проживання, оскільки за рішенням
суду з останнього стягнуто 1/6 частину,
що в даному випадку буде становити 160
грн., а не 385 грн., як про це стверджує
апелянт.

За вказаних обставин колегія суддів не
вбачає підстав для скасування судового
рішення, яке постановлене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 314, 317,
319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 15 жовтня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів в
касаційному порядку.

З оригіналом згідно.

Судді: