________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/1140/14-ц
Провадження № 6/520/794/14
УХВАЛА

20.11.2014 року

Київський районний суд м. Одеси у
складі :

головуючого - судді Куриленко О.М.

за участю секретаря - Баранової Ю.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Одесі подання
державного виконавця Другого
Київського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон боржника ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

19.11.2014 року державний
виконавець Другого Київського відділу
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції ОСОБА_1 звернувся
до суду з поданням, в якому просить суд
вирішити питання щодо тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника –
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_1, місце
реєстрації – АДРЕСА_1 за межі України,
до виконання зобов’язань за рішенням
Київського районного суду м. Одеси №
520/1140/14-ц, яке набрало законної сили
11.06.2014 року.

В своєму поданні
посилається на те, що на виконанні в
Другому Київському відділі державної
виконавчої служби одеського міського
управління юстиції перебуває
виконавче провадження по виконанню
виконавчих листів № 520/1140/14-ц, виданих
Київським районним судом м. Одеси
22.07.2014 року про стягнення грошової суми
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4
грошової суми у розмірі 19 557, 63 гривень
та 19 020, 03 гривень.

Державний виконавець
стверджує, що станом на теперішній час
рішення суду не виконано, боржником
добровільно у встановлений державним
виконавцем строк, зобов’язання не
виконано.

Вказане і стало підставою,
для звернення до суду з даним поданням.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника – фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Суд негайно розглядає
подання, зазначене в частині першій
цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Дослідивши та
проаналізувавши матеріали справи, суд
вважає, що подання не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що в
провадженні Київського районного суду
м. Одеси перебувала цивільна справа №
520/1140/14-ц за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_5 до
ОСОБА_2 про розірвання договору.

Рішенням Київського
районного суду м. Одеси від 28.05.2014 року
позов ОСОБА_3, ОСОБА_5 – задоволено.

Розірвано договір підряду
від 10.09.2013року, укладений між ОСОБА_3,
ОСОБА_4, з однієї сторони та ОСОБА_6, з
іншої сторони.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках
грошові кошти: суму заборгованості 25 375
гривень, суму інфляційних втрат 355, 25
гривень, та суму нарахованих процентів
за прострочення виконання грошових
зобов'язань 236, 17 гривень

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_4 в якості компенсації заподіяних
матеріальних збитків 3250 гривень та
відшкодування моральної шкоди в
розмірі 2500 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_3 суму заподіяних матеріальних
збитків у розмірі 3787 гривень 60 копійок
та відшкодування моральної шкоди в
розмірі 2500 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 витрати по сплаті
судового збору у розмірі 573, 63 гривень.

Відстрочено виконання
даного судового рішення на 2 місяці,
тобто до 28 липня 2014 року.

Вищевказане рішення в
законному порядку оскаржене не було, а
від так набрало законної сили, що
відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України.

Однак подання державного
виконавця не містить жодних доказів
обставин, на які він посилається,
будь-яких документів, а саме: відсутні
відомості з КП «БТІ ОМР», УДАІ ГУМВС
України в Одеській області, та
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції щодо
наявності або відсутності нерухомого
майна та транспортних засобів, що
зареєстровані за боржником.

Також немає відомостей щодо
перебування боржника на обліку в УПФУ
Київського району м. Одеси, а також
відомостей з ДПІ щодо джерел доходу
боржника.

Право громадян України на
пересування є конституційним правом
(ст. 33 Конституції України), тому
обмеження такого права може бути
передбачено тільки Законами України.

Враховуючи викладене, суд не
може встановити чи виконувались
державним виконавцем взагалі
які-небудь дії з виконання рішення
суду, окрім звернення із поданням про
заборону виїзду за кордон.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України – до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до положень
пункту 5 частини першої статті 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України» вiд
21.01.1994 року № 3857-XII громадянинові
України може бути тимчасово відмовлено
у видачі паспорта, зокрема, якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи), - до виконання зобов'язань.

Громадянинові України, який
має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті.

Разом із тим, в сенсі ст.2
Протоколу №4 до Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
який гарантує деякі права і свободи, не
передбачені в Конвенції та у Першому
протоколі до неї, яка є частиною
національного законодавства, та ст. 33
Конституції України, кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Виходячи зі змісту подання,
а також відсутності у матеріалах
справи документів, які могли б
підтвердити злісне ухилення боржника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, доказів
відсутності у нього заробітку тощо, суд
не вбачає підстав для прийняття
рішення про обмеження ОСОБА_6 у праві
виїзду за межі України.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в’їзду в
Україну громадян України», п.8 ст. 19
Закону України «Про державну
прикордонну службу України», ст.377-1 ЦПК
України, суд –

УХВАЛИВ :

У задоволенні подання
державного виконавця Другого
Київського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон боржника ОСОБА_2 – відмовити.

Копію ухвали невідкладно
направити до Другого Київського
відділу Державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
– для відома

Ухвала може бути оскаржена
шляхом подання апеляційної скарги до
апеляційного суду Одеської області
через Київський районний суд м. Одеси
протягом п’яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п’яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя

Ку
риленко О. М.