Справа № 466/7686/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 листопада 2014 року Шевченківський
районний суд м. Львова

у складі: головуючого - судді
П.С.Невойта

при секретарях с/з
Б.М.Бішко

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м.Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, Львівської міської ради,
третьої особи Третьої львівської
державною нотаріальної контори про
визнання права власності на квартиру в
порядку спадкування, -

у с т а н
о в и в:

27.10.2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з
позовною заявою до Третьої львівської
державною нотаріальної контори про
визнання квартири АДРЕСА_1, що
складається з 3-х кімнат з усіма
комунальними вигодами, загальною
площею 72,40 кв.м. спадковим майном, після
смерті ОСОБА_5 та визнання за нею ОСОБА_2
право власності на спадкове майно, а
саме кв. АДРЕСА_1, яка складається з 3-х
кімнат загальною площею 72,40 кв.м.

Ухвалою від 04.11.2014 року судового
засідання у справі в якості
співвідповідачів залучено ОСОБА_3 та
Львівську міську раду. З урахуванням
прийнятого рішення, Третю львівську
державну нотаріальну контору змінено
статус з відповідача на третю особу.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її
мати ОСОБА_5, якій на праві спільної
часткової власності належало наступне
майно, а саме: 2/3 частини квартири
АДРЕСА_1, які належали спадкодавцю: 1/3
частина квартири на підставі -
Свідоцтва про право власності на
квартиру №55370, виданого Виконкомом
Львівської міської ради 16 жовтня 1998
року та зареєстрованого Львівським
міським державним комунальним бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки у реєстрову книгу за
№25822; 1/3 частина квартири на підставі
Договору купівлі-продажу, посвідченого
Шаравара О.Р., завідуючою, державним
нотаріусом П'ятої львівської державної
нотаріальної контори 21 квітня 2000 року
зареєстрованого в реєстрі за №2-1586.

Після смерті спадкодавця, позивач
звернулась до Третьої Львівської
державної нотаріальної контори для
оформлення своїх спадкових справ,
однак їй було відмовлено у відкритті
спадщини, оскільки договір
купівлі-продажу, посвідченого Шаравара
О.Р., завідуючою, державним нотаріусом
П'ятої львівської державної
нотаріальної контори 21 квітня 2000 року
зареєстрованого в реєстрі за №2-1586,
згідно якого ОСОБА_5 купила у ОСОБА_3 1/3
частину квартири не був зареєстрований
в органі, який здійснював реєстрацію. З
метою реалізації та захисту своїх
спадкових прав змушена звернутись до
суду.

У судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримали в повному обсязі,
зіславшись на обставини викладені в
позовній заяві.

Представник відповідача Львівської
міської ради Тарасович О.І., яка діє на
підставі довіреності від 06.11.2014 р. (а.с.24)
будучи у суді залишила вирішення спору
на розгляд суду. В останнє судове
засідання не прибула та подала заяву
про завершення справи у її відсутності,
при вирішенні справи покладається на
розсуд суду

Відповідач ОСОБА_3 повторно не з'явився
в засідання з невідомих суду причин,
хоча належним чином повідомлявся про
час та місце слухання справи, що
стверджується відмітками в журналі
реєстрації вихідної кореспонденції. З
врахуванням ст.169 ЦПК України, суд
вважає за можливе розглядати справу у
його відсутності, за наявними у справі
доказами.

Представник третьої особи - Третьої
Львівської державної нотаріальної
контори на розгляд справи не з'явився,
на адресу суду надійшло повідомлення
про розгляд справи у відсутності їх
представника, а тому суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутності представника третьої
особи.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи в їх сукупності,
вважає, що позовні вимоги підлягають до
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з
свідоцтва про право власності від
16.10.1998 р., виданого виконавчим комітетом
Львівської міської ради згідно
розпорядження від 16.10.1998 р. №588,
зареєстрованого Львівським ОДК БТІ та
ЕО в реєстрі №25822 від 16.10.1998 р. (а.с.4)
квартира АДРЕСА_1, належить ОСОБА_5,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної
сумісної власності.

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_5
померла ІНФОРМАЦІЯ_2, про що
Шевченківським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Львівського міського управління
юстиції ІНФОРМАЦІЯ_2 зроблено
відповідний запис у Книзі реєстрації
смертей № 392 та видано свідоцтво про
смерть (а.с.6).

Після смерті ОСОБА_5 залишилося
спадкове майно 2/3 частини квартири
АДРЕСА_1, які належали спадкодавцю: 1/3
частина квартири на підставі -
Свідоцтва про право власності на
квартиру №55370, виданого виконкомом
Львівської міської ради 16 жовтня 1998
року та зареєстрованого Львівським
міським державним комунальним бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки у реєстрову книгу за
№25822; 1/3 частина квартири на підставі
Договору купівлі-продажу, посвідченого
Шаравара О.Р., завідуючою, державним
нотаріусом П'ятої львівської державної
нотаріальної контори 21 квітня 2000 року
зареєстрованого в реєстрі за №2-1586.

Спадкоємцями першої черги по смерті
ОСОБА_5 є: ОСОБА_2 - позивач по справі та
її брат ОСОБА_3, який згідно поданої
28.08.2014 року заяви не претендує на
прийняття спадщини (а.с.35).

З листа завідуючої Третьої Львівської
нотаріальної контори Спільник З.В.
№3220/02-14 від 28.10.2014 року (а.с.13)
вбачається, що 28.10.2014 року позивач
звернулась до Третьої Львівської
державної нотаріальної контори для
оформлення своїх спадкових справ,
однак їй було відмовлено у відкритті
спадщини, оскільки договір
купівлі-продажу, посвідченого Шаравара
О.Р., завідуючою, державним нотаріусом
П'ятої львівської державної
нотаріальної контори 21 квітня 2000 року
зареєстрованого в реєстрі за №2-1586,
згідно якого ОСОБА_5 купила у ОСОБА_3 1/3
частину квартири не був зареєстрований
в органі, який здійснював реєстрацію.

Згідно ч.1 та 2 ст.325 ЦК України,
суб'єктами права приватної власності є
фізичні та юридичні особи; фізичні та
юридичні особи можуть бути власниками
будь-якого майна, за винятком окремих
видів майна, які відповідно до закону
не можуть їм належати.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно ст.1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі не охоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття, крім
випадків, встановлених статтею 1259
цього Кодексу.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять всі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

З врахуванням того, що заповіт ОСОБА_5
не складався, а її син ОСОБА_3 згідно
поданої у встановленому законо порядку
до державної нотаріальної контори
заяви, відмовився від прйняття
спадщини на користь позивача ОСОБА_2,
спадкоємцем першої черги за законом є
позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного
кодексу України правом власності є
право особи на річ (майно), яке вона
здійснює відповідно до закону за своєю
волею, незалежно від волі інших осіб.
Зміст права власності відповідно до ст.
317 Цивільного кодексу України
становлять три складові: право
володіння, користування та
розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Згідно п. 216 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України в видача свідоцтва про право на
спадщину на майно, яке підлягає
реєстрації, провадиться нотаріусом
після подання правовстановлюючих
документів про належність цього майна
спадкодавцеві та перевірки
відсутності заборони або арешту цього
майна.

З матеріалів справи та пояснень
позивача вбачається, що вона
зверталась до нотаріальної контори з
заявою про пприйняття спадщини, проте
їй було відмовлено у зв'язку із
відсутністю оригіналів
правовстановлюючих документів на
кв.АДРЕСА_1. З наведеного вбачається, що
ОСОБА_2 позбавлена можливості отримати
свідоцтво про право на спадщину,
зареєструвати право власності на
нерухоме майно та реалізувати свої
повноваження власника.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

До способів захисту цивільних прав та
інтересів згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України
відноситься, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Отже, на підставі наведеного вище, суд
вважає, що позов є обґрунтованим та
підлягає до задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212, 214, 215
ЦПК України, суд, -

в и р і
ш и в:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на квартиру АДРЕСА_1 у
порядку спадкування після смерті її
матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути повністю або
частково оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Львівської області через
Шевченківський районний суд м. Львова
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: П. С. Невойт