У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Мартинюка В.І.,
Мостової Г.І.,

Наумчука М.І.,
Олійник А.С.,

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5,
про стягнення заборгованості за
договором про надання послуг, за
касаційною скаргою ОСОБА_6, який діє від
імені ОСОБА_4, на рішення апеляційного
суду Рівненської області від 24 червня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з указаним позовом. Зазначала, що 18
листопада 2013 року між нею та ОСОБА_4
було укладено договір про надання
інформаційно-консультативних послуг,
пов'язаних з продажем нерухомого майна.
Однак, не зважаючи на те, що усі свої
зобов'язання згідно договору позивач
виконала, а відповідачем укладено
договір купівлі-продажу нерухомого
майна, надані нею послуги не оплачені.
Під час підписання акту
здачі-приймання наданих послуг та
договору про намір купівлі-продажу
квартири ОСОБА_4 погодилися сплатити
винагороду наступного дня, а потім
взагалі відмовилась від оплати наданих
послуг. Посилаючись на наведене,
просила задовольнити позов.

Рішенням Рівненського міського суду
Рівненської області від 24 березня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Рівненської області від 24 червня 2014
року рішення суду першої інстанції
скасовано і ухвалено нове рішення про
задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_3 4 100 грн
заборгованості за надані
інформаційно-консультативні послуги
та 23 716 грн 40 коп., що становить 2 000
доларів США штрафу у зв'язку з
непроведенням розрахунку за отримані
послуги.

ОСОБА_6, який діє від імені ОСОБА_4,
звернувся до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ із касаційною
скаргою, в якій просить оскаржуване
рішення апеляційного суду скасувати,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Судами встановлено, що 18 листопада 2013
року між ПП ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено
договір про надання
інформаційно-консультаційних послуг.
За умовами вказаного договору позивач
зобов'язувалася надати відповідачу
інформаційно-консультаційні послуги
стосовно потенційних покупців
квартири, проводити з ними переговори
щодо умов купівлі-продажу нерухомості,
здійснювати огляд цього майна, а в разі
наміру придбати його, організувати
зустріч замовника та покупця,
підготувати угоду про завдаток чи інші
угоди та вирішувати організаційні
питання укладення договору
купівлі-продажу.

На виконання умов договору, ПП ОСОБА_3
підшукала для ОСОБА_4 покупця квартири
АДРЕСА_1 ОСОБА_9 Вказане
підтверджується договором наміру
купівлі-продажу спірної квартири, який
підписали ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ПП ОСОБА_3

З матеріалів справи вбачається, що ПП
ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 підписала акт
здачі-приймання
інформаційно-консультаційних послуг.
Відповідно до п. 2 цього акту загальна
вартість наданих послуг складає 500
доларів США, які замовник повинен був
сплатити в день підписання акта.

Відповідно до п. 7. 1 договору про
надання інформаційно-консультаційних
послуг у випадку порушення замовником
п. п. 4. 2 - 4. 3 договору останній сплачує
виконавцю штраф у розмірі 5 % від
орієнтованої ціни, зазначеної у п. 2. 1
договору.

Згідно п. 4. 2 договору замовник
зобов'язаний сплатити виконавцю
винагороду у відповідності до п. 6. 2
договору.

Пунктом 6. 2 договору передбачено, що у
випадку повного здійснення виконавцем
зобов'язань згідно даного договору,
замовник сплачує йому винагороду, яка
складає 1,5 % від ринкової вартості
об'єкта нерухомості, але не менше 4100
грн, що є еквівалентом 500 доларів США,
незалежно від оцінки БТІ або
експертної (грошової) оцінки.

Серед обов'язків виконавця, які
передбачені у п. 3. 4 договору останній
після узгодження всіх умов майбутнього
договору між замовником і покупцем
зобов'язується: організувати
підписання угоди про завдаток між
покупцем і замовником; підготувати
проект договору купівлі-продажу
нерухомого майна між замовником і
покупцем; організувати зустріч
замовника і покупця для підписання і
юридичного оформлення договору
купівлі-продажу нерухомого майна між
ними.

Таким чином, аналізуючи вказаний пункт
договору, обов'язок замовника сплатити
штраф виникає у випадку повного
здійснення виконавцем взятих ним
зобов'язань (п.п. 4. 2, 6. 2 договору).

Статтею 60 ЦПК України на сторін
покладено обов'язок довести ті
обставини, на які вони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, щодо
яких у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Однак, докази про те, що позивач
виконала у повному обсязі зобов'язання,
зокрема, підготувала проект договору
купівлі-продажу нерухомого майна між
замовником і покупцем, організовувала
зустріч замовника і покупця для
підписання та юридичного оформлення
договору купівлі-продажу нерухомого
майна між ними, і у відповідача виник
обов'язок, передбачений п. 6. 2 договору,
в матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене, висновок
апеляційного суду в частині стягнення
з відповідача на користь позивача
штрафу за безпідставне невиконання
умов договору по оплаті
інформаційно-консультативних послуг є
передчасним.

На виконання замовником обов'язку,
передбаченого п. 4.3 договору, як на
підставу для стягнення штрафу, позивач
не посилалась.

Наведені порушення судом апеляційної
інстанції норм процесуального права
(ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи, тому рішення
апеляційного суду в частині стягнення
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 штрафу не
може вважатись законним і
обґрунтованим та в силу ст. 338 ЦПК
України підлягає скасуванню, а справа
передачі в цій частині на новий
апеляційний розгляд.

Що стосується стягнення із відповідача
на користь позивача винагороди, то
відповідно до п. 6. 3 договору 100 % від
суми винагороди замовник оплачує
виконавцю в момент підписання
сторонами угоди про завдаток, як оплата
витрат для виконання зобов'язань по
даному договору.

Апеляційний суд, встановивши, що 18
липня 2013 року ОСОБА_4 підписала з ОСОБА_9
(покупцем) угоду про завдаток, а позивач
з відповідачем акт здачі-приймання
інформаційно-консультаційних послуг,
відповідно до п. 2 якого загальна
вартість наданих послуг складає 500
доларів США, які замовник повинен був
сплатити в день підписання акта, дійшов
обґрунтованого висновку про стягнення
з відповідача на користь позивача
винагороди у розмірі 4 100 грн., яка
складає еквівалент 500 доларів США.

Враховуючи наведене, рішення
апеляційного суду в частині стягнення
з відповідача на користь позивача 4 100
грн заборгованості за надані
інформаційно-консультативні послуги є
законним та обґрунтованим, тому
підстави для його скасування в цій
частині відсутні.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6, який діє від
імені ОСОБА_4, задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Рівненської
області від 24 червня 2014 року в частині
стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 23
716 грн 40 коп., що становить 2 000 доларів
США, штрафу у зв'язку з непроведенням
розрахунку за отримані послуги,
скасувати, справу в цій частині
передати на новий розгляд до цього
суду.

В іншій частині рішення апеляційного
суду залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді:В.І.
Мартинюк Г.І. Мостова М.І. Наумчук
А.С. Олійник