Справа № 636 / 3286 /
2 / 636 / 1681 / 2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2014 року Чугуївський
міський суд Харківської області в
складі:

головуючого - судді
Ковригіна О.С.

при секретарі -
Фатєєвої С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чугуєві цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: Чугуївський РВ ГУ ДМС України в
Харківській області, про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, та
зняття з реєстрації, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2, третя особа: Чугуївський РВ ГУ
ДМС України в Харківській області, про
визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим будинком,
розташованим за адресою: АДРЕСА_1, та
зняття з реєстраційного обліку за
адресою реєстрації.

Позивач вказала, що їй на праві
приватної власності належить житловий
будинок, розташований за вище вказаною
адресою, однак через те, що у її будинку
зареєстрований її колишній
співмешканець ОСОБА_2, який фактично в
ньому не проживає, вона як власник
будинку, не може повною мірою
реалізувати своє право, встановлене
Конституцією України та Законом, на
вільне володіння, користування та
розпорядження своїм майном.

Позивачка в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала, та просила
суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день та час розгляду
справи повідомлявся належним чином та
своєчасно, від нього поштовим зв'язком
надійшла заява про розгляд справи у
його відсутність в якій він не
заперечує проти задоволення позову
(а.с. 23).

Представник третьої особи -
Чугуївського районного відділу ГУ ДМС
у Харківській області, у судове
засідання не з'явився, надав до суду
заяву, згідно якої проти задоволення
позову не заперечував та просив
проводити розгляд справи у його
відсутності (а.с. 22).

Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України
вважає за можливе розглядати справу у
відсутність нез'явившихся осіб за
наявними доказами справи.

Суд, вислухавши доводи позивача,
дослідивши матеріали справи та
представлені докази, вважає, що позов
підлягає задоволенню, як такий, що
знайшов своє повне підтвердження в
ході судового розгляду.

ОСОБА_1 на праві приватної власності
належить житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується договором купівлі -
продажу від 03.08.2002 року посвідченим
державним нотаріусом Чугуївської
держнотконтори, реєстровий № 2-1334,
право власності зареєстровано в
Чугуївському МБТІ 22.08.2002 року,
реєстровий № 314 (а.с.7).

Окрім позивача в житловому будинку,
який належить їй на праві приватної
власності, зареєстрований також і
відповідач - ОСОБА_2.

З 2010 року відповідач не проживає в
будинку розташованому за адресою:
АДРЕСА_1, що підтверджується Актом від
29.07.2014 року складеним комісією у складі
депутата, секретаря Коробочкинської
сілької ради та сусідів (а.с.9).

Відповідно до ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Право приватної власності є
непорушним.

У зв'язку з тим, що в будинку позивача
зареєстрований відповідач, який
фактично в ньому не проживає, позивач,
як власниця будинку, не може повною
мірою реалізувати своє право власника,
на вільне володіння, користування та
розпорядження своїм майном. Відповідач
жодної участі в сплаті комунальних
послуг, а також в поліпшенні стану
будинку за час який він там не мешкає не
приймав, позивач самостійно утримує
будинок в належному стані, здійснює
його поточний ремонт.

Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст. 383 Цивільного
кодексу України та ст. 150 Житлового
кодексу України, які передбачають
право власника використовувати житло
для власного проживання, проживання
членів сім'ї, інших осіб і
розпоряджатися своїм житлом на власний
розсуд.

Стаття 383 Цивільного Кодексу України
передбачає, що власник квартири має
право використовувати помешкання для
власного проживання та проживання
членів своєї сім'ї.

Стаття 3 Сімейного Кодексу України
визнає сім'ю спільне проживання осіб,
що пов'язані спільним побутом та мають
взаємні права та обов'язки.

Статтею 321 Цивільного кодексу України
передбачена непорушність права
власності, отже ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

В частині 4 статті 156 Житлового кодексу
України зазначено, що до членів сім'ї
власника будинку (квартири) належать
особи, зазначені в частині другій
статті 64 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 64 визначено, що до
членів сім'ї наймача належать дружина
наймача, їх діти і батьки.

Отже, у відповідності до ст. 156 ЖК
України відповідач не є членом сім'ї
позивача.

Так як відповідач не є членом сім'ї
позивача, а також оскільки у позивача
особисто з відповідачем не було ніяких
письмових домовленостей стосовно
проживання у вище вказаному
помешканні, позивач має право на захист
своїх прав власника і вимагати
визнання відповідача таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням.

Таким чином, оскільки відповідач
фактично в будинку не проживає, не
сплачує плату за користування житловим
приміщенням і комунальні послуги, не
несе інших витрат по утриманню будинку
та не приймає участі в спільному
побуті, він вважається таким, що
втратив право користування будинком.

Для зняття відповідача з реєстрації у
відповідності до ст. 7 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»
необхідно отримати рішення суду про
позбавлення його права користування
житловим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись:
ст.ст. 321, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 15, 16, 60, 61,
88, 169, 209, 213, 218, 223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Чугуївський РВ ГУ ДМС України в
Харківській області, про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, та
зняття з реєстрації - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що
втратив право користування житловим
будинком, розташованим за адресою:
АДРЕСА_1.

Зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції, шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення.

Суддя -