АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/786/3206/14
Головуючий у 1-й інстанції Троцька А. І.
Доповідач Омельченко Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року м. Полтава Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого судді: Омельченко Л.М.

Суддів: Дорош А.І.., Триголова В.М.

При секретарі Ачкасовій О.Н.

З участю адвоката ОСОБА_2

Позивача ОСОБА_3

Відповідача ОСОБА_4

Представника відповідача ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Октябрського районного суду
м. Полтави від 29 серпня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ФОП
ОСОБА_4, треті особи: Державний центр
зайнятості Міністерства соціальної
політики України, Полтавський міський
центр зайнятості,- про поновлення на
посаді, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди,
зобовязання вчинити певні дії.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача
апеляційного суду Омельченко Л.М.,

В С
Т А Н О В И Л А :

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із зазначеним вище позовом.

Посилався на те, що 18 червня 2013 року між
сторонами був укладений трудовий
договір про надання ФОП ОСОБА_4 йому
роботи водія з оплатою 1300 грн. на
місяць.

Виконуючи свої обов'язки 14 жовтня 2013
року о 23 годині 45 хвилин, керуючи
вантажною автомашиною Рено-Преміум,
позивач ОСОБА_3 потрапив у
дорожньо-транспортну пригоду та
отримав тілесні ушкодження, у зв»яз ку
з чим знаходився в лікарні на
стаціонарному лікуванні з 15 по 18 жовтня
2013 року. З 28 жовтня по 5 листопада 2013
року позивач повторно був
госпіталізований у клінічну лікарню м.
Полтави. Там у нього було виявлено
стороннє тіло в лівому оці. Після
виписки з лікарні він знаходився на
стаціонарі в очному відділенні
Полтавської обласної клінічної
лікарні з 6 по 8 листопада 2013 року, де
було видалено стороннє тіло з лівого
ока. В середині листопада 2013 року
ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_4 лист-
повідомлення, лист- запрошення, акт про
неявку на робоче місце, наказ № 1 та
свою трудову книжку. Згцдно цих
документів відповідач спочатку
звільнив його з роботи за прогул з 12
листопада 2013 року, потім вніс у
трудову книжку запис про звільненення
за прогул з 15 жовтня 2013 року.

Посилаючись на вище викладені
обставини, ОСОБА_3 просив суд
зобов»язати відповідача змінити дату
звільнення з роботи, зазначивши датою
звільнення 11 листопада 2013 року;
зобов»язати змінити формулювання
причини звільнення з п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП
України (за прогул) на ч. 1 ст. 38 КЗпП
України ( за власним бажанням ) і
зобов'язати відповідача видати не
виплачену заробітну плату.

Під час розгляду справи судом першої
інстанції позивач змінював та
уточнював свої позовні вимоги.
Остаточно просив поновити його на
роботі згідно трудового договору,
укладеного 18 червня 2013 року на вказаних
у договорі умовах; стягнути з ОСОБА_4 на
його користь заробітну плату за час
вимушеного прогулу з 15 жовтня 2013 року
до часу поновлення на роботі судом;
зобов'язати ОСОБА_4 належно
організувати проведення розслідування
нещасного випадку на виробництві, що
стався з ним 14 жовтня 2013 року, з
наданням йому матеріалів
розслідування, а також акту про
нещасний випадок на виробництві;
стягнути з ОСОБА_4 на його користь
моральну шкоду, завдану незаконним
звільненням з роботи, в розмірі 5000 грн.,
а також не проведенням службового
розслідування нещасного випадку, що
стався на виробництві, в розмірі
3000грн., а всього 8000 грн.00 коп.

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 29 серпня 2014 року позов
задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ
№ 2 від 20 листопада 2013 року про
звільнення ОСОБА_3 за п. 4 ст. 40 КЗпП
України.

Поновлено ОСОБА_3 на посаді водія ФОП
ОСОБА_4 згідно трудової угоди від 18
червня 2013 року.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 середній заробіток за час
вимушеного прогулу в сумі 11295,83 грн. та
1000 грн.00 коп. заподіяної моральної
шкоди.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_4 на користь
держави судовий збір в сумі 243грн.60коп.

У задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Октябрського районного суду м.
Полтави від 26 вересня 2014 року
виправлено описку у вищевказаному
рішенні суду, а саме: зазначено вірно
дату дорожньо-транспортної пригоди 14
жовтня 2014 року та дату, коли бригада
швидкої допомоги відвезла ОСОБА_3 до
лікарні, - 15 жовтня 2014 року.

В апеляційному порядку рішення суду
оскаржив ФОП ОСОБА_4

Апелянт просить рішення місцевого суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову
повністю, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, а також порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

У запереченні на апеляційну скаргу
ОСОБА_3 просить рішення районного суду
залишити без змін, оскільки вважає його
законним та обґрунтованим.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, приходить до висновку, що
скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Місцевим судом вірно встановлено і це
вбачається з матеріалів справи та
не заперечується сторонами, що згідно
трудового договору №4 від 18
червня 2013 року, укладеного між
позивачем і відповідачем, ОСОБА_3 був
прийнятий ФОП ОСОБА_4 на роботу водієм з
оплатою праці 1300 грн. на місяць.
Вказаний трудовий договір було
зареєстровано належним чином у
Полтавському міському центрі
зайнятості (а.с.3).

Як видно з постанови
Великобагачанського районного суду
Полтавської області від 26 грудня 2013
року, 14 жовтня 2013 року о 23 годині 45
хвилин, управляючи вантажною
автомашиною Рено-Преміум та рухаючись
по трасі Дніпропетровськ-Мелітополь в
районі села Зелений Гай ОСОБА_3
потрапив у дорожньо-транспортну
пригоду. Вищевказаною постановою
адміністративну справу про
притягнення останнього до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП провадженням закрито у
зв»язку з відсутністю в його діях
складу правопорушення, передбаченого
цією статтею.

Внаслідок ДТП ОСОБА_3 отримав тілесні
ушкодження та проходив лікування у
Синельниківській центральній районній
лікарні з 15 по 18 жовтня 2013 року з
діагнозом: забій голови та грудної
клітини, що підтверджується листом
Синельниківської ЦРЛ від 04.12.2013 року №
1327 та від 28.02.2014 року №203 і копією
лікарняного листка від 13 грудня 2013
року.

Згідно виписки з медичної картки
стаціонарного хворого № 4628, ОСОБА_3 з
2.11.2013 року по 05.11.2013 року перебував на
стаціонарному лікуванні у п»ятій
міській клінічній лікарні м. Полтави.

Відповідно до виписного епікризу №
20875 від 08 листопада 2013 року, ОСОБА_3 з 06
листопада 2013 року по 08 листопада 2013
року перебував на стаціонарному
лікуванні в Полтавській обласній
клінічній лікарні ім.
М.В.Скліфосовського.

Наказом № 1 від 11.11. 2013 року позивача
було звільнено за п.4 ст. 40 КЗпП України
за здійснений з 15.10.2013 року по 11.11.2013
року прогул без поважних причин (а.с.7).

Наказом № 2 від 20 листопада 2013 року ФОП
ОСОБА_4 звільнив ОСОБА_3 за здійснений
з 15 жовтня 2013 року по 11 листопада 2013
року прогул без поважних причин за п.4
ст. 40 КЗпП України. Відповідно до цього
наказу, датою звільнення слід вважати
15 жовтня 2013 року. Наказ №1 від 11
листопада 2013 року визнано недійсним у
зв»язку з технічною помилкою в
зазначенні дати його створення ( а.с.177).

Вірно встановивши зазначені вище
обставини та давши належну оцінку
наявним у справі доказам, місцевий суд
дійшов правильного висновку, що
позивача ОСОБА_3 звільнено з роботи
відповідачем ФОП ОСОБА_4 за п.4 ст. 40 КЗпП
України незаконно, оскільки він 15
жовтня 2013 року перебував на
лікарняному. Тому суд на законних
підставах задовольнив позовні вимоги
про поновлення позивача на роботі і
стягнення з відповідача середнього
заробітку за час вимушеного прогулу.

Вирішуючи вимоги в частині
відшкодування моральної шкоди у
розмірі 1000 грн.00 коп. на підставі ст. 237-1
КЗпП України, суд першої інстанції
виходив з принципу розумності та
справедливості.

Рішення суду є законним, обґрунтованим,
постановленим з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
тому колегія суддів не знаходить
підстав для його скасування.

Апеляційна скарга не містить нових
фактів чи засобів доказування, які б
спростували висновки суду першої
інстанції.

За таких обставин, рішення суду слід
залишити без змін та відхилити
апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст.303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315, 317
ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 29 серпня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий: суддя (підпис)

Судді : (підписи)

Згідно: