У Х В А Л А

І М Е Н Е М                     У К Р А Ї
Н И

21.11.2014 Справа №607/19471/14-ц

Тернопільський
міськрайонний суд в Тернопільській
області в складі:

головуючої
Герчаківської О.Я.,

при
секретарі            Мандзію
В.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
подання старшого державного виконавця
Першого відділу державної виконавчої
служби Тернопільського міського
управління юстиції ОСОБА_1, погодженого
в.о. начальника Першого відділу
державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції ОСОБА_2, про тимчасове
обмеження у праві виїзду боржника –
фізичної особи за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Першого
відділу державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції ОСОБА_1 за погодженням в.о.
начальника Першого відділу державної
виконавчої служби Тернопільського
міського управління юстиції ОСОБА_2,
звернувся в суд із поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду
боржника – фізичної особи за межі
України. В обґрунтування подання
зазначено про те, що на виконанні у
Першому відділі державної виконавчої
служби Тернопільського міського
управління юстиції знаходиться
виконавче провадження №31743654 від 13
березня 2011 року про стягнення з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в користь ОСОБА_4 аліменти
на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
в розмірі ? частини всіх видів
заробітку щомісячно, починаючи з 30
травня 2005 року і до її повноліття. 13
березня 2012 року державним виконавцем
винесено постанови про відкриття
виконавчого провадження, про що
повідомлено боржника у визначеному
законодавством порядку, та у
відповідності до вимог закону надано
строк для негайного виконання рішення.
В подальшому державним виконавцем було
вжито наступні заходи примусового
виконання судового рішення: надіслано
постанову про відкриття виконавчого
провадження про стягнення аліментів,
направлено запит в реєструючі органи
для перевірки майнового стану,
винесено постанову про арешт майна,
здійснено нарахування заборгованості.
Рішення Тернопільського
міськрайонного суду про стягнення
аліментів не виконано, не дивлячись на
те, що державним виконавцем вжито
передбачених чинним законодавством
заходів примусового виконання рішень,
боржник ухиляється від виконання
зобов’язань, покладених на нього цим
рішенням. На підставі викладеного
державний виконавець просить суд
тимчасово обмежити ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, у праві виїзду за межі
України без вилучення паспортного
документа (для громадян України –
паспорт громадянина України для виїзду
за кордон, дипломатичний паспорт,
службовий паспорт, посвідчення особи
моряка); для іноземних громадян та осіб
без громадянства – паспортний
документ, що підтверджує громадянство
іноземця або посвідчує особу без
громадянства), шляхом заборони
перетинати державний кордон України до
виконання своїх зобов’язань,
покладених на нього рішенням
Тернопільського міськрайонного суду
про стягнення аліментів.

В силу п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право,
зокрема, у разі ухилення боржника від
виконання зобов’язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
за межі України до виконання
зобов’язань за рішенням.

Питання про тимчасове обмеження
керівника боржника-юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень вирішується
судом за місцезнаходженням органу
державної виконавчої служби за
поданням державного виконавця,
погодженим з начальником відділу
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця (ст.377-1 ЦПК
України).

Державний виконавець в судовому
засіданні подання підтримав з підстав,
викладених у ньому, та просив його
задовольнити.

Розглянувши подання, дослідивши надані
матеріали, суд вважає, що подання
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Згідно зі ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлені
законом.

Закон України «Про порядок виїзду з
України і в’їзду в Україну громадян
України» від 21 січня 1994 року (із змінами
та доповненнями), регулює порядок
здійснення права громадян України на
виїзд з України і в’їзд в Україну,
порядок оформлення документів для
зарубіжних поїздок, визначає випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України і встановлює порядок
розв’язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в’їзду в
Україну громадян України», громадянам
України, які ухиляються від виконання
зобов’язань, покладених на них судовим
рішенням, може бути тимчасово – до
виконання зобов’язання, відмовлено у
видачі паспорта або вилучено чи
затримано паспорт, а громадянинові,
який має паспорт – тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон.

Слід зазначити, що право державного
виконавця на звернення з поданням до
суду про тимчасове обмеження у праві
виїзду за кордон виникає лише у разі
ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням суду
зобов'язань, тобто наявність лише
самого зобов'язання не наділяє
державного виконавця правом на
звернення до суду з поданням про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за кордон. Окрім того, факт
ухилення має підтверджуватись
сукупністю доказів, які державний
виконавець повинен зазначити у
поданні.

Як вбачається з матеріалів, на
підтвердження доводів, викладених у
поданні, державним виконавцем не
надано жодних доказів, що боржник має
намір покинути територію України, або ж
боржник вчиняє дії, які унеможливлюють
чи ускладнюють виконання рішення суду,
за час виконання рішення виїжджав за
межі України, що призвело до виникнення
заборгованості.

Надану в обґрунтування подання
відповідь УДМС України в
Тернопільській області №02/16037 від 10
листопада 2014 року про те, що боржник
ОСОБА_3 документований паспортом
громадянина України для виїзду за
кордон серії АН №704483 від 22 грудня 2000
року, виданий органом 1900, суд до уваги
не бере, оскільки відповідно до
Постанови Верховної Ради України від 23
лютого 2007 року №719-V «Про затвердження
положень про паспорт громадянина
України та про паспорт громадянина
України для виїзду за кордон» строк дії
паспорта становить десять років. Тобто
на час звернення державного виконавця
із поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
за межі України, термін дії паспорту
громадянина України для виїзду за
кордон, який видавався ОСОБА_3,
закінчився.

За вказаних вище обставин, суд
приходить до висновку, що у задоволенні
подання слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись
ст.33 Конституції України, ст.6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в’їзду в Україну громадян України»,
ст.11 Закону України «Про виконавче
провадження», ст.ст.209, 210, 293, 377-1 ЦПК
України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого
державного виконавця Першого відділу
державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції ОСОБА_1, погодженого в.о.
начальника Першого відділу державної
виконавчої служби Тернопільського
міського управління юстиції ОСОБА_2,
про тимчасове обмеження у праві виїзду
боржника-фізичної особи ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, за межі України –
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча

О.Герчаківська