Справа №
РІШЕННЯ

Іменем України

26 листопада 2014 року
Сторожинецький районний суд

Чернівецької області

в складі головуючої Дячук О.О.

при секретарі Яворській М.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Сторожинець
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Давидівської сільської ради
Сторожинецького району Чернівецької
області, ОСОБА_3 про визнання права
власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
Давидівської сільської ради
Сторожинецького району Чернівецької
області, ОСОБА_3 про визнання права
власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обгрунтовує слідуючими
обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача
ОСОБА_4, який під час життя перебував у
шлюбі з ОСОБА_3. Спадкоємцями першої
черги після смерті батька є: позивачка,
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6.

ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6 відмовилися
від спадщини на користь позивачки.

Спадкове майно складається із
житлового будинку з належними до нього
будівлями та спорудами за адресою
АДРЕСА_1; автомобіля марки ВАЗ 21093, д.н.з.
НОМЕР_2, 2009р. випуску.

Враховуючи вищевказані обставини,
позивачка просить постановити рішення,
яким визнати за нею право власності на
1/2 житлового будинку та належними до
нього будівельними спорудами, яке
розташоване у АДРЕСА_1. Визнати за
позивачкою 1/2 вартості автомобіля
марки ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_2, 2009р. випуску.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, її представник у судовому
засіданні позов підтримав повністю,
проситиь його задоволити.

Представник відповідача Давидівської
сільської ради Сторожинецького району
Чернівецької області у судове
засідання не з'явився, надав заяву у
якій просить справу провести у його
відсутності, позов визнав.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явилася, її представник у судовому
засідання позов не визнав, просить
відмовити у його задоволенні,
посилаючись на слідуючі обставини.

Щодо позовної вимоги про визнання
права власності на будинок:
представник відповідачки просить
звернути увагу на правильність
визначення часток після смерті
спадкодавця ОСОБА_4. Позивачка не
заперечує, що набуте майно є спільною
сумісною власністю і кожному належить
1/2 частка. Таким чином 1/2 частка
належить відповідачці ОСОБА_3, а інша
частина 1/2 частка належить п'ятьом
спадкодавцям: чотирьом дітям та ОСОБА_3
по 1/5 частці спадщини, тобто у спадщині
ОСОБА_3 належить 6/5, а іншим спадкоємцям
4/5.

Позов не підлягає задоволенню зі
слідуючих підстав: що стосується
житлового будинку, суду не надано
доказів на якій земельній ділянці він
розташований (приватна власність чи
інші землі). Відсутній доказ про адресу
місця знаходження майна, що
підтверджується довідкою сільської
ради. Дане майно є самочинним, що
підтверджується техдокументацією.

При наявності даних недоліків не
можливо в такий спосіб визнати право
власності на вказане майно, а тому на
підставі викладеного у цій частині
позову просить відмовити.

Щодо визнання права власності на
частину вартості автомобіля,
представник відповідача просить
відмовити за відсутності доказів,
оскільки: відсутній доказ, що
автомобіль придбаний під час спільного
сумісного проживання, а також доказ в
який спосіб він набутий (договір
дарування, купівлі-продажу, обміну, чи
користування автомобілем на підставі
доручення), відсутній доказ дати
придбання автомобіля.

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4. Спадкоємцями
першої черги за законом після смерті
ОСОБА_4 є: позивачка, ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_1, ОСОБА_6.

ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6 відмовилися
від спадщини на користь позивачки.

Спадкове майно складається із
житлового будинку з належними до нього
будівлями та спорудами за адресою
АДРЕСА_1; автомобіля марки ВАЗ 21093, д.н.з.
НОМЕР_2, 2009р. випуску.

Житловий будинок літ. «А-І», гараж літ.
«Б», сарай літ. «В» за адресою АДРЕСА_1
побудовано самовільно.

Згідно п.6 Пленуму Вищого
Спеціалізованого суду України №6 від
30.03.2012р. Про практику застосування
судами статті 376 Цивільного кодексу
України (про правовий режим
самочинного будівництва) право
власності на самочинно збудовані
житлові будинки, будівлі, споруди, інше
нерухоме майно не набувають як особи,
які здійснили це будівництво, так і
їхні спадкоємці. Права спадкоємців
щодо самочинно збудованого майна
визначаються судом відповідно до
положень статті 1218 ЦК та з урахуванням
роз'яснень, наданих у пункті 7 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 30
травня 2008 року № 7 "Про судову практику
у справах про спадкування".

Це майно не є об'єктом права власності,
воно не може бути предметом поділу та
встановлення порядку користування в
судовому порядку; на нього не може бути
звернено стягнення за виконавчими
документами, у тому числі продаж його з
прилюдних торгів.

Згідно п. 7 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 "Про судову практику у справах
про спадкування" Якщо спадкодавцем
було здійснене самочинне будівництво
(частина перша статті 376 ЦК), до
спадкоємців переходить право
власності на будівельні матеріали,
обладнання тощо, які були використані в
процесі цього будівництва.

Якщо право власності на самочинно
зведену будівлю визнано судом за
власником (користувачем) земельної
ділянки, на якій вона розміщена, то до
складу спадщини входить право на
відшкодування витрат на будівництво
(частина шоста статті 376 ЦК).

До спадкоємців, які прийняли спадщину,
у разі знесення самочинного
будівництва переходить обов'язок
відшкодувати вартість витрат на його
знесення і приведення земельної
ділянки до попереднього стану (частини
четверта, сьома статті 376 ЦК).

Суд вивчивши матеріали позовної заяви,
заслухавши пояснення сторін у
судовому засіданні, дійшов висновку, що
позовна заява не підлягає задоволенню,
оскільки ОСОБА_1 доказів щодо
підтвердження своїх позовних вимог не
надала, житловий будинок, гараж, сарай
побудовано самочинно, у матеріалах
позовної заяви відсутні відомості до
якої категорії двору належить вказаний
будинок, наявність земельних ділянок у
спадкодавця, позивачка, її представник
не заявляли клопотання про
витребування необхідних доказів,
відсутні докази у який час та у який
спосіб набуто автомобіль марки ВАЗ
21093, д.н.з. НОМЕР_2, 2009р. випуску, в який
спосіб він набутий (договір дарування,
купівлі-продажу, обміну, чи
користування автомобілем на підставі
доручення). Оскільки як вбачається з
листа Управління ДАІ Чернівецької
області відповідь була дана 21 серпня
2014р., що власник автомобіля марки ВАЗ
21093, д.н.з. НОМЕР_2, 2009р. випуску є ОСОБА_3.
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, тому не
відомо, коли був набутий вказаний
автомобіль під час шлюбу, чи після
смерті ОСОБА_4. Дату набуття автомобіля
не повідомив і представник позивача.

Керуючись Пленумом Вищого
Спеціалізованого суду України №6 від
30.03.2012р. Про практику застосування
судами статті 376 Цивільного кодексу
України (про правовий режим
самочинного будівництва), постановою
Пленуму Верховного Суду України від 30
травня 2008 року № 7 "Про судову практику
у справах про спадкування", ст. 373 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позовної заяви
ОСОБА_1 до Давидівської сільської ради
Сторожинецького району Чернівецької
області, ОСОБА_3 про визнання права
власності на спадкове майно - за
безпідставністю.

Зняти арешт з легкового автомобіля
марки ВАЗ - 21093 державний номерний знак
НОМЕР_2 накладений ухвалою
Сторожинецького районного суду
Чернівецької області від 18.11.2014р..

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Чернівецької області через
Сторожинецький районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

СУДДЯ: