Головуючий у 1 інстанції Ікорська Є.С.
Доповідач Попова С.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області в
складі:

головуючого
Ігнатоля Т.Г.,

суддів
Кочегарової Л.М., Попової С.А.,

при секретарі
Костомановій А.Є.,

розглянувши у судовому засіданні в
місті Маріуполі апеляційну скаргу
Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхове Товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус» на рішення Жовтневого
районного суду міста Маріуполя
Донецької області від 17 вересня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхове Товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус» (далі - ТДВ «СТДВ «Глобус») про
відшкодування матеріальної шкоди,
спричиненої джерелом підвищеної
небезпеки, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із даним позовом до ТДВ "СТДВ
«Глобус», уточнивши редакцію позовних
вимог в подальшому (а.с. 99-101, 114-116), що
обґрунтовані наступними обставинами.
17.05.2011р. на перехресті проспектів
Леніна і Будівельників в місті
Маріуполі Донецької області з вини
водія ОСОБА_2, який керував автомобілем
«Mersedes», держномер НОМЕР_1, відбулась
дорожньо-транспортна пригода, в
результаті якої був пошкоджений
належний позивачеві автомобіля «Ford»,
держномер НОМЕР_2, яким керувала водій
ОСОБА_3 Матеріальні збитки, заподіяні
власникові пошкодженого автомобіля
«Ford», становлять 5506,76грн. У зв'язку з цим
позивач в кінцевій редакції позовної
заяви просив стягнути з ТДВ "Глобус", що
є страховиком цивільно-правової
відповідальності власника автомобілем
«Mersedes», в порядку відшкодування
майнової шкоди 4999,76грн., за
вирахуванням суми франшизи в розмірі
510грн. від загального розміру майнових
збитків, а також компенсувати судові
витрати.

Ухвалою суду від 17.09.2013р. позовні вимоги
ОСОБА_1 в частині відшкодування
матеріальної шкоди і моральної шкоди,
пред'явлені до ОСОБА_2, залишено без
розгляду.

Рішенням Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
17 вересня 2013 року позов ОСОБА_1
задоволено. Стягнуто з ТДВ «СТДВ
«Глобус» на користь ОСОБА_1 страхове
відшкодування в сумі 4996,76грн. Вирішено
питання з розподілом судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ТДВ
«СТДВ «Глобус», посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, просить рішення скасувати
та постановити нове рішення, яким в
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4,
представника співвідповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_5, які заперечували проти скарги
страхової компанії, розглянувши справу
згідно із ч. 2 ст. 305 ЦПК України у
відсутність повідомленого про дату і
час розгляду справи позивача,
представника відповідача ТДВ «СТДВ
ГЛОБУС» і відповідача ОСОБА_2,
дослідивши матеріали цивільної справи
і матеріали справи про адміністративне
правопорушення щодо ОСОБА_2, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, за
таких підстав.

Як встановлено судом і це
підтверджується матеріалами справи,
17.05.2011р. о 17.20год. на перехресті пр.
Леніна та пр. Будівельників в м.
Маріуполі з вини водія ОСОБА_2, який
керував автомобілем марки «Mersedes»,
державний реєстраційний номерний знак
НОМЕР_1, відбулась дорожньо-транспортна
пригода, в результаті якої був
пошкоджений автомобіль марки «Ford»,
державний реєстраційний номерний знак
НОМЕР_2, належний позивачу, яким
керувала ОСОБА_3 Водій ОСОБА_2 порушив
вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху
України, в результаті чого відбулося
зіткнення автомобілів та їх
пошкодження. За постановою Жовтневого
районного суду міста Маріуполя
Донецької області від 13.06.2011р. водій
ОСОБА_2 підвергнутий адміністративному
стягненню у вигляді штрафу.

Сума матеріальної шкоди згідно зі
звітом експертної компанії
«Укравтоекспертиза» № 15023/1 про
експертну оцінку пошкодженого
транспортного засобу позивача від
25.06.2011р. становить 5506,76грн., що включає
вартість відновлювального ремонту
2753,38грн.

Відповідно до полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № ВС/4597854
цивільна відповідальність ОСОБА_6, як
власника автомобіля «Mersedes», держномер
НОМЕР_1, застрахована в ТДВ «СТДВ
«Глобус» на період 28.12.2010р.-27.12.2011р.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з доведеності вини у
ДТП водія ОСОБА_2, який керував
забезпеченим транспортним засобом;
доведення до відома страхового
товариства «Глобус» відомостей про
настання ДТП, що є підставою для
стягнення на користь позивача
страхового відшкодування зі
страховика у розмірі вартості
матеріальної шкоди за вирахуванням
суми франшизи.

За положеннями ст.ст. 979, 988 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату). Страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Згідно із ст. 990 цього Кодексу страховик
здійснює страхову виплату відповідно
до умов договору на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника)
або іншої особи, визначеної договором,
і страхового акта (аварійного
сертифіката).

В суді апеляційної інстанції
представники позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4
та представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5
пояснили, що керування ОСОБА_2
автомобілем «Mersedes», станом на момент
ДТП відбувалось з дозволу присутнього
у цьому транспортному засобі власника
ОСОБА_6, цивільна правова
відповідальність якого, як власника
автомобіля, застрахована відповідачем
СТДВ «Глобус».

Матеріали справи про адміністративне
правопорушення щодо винного у настанні
ДТП водія ОСОБА_2 не містять відомостей
про його притягнення до передбаченої
законом відповідальності за керування
транспортним засобом без достатніх
правових підстав.

Відповідно до абз. 2 ст. 6 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 01.03.2013р. № 4 "Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки", якщо особа під
час керування транспортним засобом має
посвідчення водія на право керування
транспортним засобом відповідної
категорії і реєстраційний документ на
транспортний засіб, переданий їй
власником або іншою особою, яка на
законній підставі використовує такий
транспортний засіб, то саме ця особа
буде нести відповідальність за
завдання шкоди (пункт 2.2 Правил
дорожнього руху України).

Відтак, зважаючи на наявність у водія
ОСОБА_2 під час керування посвідчення
водія і реєстраційного документу на
керований транспортний засіб,
посилання ТДВ «СТДВ «Глобус» у
апеляційній скарзі на відсутність
даних про законність керування цією
особою забезпеченим транспортним
засобом не є слушними і не можуть бути
підставою для відмови у виплаті
страхового відшкодування в
обумовлених страховим договором межах.

Положення ст. 35 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" № 1961-IV від 01.07.2004р. в редакції
на момент ДТП у травні 2011 року (далі -
Закон № 1961-IV) передбачають надання
особою, що має право на страхове
відшкодування, окрім заяви, довідки про
дорожньо-транспортну пригоду, інші
документи, які мають відношення до
даної дорожньо-транспортної пригоди,
завірені у встановленому порядку.

Згідно п. 33.1, 33.1.2 ЗУ № 1961-IV (в редакції на
момент ДТП) учасники
дорожньо-транспортної пригоди
зобов'язані вжити заходів для
невідкладного, але не пізніше трьох
робочих днів, повідомлення
страховика, з яким було укладено
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
або, у випадках, передбачених цим
Законом, МТСБУ про настання
дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, спеціальним законом визначено не
тільки обов'язок страхувальника або
водія забезпеченого транспортного
засобу повідомити страховика, а й
потерпілу особу. В даному випадку не
спростовано факту звернення до СТДВ
«Глобус» з повідомленням про ДТП водія
ОСОБА_2 і потерпілої сторони - ОСОБА_1

Крім того, оскільки на звернення
учасників дорожньо-транспортної
пригоди ТДВ «СТДВ «Глобус» надавало
відповідь від 09.08.2011р. (а.с. 22) ОСОБА_6, та
в копії - ОСОБА_1, то, з урахуванням
зібраних матеріалів справи,
досліджених в ході апеляційного
перегляду справи матеріалів справи про
адміністративне правопорушення,
доводи апеляційної скарги відповідача
з приводу ненадання документів,
необхідних для прийняття рішення про
виплату страхового відшкодування не є
спроможними.

В ході розгляду справи судом першої
інстанції та в апеляційному суді ТДВ
«СТДВ «Глобус» не доведено наявності
порушення з боку страхувальника
положень договору, яке б перешкодило
страховику переконатись у визначенні
обставин, що свідчать про те, що подія є
страховим випадком, а також
пересвідчитись у характері та розмірі
збитків.

Тому посилання страхової компанії на
положення п. 5 ч. 1 ст. 26 Закону України
«Про страхування», п. 5 ч. 1 ст. 991 ЦК
України щодо неповідомлення про ДТП
страховика безпосередньо ОСОБА_6 чи
ОСОБА_2, в чому страхова компанія
вбачила можливість відмови у виплаті
страхового відшкодування - є
необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги ТДВ «СТДВ
«Глобус» з приводу відсутності підстав
для визнання ДТП страховим випадком і
виплати страхового відшкодування за
умовами договору страхування № ВС/4597854
не є доведеними і, з огляду на ненадання
нових доказів чи матеріалів в ході
апеляційного провадження у справі, не
спростовують правильність висновків
суду першої інстанції в даній частині,
що ґрунтуються на положеннях глави 67 ЦК
України, Законів "Про страхування" і
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", зведених із урахуванням
роз'яснень у постанові Пленуму Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 01.03.2013р.

Разом з тим, рішення суду підлягає
зміні в частині розміру стягнутого
відшкодування, із урахуванням положень
ст. 303 ч. 3 ЦПК України, зважаючи на
неправильне застосування норм
матеріального права в частині
стягнення на користь позивача зі
страховика втрати товарної вартості
пошкодженого автомобіля.

Відповідно до ч.ч. 16, 17 ст. 9 Закону
України «Про страхування» страхове
відшкодування - страхова виплата, яка
здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку. Страхове
відшкодування не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник.

За змістом ст. 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством.

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України та ч.
17 ст. 9 Закону України "Про страхування"
страхова виплата за договором
майнового страхування (страхове
відшкодування) не може перевищувати
розміру реальних збитків (прямого
збитку), якого зазнав страхувальник.

Реальними збитками є витрати, яких
особа зазнала у зв'язку із знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(ст. 22 ЦК України).

До числа страхових виплат, що мають
здійснюватись за рахунок страховика,
законодавець не відносить втрату
товарної вартості автомобіля,
пошкодженого в ДТП. Отже, така
компенсація сплачується потерпілій
стороні безпосереднім завдавачем
шкоди або особою, яка на відповідній
правовій підставі керує транспортним
засобом (п. 6 вищевказаної постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 4),
цивільно-правова відповідальність
власника якого застрахована.

Як з'ясовано,
спеціалістом-автотоварознавцем у
звіті експертної компанії
«Укравтоекспертиза» № 15023/1 визначена
загальна вартість матеріальної шкоди,
спричинена власникові пошкодженням
його автомобіля у ДТП, із урахуванням
нульового показника фізичного зносу
транспортного засобу, у розмірі
5506,76грн., що складається з двох позицій:
вартості відновлювального ремонту в
сумі 2753,38грн. і втрати товарної
вартості автомобіля в сумі 2753,38грн.

Тому із урахуванням положень ст. 12.1
Закону № 1961-IV, за яких франшиза не
стягується, зі страховика на користь
позивача підлягає стягненню сума
реальних матеріальних збитків, що
дорівнюють вартості визначеної суми
відновлювального ремонту, за
вирахуванням обумовленої договором
страхування суми франшизи (510грн.) -
2243,38грн. (2753,38-510).

Таким чином, згідно зі ст. 309 ЦПК України
рішення суду першої інстанції в
частині розміру відшкодування на
користь ОСОБА_1 підлягає зміні
відповідно до вищенаведеного
мотивування, а в решті, що стосується
судового збору, - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш
И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхове
Товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус»
задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
17 вересня 2013 року змінити в частині
розміру страхового відшкодування.

Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхове Товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус» на користь ОСОБА_1 страхове
відшкодування в сумі 2243 (дві тисячі
двісті сорок три) гривні 38 копійок.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання касаційної скарги протягом
двадцяти днів безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Судді