пр. № 2/759/4267/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року Святошинський
районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді -
Чалої
А.П.,

при секретарі -
Котляр Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві заяву

відповідача ОСОБА_1

про перегляд заочного рішення
Святошинського районного суду м.Києва
від 11.12.2009р., -

В с т а н о в и в :

Заочним рішенням Святошинського
районного суду м.Києва від 11.12.2009р.
задоволено позов ПАТ КБ «Форум» та
стягнуто солідарно на його користь з
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 заборгованість за
кредитним договором в загальній сумі 47
788 грн. 02 коп., судовий збір в сумі 477 грн.
88 коп. і витрати на ІТЗ розгляду справи
в сумі 120 грн.

Копію заочного рішення суду від 11.12.2009р.
отримано матір*ю відповідачів - ОСОБА_2
за адресою їх державної реєстрації
АДРЕСА_1 в м.Києві 25.01.2010р. (а.с. 74 -
поштове повідомлення про вручення
кореспонденції).

03.03.2014р. до суду надійшла заява
відповідача ОСОБА_1 про перегляд
заочного рішення Святошинського
районного суду м.Києва від 11.12.2009р. з тих
підстав, що він не був, на його думку,
належним чином повідомлений про
розгляд даної цивільної справи в суді,
за місцем реєстрації в квартирі
АДРЕСА_1 не проживає з 2007р., мати не
повідомила йому про отримання в січні
2010р. копії заочного рішення суду, а про
заочне рішення суду від 11.12.2009р. йому
стало відомо лише 19.02.2014р., коли його
представник ОСОБА_3 ознайомився з
матеріалами справи в суді, з таким
рішенням суду не погоджується,
оскільки не підписував договору поруки
від 27.12.2007р., що був правовою підставою
для постановлення судового рішення на
користь банку як стягувача.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1
заяву підтримав, але пояснити у зв*язку
із чим ним подана заява про перегляд
заочного рішення суду та її мотиви суду
не зміг.

Інший боржник - ОСОБА_2 просила заяву
задовольнити з підстав, викладених у
ній.

Представник стягувача - ПАТ КБ «Форум»
та його правонаступник - ТОВ
«Укркредит» в судове засідання н
з*явились, про день і час розгляду заяви
повідомлялись належним чином, що
стверджується поштовими
повідомленнями (а.с. 110, 130, 142), поштовими
конвертами, повернутими на адресу суду
за закінченням терміну їх зберігання
на пошті (а.с. 137, 143), письмовими
поясненнями ПАТ «Банк Форум» (а.с. 118-119)
і договором факторингу №270911 від
27.09.2011р., згідно якого ПАТ «Банк Форум»
відступив право вимоги до боржників
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ТОВ «Укркредит» (а.с.
120-126 - копія договору).

Суд вважає за можливе розгляд заяви у
відсутності представника стягувача,
оскільки його неявка відповідно до
частини 1 ст.231 ЦПК України не
перешкоджає розгляду заяви по суті.

Заслухавши пояснення
відповідачів, дослідивши матеріали
справи і додані до заяви про перегляд
заочного рішення суду докази, суд
вважає за необхідне залишити заяву без
задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до пункту 4)
частини 2 ст.229 ЦПК України, заява про
перегляд заочного рішення повинна
містити посилання на докази, якими
відповідач обґрунтовує свої
заперечення проти вимог позивача.

Згідно частини 4 ст.60 ЦПК України,
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до частини 1 ст.232 ЦПК
України, заочне рішення підлягає
скасуванню, якщо судом буде
встановлено, що відповідач не з*явився
в судове засідання та не повідомив про
причини неявки з поважних причин і
докази, на які він посилається, мають
істотне значення для правильного
вирішення справи.

Тобто, правовими підставами для
перегляду і скасування заочного
рішення суду може бути існування
сукупності двох обставин: 1) наявність у
відповідача, у відсутності якого
постановлено судове рішення, належних
і допустимих доказів, які існували на
час постановлення заочного рішення,
спростовують докази позивача і при
вивченні та оцінці судом яких, можливо,
заочне рішення суду було б іншим, тобто
є істотними для вирішення справи та 2)
поважність причин неявки відповідача
до суду.

В заяві про перегляд заочного
рішення Святошинського районного суду
м.Києва від 11.12.2009р., відповідач ОСОБА_1
вказує як поважною причину свої неявки
до суду при розгляді справи по суті ті
обставини, що за місцем реєстрації в
квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 51 - відповідь з
Адресного бюро) він фактично не
проживає з 2007р., а його мати ОСОБА_2, що
мешкає за вказаною адресою, не
повідомляла йому про направлення
судових повісток і копії заочного
рішення суду, у зв*язку із чим він не
знав про його існування до 19.02.2014р.

Згідно частини 5 ст.74 ЦПК України,
судова повістка надсилається фізичним
особам за адресою їх місця проживання
чи місця перебування, зареєстрованою у
встановленому законом порядку. У разі
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, за такою адресою, вважається, що
судовий виклик або судове повідомлення
вручене їм належним чином.

Тобто, направляючи судові листи на
адресу державної реєстрації
відповідача ОСОБА_1 на час розгляду
справи, а саме: АДРЕСА_1, суд діяв у
відповідності до вимог частини 5 ст.74
ЦПК України і такі повідомлення
відповідно до правил вказаної
процесуальної норми є врученими йому
належним чином.

Крім цього, відповідно до частини 3 ст.76
ЦПК України, яка регламентує порядок
вручення судових повісток, якщо особу,
якій адресовано судову повістку, не
виявлено в місці проживання, повістку
під розписку вручають будь-кому з
повнолітніх членів сім*ї, які
проживають разом з нею, що фактично і
мало місце в спірному випадку.

Стаття 3 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» дає визначення
терміну реєстрація - це внесення
інформації до Єдиного державного
реєстру про місце проживання або місце
перебування особи із зазначенням
адреси, за якою з особою може вестися
офіційне листування або вручення
офіційної кореспонденції.

З телеграми, що є в матеріалах
справи (а.с. 50), вбачається, що судове
повідомлення про розгляд справи
вручено відповідачу особисто, а згідно
поштового повідомлення (а.с. 65) судове
повідомлення про розгляд справи
вручено матері відповідача ОСОБА_1, яка
також 25.01.2010р. отримала копію заочного
рішення суду від 11.12.2009р. (а.с. 74 - поштове
повідомлення).

З наведеного вбачається висновок
про те, що не можна вважати відповідача
ОСОБА_1 неналежно повідомленим про день
і час розгляду справи в суді та
вручення йому копії заочного рішення
суду.

Що стосується посилання відповідача на
докази, якими він обґрунтовує свої
заперечення проти вимог позивача, суд
приходить до наступного.

Так, відповідач посилається на те,
що він не підписував договору поруки,
що був правовою підставою для
стягнення з нього кредитної
заборгованості на користь банку, але
відповідач, в порушення пункту 4)
частини 2 ст.229 ЦПК України, крім
особистих пояснень, не посилається на
існування у нього належних і
допустимих доказів на підтвердження
таких обставин справи в заперечення
проти вимог позивача, а його особисті
посилання на такі обставини справи,
відповідно до правил частини 4 ст.60 ЦПК
України, є лише припущенням, на яких
доказування ґрунтуватися не може.

Аналізуючи зазначені вище
обставини та правові норми, суд вважає,
що відповідачем не надано суду
належного посилання на докази, які б
спростовувати позовні вимоги і могли б
бути визнані судом істотними в
розумінні частини 1 ст.232 ЦПК України.

Порушення судом, на думку
відповідача, норм матеріального і
процесуального права, не може бути
правовою підставою для скасування
заочного рішення суду, про що вказано в
ст.232 ЦПК України.

Приймаючи до уваги наведене, суд
вважає, що в даному спірному випадку
правові підстави згідно ст.232 ЦПК
України для скасування заочного
рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 230-232, 209, 210, 293 ЦПК
України, суд, -

У х в а л и в :

Заяву відповідача ОСОБА_1 про
перегляд заочного рішення
Святошинського районного суду м.Києва
від 11.12.2009р. - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: