Березівський районний суд Одеської
Справа № 494/1267/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 р.
м.
Березівка

Березівський районний суд
Одеської області у складі:

Головуючого судді Лебединського
С.Й.,

при секретарі Козубенко О.О.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 «Про
визнання договору дійсним та визнання
права власності на житловий будинок»,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_2, звернувшись до
суду із цим позовом 16 вересня 2014 р.
просила суд визнати дійсним договір
купівлі продажу житлового будинку з
господарськими забудовами за адресою
АДРЕСА_1, загальною площею 66 кв.м.,
житловою площею 36,7 кв.м., укладений 18
вересня 2008 р. між нею та відповідачем
ОСОБА_3, загальною вартістю 27 906
гривень, визнати за нею право власності
на вказаний будинок.

У судовому засіданні позивач
вимоги підтримала. Пояснила суду, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_4, яка
мала на праві приватної власності
житловий будинок АДРЕСА_1. З 18 вересня
2008 р. вона досягла домовленості із
сином померлої, відповідачем по справі
і почала мешкати у вказаному будинку.
Будинок вона купила у відповідача за 3
000 гривень. про що складена відповідна
розписка. Зазначала, що неодноразово
зверталась до відповідача із проханням
укласти договір, але він ухилявся від
її пропозицій. Посилалась на ч.1 ст.626 ЦК
України, за якою договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків; на ч.1 ст.638 ЦК України за
якою договір є укладеним, якщо сторони
в належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору.

Відповідач позовні вимоги до себе
визнав повністю. пояснив суду, що
дійсно його матері ОСОБА_4 на праві
приватної власності належав житловий
будинок АДРЕСА_1. Мати померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, залишивши будинок у
спадщину. До нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини він не звертався
оскільки вважав, що оформлення на себе
прав на вказаний будинок буде його
коштувати дорожче чим 3 000 гривень які
він отримав від позивачки за вказаний
будинок.

У судовому засіданні встановлено
наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, що
було зареєстровано виконкомом
Виноградненської сільської ради
Березівського району Одеської області,
а.з.№01 від 19 лютого 2008 р.. свідоцтво про
смерть НОМЕР_1.

За життя ОСОБА_4 згідно свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
видане на підстав рішення
Виноградненської сільської ради
Березівського району Одеської області
від 23 листопада 2004 р.№28 належав
житловий будинок з літньою кухнею,
сараєм і огорожею по АДРЕСА_1, загальною
площею 66 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м..

18 вересня 2009 р. була написана
розписка за якою ОСОБА_3, що мешкає по
АДРЕСА_2 отримав від ОСОБА_2, що мешкає
по АДРЕСА_3 3 000 гривень за будинок по
АДРЕСА_1, якій залишився після смерті
покійної ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Допитані у судовому засіданні
свідки ОСОБА_5 і ОСОБА_6 показали суду,
що знають про передачу ОСОБА_2 ОСОБА_3
грошей в сумі 3 000 гривень за житловий
будинок АДРЕСА_1.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши думки учасників судового
розгляду, допитавши свідків, у межах
наданих доказів і доведення їхньої
переконливості, суд дійшов до
наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.202 ЦК України правочином є
дія особи, спрямована на набуття, зміну
або припинення цивільних прав та
обов'язків.

На думку суду правочинам
притаманне правомірне вольове
вчинення особою, яка має належний
статус суб'єкта цивільного права,
юридичних дій, спрямованих на свідоме
створення конкретного цивільного
правового результату для себе або
інших осіб. Правомірність правочину
означає, що він не містить порушень
відповідних вимог закону, загальних та
спеціальних законодавчих заборон

Як встановлено у судовому
засіданні відповідач ОСОБА_3
необхідний статус на правомірне
вольове укладання ним договору
купівлі-продажу житлового будинку з
господарськими забудовами по АДРЕСА_1
як суб'єкт цивільного права, для
досягнення конкретного цивільного
правового результату не мав.

Так, у судовому засіданні було
встановлено, що житловий будинок з
господарськими забудовами по АДРЕСА_1
належав згідно свідоцтва про право
власності на нерухоме майно ОСОБА_4, що
померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також, у судовому засіданні було
встановлено, що відповідач ОСОБА_3
відповідно до положень ст.ст. 1268-1270 ЦК
України спадщину не прийняв, із заявою
до нотаріуса не звертався.

Згідно ст. 658 ЦК України право
продажу товару належить власникові
товару.

Згідно з викладеною нормою, продавцем
за договором може виступати лише особа,
що є власником товару. Це випливає із
загального правила, встановленого ч. 1.
ст. 317 ЦК про те, що власникові належать
права володіння, користування та
розпоряджання своїм майном.

Таким чином відповідач ОСОБА_3, як особа
яка не набула статус власника майна не
могла вчиняти будь які дії з приводу
розпорядження житловим будинком з
господарськими забудовами по АДРЕСА_1
цим майном, зокрема укладати договір
відчуження.

У такому випадку, якщо відповідач не
мав право на продаж вказаного
житлового будинку, то і позивач ОСОБА_2,
як сторона по договору купівлі-продажу
з ОСОБА_3 не отримала жодних прав на
вказаний будинок.

Крім вищенаведеного суд звертає
увагу, що матеріали справи не містять
жодного підтвердження родинних
стосунків між ОСОБА_3 і власницею
вказаного житлового будинку ОСОБА_4,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

З огляду на вищенаведене суд
вважає що поданий позов не може бути
задоволений.

Керуючись ст.10, 11, 60, 209, 212,215, 218 ЦПК
України, суд:

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 «Про
визнання договору дійсним та визнання
права власності на житловий будинок» -
залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом 10 днів з дня його проголошення
до Апеляційного суд Одеської області
через Березівський районний суд
Одеської області.

Суддя:_______________________________________________-