Справа № 185/6131/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2014 року Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі головуючого судді -
Врони А.О., при секретарі судового
засідання - Константіновій К.Г.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Павлограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Межиріцької сільської ради
Павлоградського району
Дніпропетровської області про
визнання права власності на нерухоме
майно, -

В С Т А Н О В И В :

13.06.2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до Межиріцької сільської ради
Павлоградського району
Дніпропетровської області, в якому
просить визнати у порядку спадкування
після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, чоловіка
ОСОБА_2 право власності на майно, а саме:
житловий будинок АДРЕСА_1; земельну
ділянку площею 0,027 га, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1, кадастровий
№:03:003:0218, надану для особистого
селянського господарства; земельну
ділянку площею 0,25 га, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1, кадастровий
№:03:003:0217, надану для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд.
Позовна заява мотивована тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2, після смерті
якого відкрилась спадщина на нерухоме
майно, а саме на житловий будинок та
земельні ділянки, розташовані по
АДРЕСА_1. У зв'язку з цим позивач
звернулась до Першої Павлоградської
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини. Однак
листом від 10.05.2014 року нотаріусом було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину на вищевказане майно
у зв'язку з тим, що на момент смерті
право власності на житловий будинок
АДРЕСА_1, та земельну ділянку не було
зареєстровано.

В судове засідання позивач не
з'явилась, надала суду заяву з
проханням розглянути справу за її
відсутності, позовну заяву підтримала.

Відповідач про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, проте в судове
засідання не з'явився, надав суду
письмову заяву про розгляд справи за
відсутності представника, у вирішенні
справи покладався на розсуд суду.

Дослідивши письмові докази по справі,
суд вважає за необхідне заявлені
позовні вимоги задовольнити.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
помер ОСОБА_2.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась
спадщина на нерухоме майно, а саме:
житловий будинок АДРЕСА_1; земельну
ділянку площею 0,0270 га, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1, кадастровий
№:03:003:0218, надану для особистого
селянського господарства; земельну
ділянку площею 0,2500 га, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1, кадастровий
№:03:003:0217, надану для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд.

ОСОБА_2 придбав житловий будинок
АДРЕСА_1, площею 16,6 кв.м. та земельну
ділянку площею 0,2770 га (0,2500 га + 0,0270 га),
розташовану за адресою: АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі-продажу від
02 грудня 1997 року, договір було
зареєстрованого на Павлоградській
товарній біржі.

02.12.1997 року Колективним підприємством
«Павлоградське міжміське бюро
технічної інвентаризації» здійснено
реєстраційне посвідчення
вищевказаного договору
купівлі-продажу нерухомого майна,
зазначено, що житловий будинок АДРЕСА_1,
зареєстровані за ОСОБА_2.

З огляду на частин 2,4 ст. 15 Закону
України «Про товарну біржу» від 10
грудня 1991 року (в редакції чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
угоди, зареєстровані на біржі, не
підлягають нотаріальному посвідченню.
Угода вважається укладеною з моменту
її реєстрації на біржі. Тобто на час
укладення спірного договору
купівлі-продажу, до 01.01.2004 року
зареєстровані на біржах договори про
відчуження нерухомого майна,
нотаріальному посвідченню не
підлягали і є дійсними по формі.

10 вересня 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
Першої Павлоградської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2.

Відповідно до листа від 10 травня 2014
року Першої Павлоградської державної
нотаріальної контори позивачу було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на
житловий будинок АДРЕСА_1, та земельну
ділянку, яка знаходиться за тією ж
адресою, у зв'язку з тим, що на момент
смерті право власності на житловий
будинок АДРЕСА_1, та земельну ділянку не
було зареєстровано.

Відповідно до ст.ст.1216,1217 Цивільного
кодексу України спадкуванням є перехід
прав та обов'язків (спадщини) від
фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

Як вбачається з матеріалів спадкової
справи №696/2013 ОСОБА_3, спадкоємиця майна
ОСОБА_2 за заповітом від 18 грудня 2001
року, донька померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_2, відмовилась від належної їй
спадщини за заповітом та за законом.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу
України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу
України cпадкоємці за законом
одержують право на спадкування
почергово. Кожна наступна черга
спадкоємців за законом одержує право
на спадкування у разі відсутності
спадкоємців попередньої черги,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини або відмови
від її прийняття.

Відповідно до ч.1 ст.1270, ч.1 ст.1220 ЦК
України для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини. Спадщина відкривається
внаслідок смерті особи або оголошення
її померлою.

Позивач, дружина померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_2, звернулась з заявою про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори 10 вересня 2013 року вчасно до
спливу шестимісячного строку з дати
смерті спадкодавця.

Згідно витягів з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку
земельній ділянці, площею 0,0270 га, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, та
надана для ведення особистого
селянського господарства, присвоєно
кадастровий №:03:003:0218, земельній
ділянці, площею 0,2500 га, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1, та надана для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, присвоєно
кадастровий №:03:003:0217.

Виходячи з вищенаведеного, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість заявлених позивачем
вимог та законності визнання за
позивачем права власності на житловий
будинок АДРЕСА_1, та земельні ділянки,
які знаходяться за тією ж адресою, в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 60,131,208-209,212-215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Межиріцької сільської
ради Павлоградського району
Дніпропетровської області про
визнання права власності на нерухоме
майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1,
земельну ділянку площею 0,0270 га,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий №:03:003:0218, надану для
ведення особистого селянського
господарства, земельну ділянку площею
0,2500 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий №:03:003:0217, надану для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя
А. О. Врона