АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/3246/14
у І інстанції Рябова О.Д.
У Х В А Л А

2014 року листопада місяця 17 дня колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Херсонської
області у складі:

головуючого: Семиженка Г.В.

суддів: Бугрика В.В.

Лісової Г.Є.

при секретарі: Яковенку В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Херсоні апеляційну
скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на
ухвалу Дніпровського районного суду
міста Херсона від 14 жовтня 2014 року у
цивільній справі за скаргою ОСОБА_3 на
дії державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Херсоні,

ВСТАНОВИЛА:

у вересні 2014 року заявниця звернулася з
вказаною скаргою до суду з вимогою
визнання неправомірними дій старшого
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Херсоні Трохименко О.П.
при визначенні розміру заборгованості
по сплаті аліментів ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_3, просила зобов'язати здійснити
його перерахунок за період з червня 2013
року по 01 вересня 2014 року та виключити з
розрахунку сплачені боржником суми за
квитанціями № від 28 липня 2013 року
в розмірі 800 гривень, № від 28
серпня 2013 року в розмірі 800 гривень, №
від 28 вересня 2013 року в розмірі 800
гривень, № від 28 жовтня 2014 року в
розмірі 800 гривень, № від 28
листопада 2013 року в розмірі 800 гривень,
№ 8 від 05 грудня 2013 року в розмірі 1000
гривень, № від 28 грудня 2013 року в
розмірі 800 гривень, № від 28 січня
2014 року в розмірі 800 гривень, № HEHL001FZD
від 21 лютого 2014 року в розмірі 2094
гривень, які, на думку заявниці, не є
аліментами, та нарахувати індексацію.

Ухвалою Дніпровського районного суду
міста Херсона від 14 жовтня 2014 року у
задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі на ухвалу ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 з посиланням на
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права просила її
скасувати та постановити нову ухвалу,
якою задовольнити скаргу із підстав, що
у ній зазначені.

В запереченнях на апеляційну скаргу
державний виконавець Трохименко О.П.
вважала її такою, що задоволенню не
підлягає.

В судовому засіданні при апеляційному
розгляді справи учасники процесу свої
процесуальні позиції підтримали.

Заслухавши доповідача, перевіривши
ухвалу на предмет її відповідності
нормам права, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
рішенням Дніпровського районного суду
міста Херсона від 03 квітня 2014 року,
залишеного без змін ухвалою колегії
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Херсонської
області від 05 червня 2014 року, ухвалено
стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини ОСОБА_6 у твердій грошові сумі в
розмірі 1000 гривень щомісячно,
починаючи з 07 червня 2013 року і до
досягнення дитиною повноліття, шлюб
між сторонами розірвано 30 вересня 2013
року, відповідно до довідки-розрахунку
Відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Херсоні від 18 вересня
2014 року розмір аліментів з червня 2013
року по серпень 2014 року складає 14766,59
гривні, з них сплачено 13002,80 гривні,
заборгованість становить 1763,79 гривні
(а.с. 15-18).

Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи
державної влади, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

За ст. 1 Закону України «Про виконавче
провадження» виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження - це сукупність дій органів
і посадових осіб, визначених у цьому
Законі, що спрямовані на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Ст. 383 ЦПК України надає право стороні
виконавчого провадження на звернення
до суду із скаргою на рішення, дію або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу.

Згідно п. 9 ст. 74 Закону України «Про
виконавче провадження» спір щодо
розміру заборгованості із сплати
аліментів вирішується судом за заявою
заінтересованої особи у порядку,
встановленому законом.

ОСОБА_3 не заперечується факту
отримання від ОСОБА_5 сум, вказаних у
довідці-розрахунку, проте вона вважає,
що вказані у скарзі суми не є
аліментами, а є коштами, перерахованими
колишнім чоловіком на її власні
потреби, при цьому вона на вимогу ст. 60
ЦПК України не надала доказів факту
існування між сторонами будь-яких
інших цивільно-правових відносин, за
якими ОСОБА_5 мав би обов'язок
перераховувати ОСОБА_3 будь-які інші
кошти, крім аліментів, аліменти ж
боржником можуть сплачуватися
будь-яким способом, у тому числі
перерахуванням на банківську картку
особи, на користь якої вони присуджені,
ст. 193 СК України передбачає
перерахування коштів на особистий
рахунок дитини у відділенні Державного
ощадного банку України за рішенням
суду за інших правовідносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України,
розмір аліментів, визначений судом у
твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону, проте
з позовом з такою вимогою ОСОБА_3 до
суду не зверталася, рішення з цього
приводу судом не ухвалювалося,
відповідно у державного виконавця не
виникло прав та обов'язків щодо
нарахування та утримання індексації
аліментів.

На підставі наведеного колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не містить обґрунтованих
посилань на обставини справи чи норми
чинного законодавства, які б могли бути
підставою для її задоволення, скаргу
слід відхилити, ухвалу суду залишити
без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду
міста Херсона від 14 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення, на неї протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили може бути подана касаційна скарга
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _

Судді
_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _