АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6289/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 638/8468/14
Категорія: договірні
« 10» листопада 2014 року
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Харківської області в складі:
Головуючого судді: Бурлака І.В.,
Суддів: Карімової
за участю секретаря: Кривошеіної
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 29 липня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про
стягнення суми боргу, -
в с т а н о в и л а:
У травні 2014 року ОСОБА_3 через свого
представника звернувся до суду з
зазначеним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_4. В
обґрунтування своїх вимог посилався на
те, що у червні 2010 року між ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 укладено договір позики, згідно
якого на розрахунковий рахунок ОСОБА_1,
який відкрито в ПАТ «Укрсоцбанк»,
перераховано ОСОБА_3 15.06.2010 року грошові
курсом НБУ еквівалентно 470400,00 грн.;
курсом НБУ еквівалентно 470000,00 грн.;
еквівалентно 628680,00 грн. З метою
забезпечення позики між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 укладено договір поруки. У
серпні 2013 року ОСОБА_3 звернувся з
вимогою до ОСОБА_1 про повернення
позики, однак борг до теперішнього часу
не повернуто. Просив стягнути з ОСОБА_1
та ОСОБА_4 солідарно на користь ОСОБА_3
курсом НБУ еквівалентно 628800,00 грн., а
всього - 1569480, 00 грн. та судові витрати.
Ухвалою Дзержинського районного суду
м. Харкова від 29 липня 2014 року
провадження у справі в частині позову
до ОСОБА_4 - закрито.
Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 29 липня 2014 року позов -
задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 1569480,00 грн. суму боргу та
судові витрати в розмірі 3897,60 грн.

Не погоджуючись з заочним рішенням
суду ОСОБА_1 через свого представника
ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій
просила рішення суду - скасувати, в
задоволенні позову - відмовити. При
цьому посилалася на неповне з`ясування
судом обставин справи, що мають
значення для справи, на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, на порушення та
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.
Вважала, що суд не надав належної
оцінки доказам у справі, не звернув
уваги на те, що договір позики
відсутній.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, вислухавши пояснення
з'явившихся осіб, дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає за необхідне апеляційну
скаргу - відхилити, рішення суду -
залишити без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновком якого
погоджується судова колегія,
обґрунтовано виходив з обставин справи
та вимог ст. 1046 ЦК України, згідно якої
за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку кількість
речей того ж роду та такої є якості.
Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Частиною 2 статті 1047 ЦК України
передбачено, що на підтвердження
укладання договору позики nа його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України
передбачено, що якщо договором не
встановлений строк повернення позики
або цей строк визначений моментом
пред'явлення вимоги, позика має бути
повернена позичальником протягом
тридцяти днів від дня пред'явлення
позикодавцем вимоги про це, якщо інше
не встановлено договором.

Судом встановлено, що 15.06.2010 року, 28.06.2010
року та 02.07.2010 року ОСОБА_3 надав у борг
ОСОБА_1 грошові кошти відповідно 40000,00
доларів США, 40000,00 доларів США та 39000,00
євро. На аркушах справи №№ 18 - 25, 148 - 155
містяться платіжні доручення, згідно
яких на рахунок 6554/1, який відкрито
в АКБ «Укрсоцбанк» на ім'я ОСОБА_1 та на
її користь надійшли вказані кошти з
зазначенням платежу - позика «LOAN»
відповідно 18.06.2010 року, 01.07.2010 року,
05.07.2010 року, які ОСОБА_1 отримала. З метою
забезпечення позики між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 укладено договір поруки, згідно
якого поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

В суді апеляційної інстанції
представник ОСОБА_3 пояснив, що у серпні
2013 року ОСОБА_3 надсилав ОСОБА_1 вимогу
щодо повернення боргу, однак до
теперішнього часу борг не погашено.

У травні 2014 року представник ОСОБА_3 від
його імені звернувся до суду з позовом
щодо сплати боргу.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що при
відкритті провадження у справі
порушено правила підсудності, є
необґрунтованими, оскільки позивач
відповідно до ст. 113 ЦПК України за
наявністю декількох відповідачів має
право вибору.

Посилання представника ОСОБА_1 на те, що
оскільки договір позики не укладено в
письмовій формі, а ОСОБА_1 не отримувала
вимогу щодо повернення боргу, тому в
задоволенні позову необхідно
відмовити, судовою колегією не
приймаються, оскільки виходячи з вимог
ст. 1047 ЦК України підтвердженням
передання боржнику позикодавцем
визначеної грошової суми є розписка
позичальника або інший документ. Таким
іншим документом є платіжні доручення
з зазначенням платежу - позика, згідно
яких ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_3
грошові кошти. Із інформації банку,
наданої на ухвалу суду від 13.10.2014 року
вбачається, що отримані ОСОБА_1 грошові
кошти є позикою «LOAN» (а. с. 164). Надані
сторонами банківські документи
свідчать про те, що банком перевірялося
призначення перерахованих коштів з
зазначенням їх змісту як позика та
некомерційні суми, із яких вбачається,
що між сторонами склалися боргові
відносини, форма яких - грошова, які
виникли з моменту отримання ОСОБА_1
грошових коштів за платіжним
документом. Сторонами є фізичні особи,
а не суб'єкти господарської діяльності.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не
заперечувала, що між нею та позивачем
існували зобов'язальні відносини,
оскільки перед кожним грошовим
переказом між нею та позивачем в
телефонному режимі оговорювалися
умови його отримання. Вона також не
заперечувала, що при отриманні
грошових коштів вона підписувала
банківський документ, в якому було
зазначено вид платежу, а який, вона не
пам'ятала.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Ані відповідач, ані її представник не
надали як до суду першої, так і до суду
апеляційної інстанції доказів, які
відповідно до ст. ст. 58 - 60 ЦПК України
свідчили б про відсутність боргових
зобов'язань при отриманні грошових сум
між сторонами, тому вважати, що від
ОСОБА_3 ОСОБА_1 отримувала не позику
підстав не має.

Інші доводи апеляційної скарги є
безпідставними.

Виходячи з вимог закону і обставин
справи судова колегія вважає висновок
суду обгрунтованим, оскільки суд
дійшов його на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин справи та
наявних в ній доказів, яким надана
належна оцінка, та правильно встановив
юридичну природу правовідносин і
застосував закон, який їх регулює.

У зв'язку з чим судова колегія вважає,
що оскільки доводи апеляційної скарги
про порушення судом норм матеріального
і процесуального права не грунтуються
на матеріалах справи і висновків суду
не спростовують, а оскаржене судове
рішення ухвалено з додержанням норм
процесуального та матеріального права,
підстав для його зміни чи скасування
немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1.ч.1 ст. 307, ст.
ст. 308, 313, п.1.ч.1.ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК
України судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 29 липня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії