Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/4820/14р.
Головуючий у 1-й інстанції
Суддя-доповідач Спас О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів Полякова
О.З.,

Бабак А.М.,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3

на заочне рішення Жовтневого
районного суду м.Запоріжжя від 15
квітня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання
права власності. В позові зазначав, що
йому та відповідачці на праві спільної
сумісної власності належить квартира,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 68,08 кв.м, в тому числі
житлова площа 42,5 кв.м. Між ними, як
співвласниками вказаної квартири
виникають непорозуміння та суперечки з
приводу користування, утримання та
збереження цього майна. Угоди про
спосіб виділення в натурі його частки
із спільного володіння не досягнуто.

Просив суд визнати за ним право
власності на ідеальну частку - 1/2
частину вказаної квартири.

Заочним рішенням Жовтневого районного
суду м.Запоріжжя від 15 квітня 2014 року
позов задоволено.

Ухвалою Жовтневого районного суду
м.Запоріжжя від 02 жовтня 2014 року заяву
ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення
залишено без задоволення.

Не погоджуючись з заочним рішенням,
ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на незаконність,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справ,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення
представника апелянта адвоката ОСОБА_5,
представника позивача адвоката ОСОБА_6,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів виходить з наступного.

Під час апеляційного розгляду справи
представником апелянта заявлено
клопотання про призначення судової
будівельно-технічної експертизи з
питання визначення можливості поділу
вказаної квартири в натурі.

Згідно ч.1 ст. 143 ЦПК України суд
призначає експертизу для з'ясування
обставин, що мають значення для справи
і потребують спеціальних знань у
галузі науки, мистецтва, техніки,
ремесла тощо.

З матеріалів справи вбачається, що
позовних вимог щодо поділу вказаної
квартири в натурі у справі не заявлено.

Відповідно, питання, чи можливий поділ
спірної квартири в натурі не підлягає
з'ясуванню при вирішенні даної справи і
не має значення для справи.

Виходячи з наведеного дане клопотання
відхилене ухвалою колегії суддів,
постановленою на місці.

З матеріалів справи вбачається, що
судом першої інстанції встановлені
наступні обставини і відповідні
правовідносини.

Внаслідок приватизації сторонам на
праві спільної сумісної власності
належить вказана квартира (а.с.6).

Позивач просить визнати за ним право
власності на 1/2 частині спірної
квартири в ідеальній частці.

Під час апеляційного розгляду справи
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що суд першої
інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 212
- 215 ЦПК України належно оцінив надані
докази, виконав вимоги цивільного
судочинства і вирішив справу згідно з
законом, вирішивши питання наявності
обставин, якими обґрунтовувалися
вимоги, суті правовідносин, що
випливають із встановлених обставин,
правильно застосував правові норми до
цих правовідносин і дійшов вірного
висновку про задоволення позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін. Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов правильно керувався ст. 372 ЦК
України.

Згідно ст. 372 ЦК України майно, що є у
спільній сумісній власності, може бути
поділене між співвласниками за
домовленістю між ними. У разі поділу
майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом. За рішенням суду частка
співвласника може бути збільшена або
зменшена з урахуванням обставин, які
мають істотне значення. У разі поділу
майна між співвласниками право
спільної сумісної власності на нього
припиняється.

Таким чином, поділ спільного сумісного
майна шляхом визнання права власності
на ідеальну частку одного з двох
співвласників відповідає вказаній
нормі матеріального права і така
частка дорівнює 1/2, як і вирішив суд
першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про
невідповідність рішення суду першої
інстанції роз'ясненням п. 14 постанови
Пленуму Верховного Суду України №20 від
22.12.1995р. «Про судову практику у справах
за позовами про захист права приватної
власності» квартира, яка є спільною
сумісною чи частковою власністю
підлягає поділу в натурі, якщо можливо
виділити сторонам ізольовані жилі та
інші приміщення з самостійними
виходами, які можуть використовуватися
як окремі квартири або які можна
переобладнати у такі квартири, не
можуть спростувати висновки рішення
суду.

Апелянт доводить, що поділ квартири в
натурі неможливий.

Позовних вимог щодо поділу квартири в
натурі у справі не заявлено.

Відповідно, даний довід виходить за
визначені ст. ст. 11, 303 ЦПК України межі
розгляду справи апеляційним судом,
який перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги щодо
порушення судом першої інстанції
порядку вирішення справи у заочному
провадженні не знайшли свого
підтвердження.

З матеріалів справи вбачається, що
справу обґрунтовано розглянуто у
порядку заочного провадження у зв'язку
з неявкою відповідача, належним чином
повідомленої про час і місце судового
засіданні. Вказану відповідачем
причину неявки - заміна адвоката, суд
першої інстанції обґрунтовано не
визнав поважною, оскільки така
причина не перешкоджала явці
відповідача у судове засідання.

Останні доводи апеляційної скарги про
неповне з'ясування обставин справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення та неправильне застосування
норм матеріального та процесуального
права, розгляд справи неповноважним
судом є неприйнятними, оскільки
апелянт не наводить, які саме обставини
справи були неповно з'ясовані судом, не
зазначено, яке значення для справи
мають ці обставини, які обставини
недоведені, а суд вважав їх
встановленими, які висновки суду не
відповідають обставинам справи та які
саме норми матеріального та
процесуального права порушені або
неправильно застосовані судом, в чому
виявилася обставина розгляду справи
неповноважним судом.

Такі доводи є безпідставними,
неспроможними і не дають підстав для
висновку про обґрунтованість та
доведеність апеляційної скарги.

Інших доводів апеляційна скарга не
містить.

Таким чином, при розгляді справи
апеляційним судом встановлено, що
рішення суду першої інстанції
постановлено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції та для постановляння нового
рішення по справі

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного
суду м.Запоріжжя від 15 квітня 2014 року у
цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: