Доманівський районний суд
Миколаївської області
35 м. смт. Доманівка Доманівський район
Справа № 475/1168/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

07.11.2014смт. Доманівка

Доманівський районний суд
Миколаївської області в складі:

головуючої -судді: Єгорової Н.І.,

при секретареві: Маковецькій
Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: автор статті ОСОБА_3 про визнання
недостовірною поширену ОСОБА_2
інформацію в газеті «Рідне Прибужжя»
НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1, зобов'язання
спростувати інформацію шляхом
відповідної публікації в засобах
масової інформації, стягнення
моральної шкоди в розмірі 15000 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2, третя особа: автор
статті ОСОБА_3 про визнання
недостовірною поширену ОСОБА_2
інформацію в газеті «Рідне Прибужжя»
НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1, зобов'язання
спростувати інформацію шляхом
відповідної публікації в засобах
масової інформації, стягнення
моральної шкоди в розмірі 15000 грн.
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в
газеті «Рідне Прибужжя» була
надрукована стаття під назвою
«ІНФОРМАЦІЯ_2», автором якої є ОСОБА_3 У
вказаній статті позивачка вважає, що
була оприлюднена неправдива
інформація відносно неї, яка принижує
її честь, гідність та ділову репутацію.
Так, автор статті з посиланням на
розповідь ОСОБА_2., зазначив, що після
смерті його дружини , яка була головою
фермерського господарства,
переоформленням документації на
земельну ділянку займався син ОСОБА_4
Позивачка, як керівник відділу
Держземагенства ніби то створювала
перешкоди в оформленні документів,
тобто «ставила палиці в колеса»,
внаслідок чого ОСОБА_4 « два роки бігав
по колу». Крім того,в статті зазначено,
що позивачка неодноразово
наголошувала на тому, що землю у родини
ОСОБА_4 відберуть. Також зазначено, що у
вересні 2012р. саме ОСОБА_1 запропонувала
відібрати земельну ділянку у ОСОБА_4.
Позивач вважає, що дана інформація
неправдива, так як жодних перепон в
оформлені документації на земельну
ділянку ОСОБА_2 вона не чинила. Ніколи
нікому не пропонувала будь-які
земельні ділянки відбирати у родини
померлої ОСОБА_5

Так, як неправдива інформація, яка
принизила її честь, гідність і ділову
репутацію, була опублікована в засобах
масової інформації, позивач просить її
спростувати тим же шляхом.

Враховуючи характер та обсяг моральних
страждань, характер зазнаних
немайнових втрат, ступінь зниження
престижу та ділової репутації, велику
тривалість часу та необхідність
прикладення значних зусиль для
відновлення попереднього авторитету,
позивач просить стягнути з відповідача
моральну шкоду в сумі 15000 грн. та судові
витрати по справі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала , просила
визнати недостовірною поширену ОСОБА_2
інформацію в газеті «Рідне Прибужжя»
від ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно неї,
зобов'язати ОСОБА_2 спростувати
зазначену інформацію

шляхом відповідної публікації в газеті
«Рідне Прибужжя», моральну шкоду
просить з ОСОБА_2 не стягувати, а
стягнути судові витрати по справі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав і пояснив, що
він дійсно разом із сином ОСОБА_4
спілкувалися з журналістом ОСОБА_3
Ніяких претензій до ОСОБА_1 вони не
висловлювали, а розповіли, що два роки
ходять по різним інстанціям з приводу
захисту прав на земельну ділянку, яка
залишилася після смерті дружини.
ОСОБА_2 наголосив, що перепон в
переоформленні документації на
земельну ділянку ОСОБА_1 йому не чинила.
Вважає, що недостовірної інформації
автору статті він не давав і тому
просить в задоволені позову відмовити.

Третя особа: ОСОБА_3 в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав і
пояснив, що стаття була надрукована
після спілкування з родиною ОСОБА_2.
Позивачка не конкретизувала, в чому
саме повинно бути спростування
оприлюдненої інформації, а тому, в
задоволені позову просить відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, свідка,
допитаного в судовому засіданні,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

Із матеріалів справи вбачається, що в
газеті «Рідне Прибужжя» ІНФОРМАЦІЯ_1
НОМЕР_1 була опублікована стаття під
назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2», автором якої є
ОСОБА_6. В даній статті зазначено, що із
розповіді батька і сина ОСОБА_2 відомо,
що Селянське фермерське господарство
«Орбіта» 20 років успішно хазяйнувало
на 25 гектарах орендованого поля. Землю
виділили дружині ОСОБА_2 ОСОБА_7
рішенням Зеленоярської сільської ради
у 1993р. У 2010р. вона трагічно загинула в
автокатастрофі, а він на півроку
потрапив у лікарню, потім ще довго
відроджувався. Переоформленням
правовстановлюючих документів
займався син ОСОБА_8. Два роки він бігав
по колу, бо палиці в колеса ставила
начальник районного відділу
Держземагенства ОСОБА_1, яка
неодноразово наголошувала, що землю у
них відберуть. У вересні 2012 р. ОСОБА_1
запропонувала відібрати ділянку у
родини померлої.

Зазначену інформацію ОСОБА_1 вважає
неправдивою посилаючись на те, що
жодних перешкод у переоформленні
документації будь-кому із родини
ОСОБА_2 вона не створювала. Прийняття
рішення про припинення права
користування земельною ділянкою після
смерті голови фермерського
господарства не входило до її
компетенції, а тому відбирати земельну
ділянку вона нікому не пропонувала.

Неправдива інформація принизила честь,
гідність та ділову репутацію позивача,
як громадянина та державного
службовця, оскільки характер
висловлювань відповідача створює
негативне враження і відношення до неї
з боку осіб, які її знають як мешканку
Доманівського району та керівника
відділу Держземагенства в
Доманівському районі.

Відповідно до ст..297 ЦК України кожен
має право на повагу до його гідності та
честі. Гідність та честь фізичної особи
є недоторканними. Фізична особа має
право звернутися до суду з позовом про
захист її гідності та честі.

Статтею 299 ЦК України зазначено, що
фізична особа має право на
недоторканість своєї ділової
репутації. Фізична особа може
звернутися до суду з позовом про захист
своєї ділової репутації.

Згідно ст..302 ЦК України фізична особа,
яка поширює інформацію, зобов'язана
переконатися в її достовірності.

Відповідно до ст..277 ЦК України - фізична
особа, особисті немайнові права якої
порушено внаслідок поширення про неї
та (або) членів її сім'ї недостовірної
інформації, має право на відповідь, а
також на спростування цієї інформації.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
пояснив, що він разом із сином дійсно
спілкувався із журналістом ОСОБА_3 з
приводу порушення їх прав на земельну
ділянку, яка залишилася після смерті
дружини. Однак, відповідач стверджує,
що переоформлення документації на
земельну ділянку тривало лише 3 місяці,
жодних претензій до ОСОБА_1 з цього
приводу у нього не має. Біг по колу
протягом 2 років він мав на увазі -
ходіння по всім інстанціям з приводу
відстоювання прав на земельну ділянку,
вже після її переоформлення.

Пояснення відповідача підтвердив в
судовому засіданні і свідок ОСОБА_4,
який пояснив, що переоформленням
документації на земельну ділянку,
після смерті матері, займався він
особисто. Переоформлення документації
тривало лише три місяці. Претензій до
ОСОБА_1 з цього приводу у нього не має.
Після переоформлення документації, він
тривалий час

звертається до всіх належних
інстанцій з приводу захисту прав на
земельну ділянку, так як вважає, що
рішення райдержадміністрацією про
припинення права користування даною
земельною ділянкою прийнято
незаконно.

Досліджуючи , надані сторонами, докази
по справі, судом встановлено, що
поширення зі слів ОСОБА_2 в статті
«ІНФОРМАЦІЯ_2» інформації відносно
ОСОБА_1 щодо причетності її до
тривалого оформлення
правовстановлюючих документів на
землю та припинення права користування
цією землею, яка на думку позивача, є
недостовірною, не знайшло свого
підтвердження в ході судового
розгляду.

Відповідач ОСОБА_2 заперечував свою
причетність до поширення в публікації
вищезазначеної інформації, з чим
погодилася і позивач.

Автор статті ОСОБА_3 вважає, що позивач
мала право на публікацію в газеті своєї
відповіді на дану інформацію. Він не
мав можливості поспілкуватися з
приводу даної інформації з ОСОБА_1, а
тому стаття була надрукована на
підставі розповіді ОСОБА_2 та його сина.

Відповідно до ч 4 ст.277 ЦК України-
спростування недостовірної інформації
здійснюється особою, яка поширила
інформацію.

Враховуючи, що відповідач не є
суб'єктом поширення зазначеної
інформації, то він не повинен її
спростовувати.

При відсутності вини відповідача щодо
поширення неправдивої інформації,
відсутні і підстави для відшкодування
моральної шкоди, яку позивач просила
не стягувати з відповідача.

Відповідно до ст..88 ЦПК України судові
витрати, підтверджені документально,
стягуються з відповідача лише у разі
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст..ст.5,6,8,10,11,60,209,212-215 ЦПК
України,

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа: автор статті
ОСОБА_3 про визнання недостовірною
поширену ОСОБА_2 інформацію в газеті
«Рідне Прибужжя» НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_1, зобов'язання спростувати
інформацію шляхом відповідної
публікації в засобах масової
інформації, стягнення моральної шкоди
в розмірі 15000 грн. та судових витрат-
відмовити.

Рішення набирає чинності після
закінчення строку подачі апеляційної
скарги, яка може бути подана до суду
протягом 10 днів з моменту його
проголошення.

Апеляційне оскарження проводиться
відповідно до ст..ст.294,295 ЦПК України.

Суддя Доманівського районного суду
Миколаївської області Н. І. Єгорова