Провадження № 2/127/6283/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2014 року
Вінницький міський суд
Вінницької області

в складі головуючого судді Кашпрук
Г.М.,

секретаря Мироненко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору
Вінницької міської ради, про визнання
особи такою, що втратила право на
користування житловою площею, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_2 звернулись
до Вінницького міського суду
Вінницької області із цивільним
позовом до ОСОБА_4 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловою площею кімнати АДРЕСА_1

Позов мотивований тим, що 23.12.1999
року спільним рішенням адміністрації
та профкому Вінницького ЗАТ «Завод
Термінал», згідно протоколу № 47,
позивачу ОСОБА_1 та членам її родини -
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_5 у користування
було виділено кімнату АДРЕСА_1. З того
часу родина проживала спільно за
вказаною адресою. 25.08.2010 року шлюб між
позивачкою ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було
розірвано, а починаючи з вересня 2012
року останній виїхав з кімнати та
проживає постійно за іншою адресою. За
період з 2012 року відповідач кімнатою не
користувався, комунальні послуги не
сплачував. В той же час добровільно
знятись з реєстрації ОСОБА_4
відмовляється, що перешкоджає
позивачам оформити субсидію на оплату
комунальних послуг. Зазначені
обставини і стали підставою для
звернення до суду зі даним позовом.

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_2, яка за довіреністю представляє
інтереси ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також її
представник за договором про надання
правової допомоги адвокат ОСОБА_6,
вимоги позову підтримали у повному
обсязі з підстав, викладених у позовній
заяві.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому
засіданні позовні вимоги визнав у
повному обсязі, пояснивши суду, що він
не має бажання судитися зі своїми
дітьми, а тому повністю погоджується зі
всіма висунутими до нього позовними
вимогами.

Відповідно до частини 1 статті 174
ЦПК України позивач може відмовитися
від позову, а відповідач - визнати позов
протягом усього часу судового
розгляду, зробивши усну заяву. Якщо
відмову позивача від позову, визнання
позову відповідачем викладено в
адресованих суду письмових заявах, ці
заяви приєднуються до справи.

Згідно частини 4 цієї ж статті ЦПК
України, у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову. Якщо визнання
відповідачем позову суперечить закону
або порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, суд постановляє ухвалу про
відмову у прийнятті визнання
відповідачем позову і продовжує
судовий розгляд.

Суд, роз'яснивши відповідачу
наслідки відповідних процесуальних
дій з його боку, ухвалив прийняти
визнання відповідачем ОСОБА_4 позовних
вимог.

Заслухавши думку сторін та
дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до переконання про задоволення
позову з наступних підстав.

Згідно ордеру № 436, виданого 24.03.2000
року за підписом президента ВАТ «Завод
Термінал» та голови профкому цього ж
підприємства на ім'я ОСОБА_1., спільним
рішенням адміністрації та профкому
Вінницького ВАТ «Завод Термінал»
відповідно до протоколу № 47 від 23.12.1999
року, ОСОБА_1 та членам її родини: ОСОБА_4
- чоловіку, дітям ОСОБА_2., ОСОБА_2,
виділена кімната АДРЕСА_1, житловою
площею 27,0 кв. м.

Протягом червня - липня 2014 року
позивачі змінили свої прізвища з
«ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» та «ОСОБА_3»
відповідно (а. с. 11 - 13).

Відповідно до виданого 29.08.2014 року
МКП ЖЕК № 6 особового рахунку НОМЕР_1 на
квартиру АДРЕСА_1, у квартирі
зареєстроване місце проживання ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Згідно акту від 28.08.2014 року,
складеного сусідами позивачів та
засвідченого посадовими особами МКП
ЖЕК № 6, ОСОБА_4 зареєстрований але з
вересня 2012 року по теперішній час не
проживає за адресою АДРЕСА_1

Заборгованість по сплаті
комунальних платежів по вказаній
адресі відсутня (а. с. 15 - 16).

Згідно ст.71 ЖК Української РСР, при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Відповідно до ст.72 ЖК Української РСР,
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання» зняття з реєстрації місця
проживання особи здійснюється на
підставі заяви особи або її законного
представника в день її подання,
судового рішення, яке набрало законної
сили (про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням,
визнання особи безвісно відсутньою або
померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, викладені у позові
обставини, знайшли своє підтвердження
в ході судового розгляду, а безумовне
визнання відповідачем заявленого до
нього позову є підставою для
задоволення позовної заяви у повному
обсязі.

Питання судових витарт суд вирішує у
відповідності до положень статт 88 ЦПК
України із врахуванням заяви позивачки
про залишення за нею всіх судових
витрат.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
71, 72 ЖК Української РСР, ст. ст. 10, 15, 30, 60,
88, 174, 208, 209, 212 - 214 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1

Судові витрати залишити за
позивачами.

Рішення суду може бути оскаржене
до апеляційного суду вінницької
області протягом десяти днів після
його проголошення, шляхом подачі
апеляційної скарги через суд першої
інстанції.

Суддя: