ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 210/8459/13-ц
Провадження № 2-о/210/2/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"13" листопада 2014 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області у
складі:

головуючого судді: Чайкіної О.В.,

за участі секретаря судового засідання
Куксенко О.В.

за участі представників сторін:

позивача: ОСОБА_2,

відповідача: Бершадської Л.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за уточненим
позовом ОСОБА_4 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України про встановлення
факту знаходження на утриманні, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_4, в особі представника
ОСОБА_2, звернулась до суду з позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області (далі -
Відділення Фонду) про встановлення
факту знаходження на утриманні та
стягнення страхових виплат. У
подальшому, 13 січня 2014 року, уточнивши
позовні вимоги, просила суд встановити
факт, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала
на утриманні свого сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Зобов'язати відповідача
призначити та виплати ОСОБА_4 у зв"язку
зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_6 від нещасного
випадку на виробництві сина ОСОБА_5
одноразову допомогу як непрацездатній
особі та зобов"язати Відповідача
призначити та виплачувати ОСОБА_4 у
зв"язку із смертю від нещасного випадку
на виробництві ІНФОРМАЦІЯ_6 сина
ОСОБА_5, щомісячну страхову виплату як
непрацездатній особі, що знаходилась
на його утриманні - у розмірі,
передбаченому діючим на той час
законодавством.

Ухвалою від 28 травня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_4 до Відділення виконавчої
дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Кривому
Розі про встановлення факту
знаходження на утриманні, зобов"язання
вчинити дії в частині зобов"язання
Відповідача призначити та виплати
ОСОБА_4 у зв"язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_6
від нещасного випадку на виробництві
сина ОСОБА_5 одноразову допомогу як
непрацездатній особі, що знаходилась
на його утриманні - у розмірі,
передбаченому ст. 34 закону України "Про
загальнообов"язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності"; та зобов"язання
Відповідача призначити та виплачувати
ОСОБА_4 у зв"язку із смертю від
нещасного випадку на виробництві
ІНФОРМАЦІЯ_6 сина ОСОБА_5, щомісячну
страхову виплату як непрацездатній
особі, що знаходилась на його утриманні
- у розмірі, передбаченому діючим на той
час законодавством - залишено без
розгляду.

В обґрунтування заявлених вимог
Позивач зазначила, що проживала з сином
ОСОБА_5 однією сім'єю, син повністю її
утримував, оскільки остання отримувала
мінімальну пенсію призначену за віком.
Допомога, яку надавав позивачеві син
мала постійний характер і була
основним джерелом засобів до
існування. Крім того, зазначала, що
пенсійний фонд визнав її утриманкою та
призначив пенсію по втраті
годувальника, який помер внаслідок
трудового каліцтва. Враховуючи
наведене, просить задовольнити її
уточнені позовні вимоги.

В судовому засіданні представник
позивача уточнені позовні вимоги
підтримав, просив їх задовольнити з
підстав, викладених у позові.

Представник відповідача - Відділення
Фонду, просить у задоволенні позовних
вимог відмовити, оскільки право на
отримання страхових виплат у
заінтересованих осіб настає з дня
смерті застрахованої особи, але не
раніше дня виникнення права на їх
виплату. Крім того, згідно з п.2 ч.2 ст.1265
ЦК України утриманцем вважається
неповнолітня або непрацездатна особа,
яка не була членом сім'ї спадкодавця,
але не менш як п'ять років одержувала
від нього матеріальну допомогу, що була
для неї єдиним і основним джерелом
засобів для існування. На підставі
викладеного, просить у позові
відмовити.

Вислухавши представників сторін,
вивчивши письмові матеріали справи,
оцінивши у сукупності докази, надані
сторонами в обґрунтування своїх вимог
та заперечень, суд вважає позов
обґрунтованим і таким, що підлягає
задоволенню, за таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4
(до шлюбне прізвище ОСОБА_4)
зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 28 травня 1975
року, відповідно до свідоцтва про шлюб
серія НОМЕР_1 (а.с.9).

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 10).

Позивач ОСОБА_4 є матір'ю померлого сина
ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом
про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 5).

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 року помер, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_4 (а.с. 17), а згідно
висновку Акту №2 про нещасний випадок,
пов'язаний з виробництвом від 10.04.2013
року встановлено причинний зв`язок
його смерті з нещасним випадком (а.с. 17).

Згідно акту б/н від 11 квітня 2013 року
виданого ТОВ «Житлокомцентр» Позивач
проживала однією зі своїм сином ОСОБА_6
до дня його смерті та була на його
утриманні (а.с.16).

Спір виник з приводу встановлення
факту перебування ОСОБА_4 на утриманні
померлого сина ОСОБА_5 та отримання нею
в зв`язку з цим щомісячних страхових
виплат та одноразової допомоги.

Відповідно до п 8 постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику з прав про встановлення
фактів, що мають юридичне значення" від
31 березня 1995 року №5, встановлення
факту перебування особи на утриманні
померлого має значення для призначення
пенсії або відшкодування шкоди, якщо
допомога, яка надавалась, була для
заявника постійним і основним джерелом
засобів існування. Одержання заявником
заробітку, пенсії, стипендії, інших
доходів не є підставою для відмови у
встановленні факту перебування на
утриманні, коли суд встановить, що
основним і постійним джерелом засобів
до існування була для заявника
допомога з боку особи, яка надавала
йому утримання.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" у разі смерті
потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання.

Такими непрацездатними особами є: діти,
які не досягли 16 років; діти з 16 до 18
років, які не працюють, або старші за
цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років; жінки, які
досягли 55 років, і чоловіки, які досягли
60 років, якщо вони не працюють; інваліди
- члени сім'ї потерпілого на час
інвалідності; неповнолітні діти, на
утримання яких померлий виплачував або
був зобов'язаний виплачувати аліменти;
непрацездатні особи, які не перебували
на утриманні померлого, але мають на це
право.

З системного аналізу норм цивільного
законодавства постійний характер
допомоги означає, що вона була не
одноразовою, а надавалася
систематично, протягом певного періоду
часу, і що померлий взяв на себе
обов'язок щодо утримання цього члена
сім'ї. Основне значення допомоги слід
з'ясовувати шляхом порівняння розміру
допомоги з боку померлого та інших
доходів. Вирішення питання залежить
від співвідношення розмірів допомоги
та інших одержуваних доходів.

Згідно ст.ст.10,60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_4, 1941 року народження, на момент
смерті ОСОБА_5 виповнилося 72 роки; дохід
сім`ї складався з пенсії Позивача
(а.с.12-13), пенсії померлого ОСОБА_7, яка
станом на лютий 2012 року складала 949,20
(а.с.67) та заробітної плати померлого
ОСОБА_5, яка станом на лютий місяць 2013
року складала 5815,57грн. (а.с.71).

Відповідно до матеріалів справи
позивач ОСОБА_4 знаходиться під
наглядом лікаря терапевта з діагнозом:
ішемічна хвороба серця (а.с.78).

Крім того, після смерті сина ОСОБА_5,
УПФУ в Жовтневому районі м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області
призначено його матері - ОСОБА_4, 1941 року
народження, пенсію по втраті
годувальника (а.с. 79-82), яка згідно
статті 37 ЗУ "Про пенсійне забезпечення"
призначається лише непрацездатним
членам сім'ї померлого годувальника,
які були на його утриманні.

З наданих до суду документів
вбачається, що до дня смерті сина,
позивач та померлий ОСОБА_8 проживали
разом за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Крім того, допитані у судовому
засіданні свідки ОСОБА_10 у судовому
засіданні надав свідчення того, що
Позивач з сином ОСОБА_5, проживала разом
після того, як син розлучився, ОСОБА_4
постійно хворіли і померлий син їй
завжди допомагав, його заробітна плата
становила основну частину доходів
сім"ї.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що ОСОБА_4, являючись непрацездатною
особою у розумінні п. 2 ч. 2 ст. 33 Закону
України "Про загальнообов`язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності",
перебувала на утриманні померлого
ОСОБА_5, адже пенсія, яку вона
отримувала, була значно меншою аніж
заробітна плата сина, а в сукупності зі
страховими виплатами, які отримував
померлий, становила лише незначну
частку доходу сім`ї, що підтверджено
відповідними довідками про розмір
пенсій та страхових виплат (а.с. 12-13, 63-67,
79-82).

Виходячи з викладеного, та з
урахуванням матеріалів справи, суд
приходить до висновку, що дохід
померлого був для ОСОБА_4 основним і
постійним джерелом існування.

Суд відхиляє посилання відповідача у
своїх запереченнях проти позову на
положення ст. 1265 ЦК України, якими
надано визначення поняттю утриманець,
оскільки норми цієї статті
застосовуються до осіб, які не були
членами сім'ї померлого, а позивачем по
справі ставиться питання щодо визнання
її утриманцем свого померлого сина
ОСОБА_4

Таким чином, суд приходить до висновку,
що ОСОБА_4 доведено факт перебування її
на утриманні померлого ІНФОРМАЦІЯ_6
року ОСОБА_5, у зв'язку з чим уточнений
позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.5 ч.1 п.18 Закону України
"Про судовий збір" від сплати судового
збору звільняються органи Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України і його відділення.
Згідно до ст. 88 ЦПК України якщо
сторона, не на користь якої
постановлено судове рішення звільнена
від сплати судових витрат, вони
компенсуються за рахунок держави у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

На підставі викладено, керуючись ст.ст.
10,11,60,209,212,214,215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_4 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України про встановлення
факту знаходження на утриманні -
задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4 на утриманні сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2., який помер ІНФОРМАЦІЯ_6
року.

Судові витрати у розмірі 229,40грн.,
сплачені ОСОБА_4, компенсувати за
рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Дзержинський районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Повний текст складено 18 листопада
2014 року.

Суддя:
О. В. Чайкіна