№ 207/1193/14-ц
№ 2/207/878/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року Баглійський районний
суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області у складі:

судді:
Литвинчука В.П.

при секретарі:
Єрмаковій Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м.
Дніпродзержинську справу за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сіті Транспорт Груп"
в особі відокремленого структурного
підрозділу ТОВ "Сіті Транспорт Груп" у
м. Дніпродзержинську про стягнення
середнього заробітку за час затримки
видачі трудової книжки при звільненні,
компенсації за невикористану
відпустку, моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Сіті
Транспорт Груп" в особі
відокремленого структурного
підрозділу ТОВ "Сіті Транспорт Груп" у
м. Дніпродзержинську про стягнення
середнього заробітку за час затримки
видачі трудової книжки при звільненні,
компенсації за невикористану
відпустку, моральної шкоди

В обгрунтування пред*явлених позовних
вимог позивач вказав, що з 13 травня 2013
року по 16 листопада 2013 року він
працював у відповідача. З роботи
звільнився за власним бажанням. У заяві
про звільнення за власним бажанням він
просив відповідача вислати йому
трудову книжку поштою тому, що трудова
книжка відповідачем зберігалась у
головному офісі у м. Києві. Відповідно
до чинного законодавства відповідач у
день звільнення зобов*язаний був
видати йому трудову книжку із записом
про звільнення за власним бажанням.
Однак, до теперішнього часу йому
відповідачем трудова книжка не видана.
Тому просить стягнути з відповідача на
його користь середню заробітну плату
за весь час затримки видачі трудової
книжки про звільнення з 21 листопада 2013
року по 06 жовтня 2014 року у сумі 17.188
гривень 50 копійок. Також при звільненні
йому відповідачем не була виплачена
компенсація за 08 днів невикористаної
відпустки у сумі 1.030 гривень 64 копійок.
Такими неправомірними діями
відповідача йому була спричинена і
моральна шкода: з вини відповідач він
тривалий час позбавлений можливості
працевлаштуватись, що призвело до
постійного страждання та хвилювання.
Спричинену йому моральну шкоду він
оцінює у 3.000 гривень. Просить позов
задовольнити.

Представник позивача також
пред*явлений позов підтримала та
пояснила, що позивачу, який працював у
відповідача та звільнився з роботи за
власним бажанням, до теперішнього часу
не повернута трудова книжка. При
звільненні позивачем не була
використана відпустка у 12 днів. При
звільненні відповідачем позивачу була
виплачена компенсація лише за 04 дні
невикористаної відпустки у сумі 515
гривень 32 копійок. Виплачувати
компенсацію за 08 днів невикористаної
відпустки у сумі 1.030 гривень 64 копійок
відповідач добровільно не бажає. Також
пояснила, що позивач працював на
виборчій дільниці у квітні 06 днів,
травні - 31 день та у червні 2014 року - 13
днів і, відповідно, отримав у якості
заробітної плати 280 гривень, 2.870 гривень
та 696 гривень 33 копійки, а всього - 3.846
гривень 32 копійки. Тому вважає, що з
відповідача на користь позивача за
вирахуванням 3.846 гривень 32 копійок
підлягає стягненню 17.188 гривень 50
копійок середнього заробітку за час
затримки видачі трудової книжки при
звільненні за період з 21 листопада 2013
року по 06 жовтня 2014 року; 1.030 гривень 64
копійки компенсації за 08 днів
невикористаної відпустки та 3.000
гривень спричиненої позивачу
неправомірними діями відповідача
моральної шкоди.

Представник відповідача пред*явлений
позов не визнав та пояснив, що позивач
дійсно працював у Товаристві та з
роботи був звільнений за власним
бажанням. При звільненні з позивачем
був проведений повний розрахунок та
була проведена оплата за 04 дні
невикористаної відпустки у сумі 515
гривень 32 копійок. Трудова книжка
позивачем була отримана у день
звільнення 16 листопада 2013 року, що
стверджується розпискою позивача,
написаної керівництву Товариства.
Йому невідомо чи велась у Товаристві
книга обліку руху трудових книжок та
чи був відповідальний за трудові
книжки. Позивач мав право на 02 дні
відпустки за відпрацьований місяць.
Але відбувся збій у програмі комп*ютера
і тому позивачу нарахували 04 дні
відпустки за півроку роботи.
Середньомісячна зарплата позивача
складала 1.978 гривень 07 копійок, а
середньоденна - 96 гривень 49 копійок. У
задоволенні позову просить відмовити.

Суд, вислухавши позивача,
представників сторін, свідка,
дослідивши матеріали цивільної справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню................

Так, свідок ОСОБА_3 пояснив, що позивача
він знає. Стосунки зі сторонами
службові. Він, свідок, у відповідача
працював з 05 травня 2013 року по листопад
2013 року. У заяві про звільнення він та
ОСОБА_1 просили відповідача трудові
книжки вислати поштою. Крім нього
більше нікому з робітників трудової
книжки не вислали. Трудові книжки всіх
робітників Товариства знаходились у
головному офісі відповідача у м. Києві.
Позивач йому говорив, що трудової
книжки не отримав і у зв*язку з цим не
може працевлаштуватись.

Відповідно до ст.115 КЗпП України:
"Заробітна плата виплачується
працівникам регулярно в робочі дні у
строки, встановлені колективним
договором, але не рідше двох разів на
місяць через проміжок часу, що не
перевищує шістнадцяти календарних
днів".

Відповідно до ч.4ст.235 КЗоТ України: "У
разі затримки видачі трудової книжки з
вини власника або уповноваженого ним
органу працівникові виплачується
середній заробіток за весь час
вимушеного прогулу."

У судовому засіданні було встановлено,
що трудові книжки працівників
Товариства зберігаютьсмя у головному
офісі у м.Києві. У судовому засіданні
також було встановлено, що позивач,
звертаючись до відповідача із заявою
про звільнення за власним бажанням,
просив вислати трудову книжку поштою.
У судовому засіданні було встановлено,
що позивачем трудова книжка не
отримана до теперішнього часу. Суд не
приймає до уваги розписку позивача,
надану відповідачем, що, ніби-то,
позивачем трудова книжка отримана.
Стосовно вказаного позивач пояснив, що
трудової книжки він не отримував, що
ніякої розписки в отриманні трудової
книжки він відповідачу не писав, що
підпис у розписці, наданої
відповідачем, про отримання трудової
книжки не його.

Відповідно до п.,п.3 та 4 постанови
Кабінету Міністрів України № 301 від 27
квітня 1993 року "Про трудові книжки
працівників": --- "Трудові книжки
зберігаються на підприємствах, в
установах і організаціях, а при
звільненні працівника трудова книжка
видається йому під розписку в журналі
обліку. Відповідальність за
організацію ведення обліку, зберігання
і видачу трудових книжок покладається
на керівника підприємства, установи
організації."

Відповідачем суду журнал обліку видачі
трудових книжок наданий не був.

Із листа Управління Пенсійного фонду
України у Солом*янському районі м.
Києва від 23 червня 2014 року вбачається,
що у листопаді 2013 року у відповідача
була зафіксована наявність трудової
книжки позивача.

При таких обставинах суд вважає, що
позов позивача у частині стягнення
середнього заробітку за час затримки
видачі трудової книжки при звільненні
підлягає задоволенню і з відповідача
на користь позивача підлягає стягненню
за період з 21 листопада 2013 року по 06
жовтня 2014 року 17.188 гривень 50 копійок
із розрахунку: 96.49гр. /середньоденний
заробіток/ х 218 робочих дні = 17.188,50гр.

Окрім того, у судовому засіданні було
встановлено, що позивач у відповідача
пропрацював 06 місяців. За вказаний
період часу позивач не використав
відпустку 12 днів. При звільненні з
роботи позивачу частково, за 04 дні
невикористаної відпустки,було
компенсовано 515 гривень 32 копійок. Як
пояснив представник відповідача у
роботі комп*ютера відбувся збій.
Відповідач добровільно не бажає
виплатити позивачу компесацію за 08
днів невикористаної відпустки у сумі
1.030 гривень 64 копійок. Так, за 04 дні
відпустки позивачу було виплачено 515
гривень 32 копійки що за один день
складає 128 гривень 83 копійки. Тому,
128,83гр. х 8 днів = 1.030гр.64коп.

Відповідно до ч.1ст.83 КЗпП України: "У
разі звільнення працівника йому
виплачується грошова компенсація за
всі не використані ним дні щорічної
відпустки..."

Суд також вважає, що частковому
задоволенню підлягає позов про
стягнення з відповідача на користь
позивача і спричиненої моральної
шкоди. Суд вважає, що на користь
позивача в рахунок спричиненої
моральної шкоди підлягає стягненню 2.000
гривень тому, що позивач у зв*язку з
невидачею трудової книжки позбавлений
можливості працевлаштуватись, що
вимагає від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

При таких обставинах суд, оцінюючи всі
докази зібрані по справі в їх
сукупності, вважає, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

Одночасно суд вважає, що з відповідача
на користь держави підлягають
стягненню судові витрати --- 243 гривні 60
копійок судового збору.

Керуючись ст.,ст.83,115,116,117,235ч.4 КЗпП
України, Законом України "Про
відпустки", ст.,ст.6-14,60,212-218 ЦПК України,
суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства
з обмеженою відповідальністю "Сіті
Транспорт Груп" в особі
відокремленого структурного
підрозділу ТОВ "Сіті Транспорт Груп" у
м. Дніпродзержинську про стягнення
середнього заробітку за час затримки
видачі трудової книжки при звільненні,
компенсації за невикористану
відпустку, моральної шкоди ---
задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сіті Транспорт Груп"
в особі відокремленого структурного
підрозділу ТОВ "Сіті Транспорт Груп" у
м. Дніпродзержинську: 03124, м. Київ,
Бульвар Івана Лепсе № 6, на користь
ОСОБА_1 --- 17.188 гривень 50 копійок
середню заробітну плату за час
затримки видачі трудової книжки при
звільненні.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сіті Транспорт Груп"
в особі відокремленого структурного
підрозділу ТОВ "Сіті Транспорт Груп" у
м. Дніпродзержинську: 03124, м. Київ,
Бульвар Івана Лепсе № 6, на користь
ОСОБА_1 --- 1.030 гривень 64 копійки
компенсації за невикористану
відпустку.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сіті Транспорт Груп"
в особі відокремленого структурного
підрозділу ТОВ "Сіті Транспорт Груп" у
м. Дніпродзержинську: 03124, м. Київ,
Бульвар Івана Лепсе № 6, на користь
ОСОБА_1 --- 2.000 гривень в рахунок
спричиненої моральної шкоди.

Зобов*язати Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сіті Транспорт Груп"
в особі відокремленого структурного
підрозділу ТОВ "Сіті Транспорт Груп" у
м. Дніпродзержинську: 03124, м. Київ,
Бульвар Івана Лепсе № 6, видати ОСОБА_1
трудову книжку із записом про
звільнення з роботи за власним
бажанням.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сіті Транспорт Груп"
в особі відокремленого структурного
підрозділу ТОВ "Сіті Транспорт Груп" у
м. Дніпродзержинську: 03124, м. Київ,
Бульвар Івана Лепсе № 6 на користь
держави 243 гривні 60 копійок судового
збору.

Рішення суду допустити до негайного
виконання у межах місячної суми
платежу

Рішення може бути оскаржено на протязі
10 днів з моменту його оголошення до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Баглійський районний суд
м. Дніпродзержинська.

Суддя: / Литвинчук
В.П. /