Ухвала

іменем україни

17 листопада 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Кузнєцов В.О., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Житомирської області від 10 вересня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення
факту порушення прав учасника
підприємства, скасування рішення
засновників про ліквідацію
підприємства, визнання факту
добровільного виходу з підприємства,
визнання права на підприємство,

в с т а н о в и в:

У серпні 2014 року до апеляційного суду
Житомирської області надійшла
апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення
Бердичівського міськрайонного суду
Житомирської області від 15 серпня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення
факту порушення прав учасника
підприємства, скасування рішення
засновників про ліквідацію
підприємства, визнання факту
добровільного виходу з підприємства,
визнання права на підприємство, яким
відмовлено у задоволенні позовних
вимог.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Житомирської області від 10 вересня 2014
року апеляційну скаргу ОСОБА_2 визнано
неподаною та повернуто заявникові.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати ухвалу апеляційного суду,
посилаючись на порушення апеляційним
судом норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження у
справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановленні в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції керуючись
положеннями ЗУ «Про судовий збір», ч. 2
ст. 297, ч. 2 ст. 121 ЦПК України, дійшов
вірного висновку щодо визнання
неподаною та повернення апеляційної
скарги заявнику, оскільки останньою не
виконано вимог ухвали апеляційного
суду від 29 серпня 2014 року щодо сплати
судового збору за подання апеляційної
скарги.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваної ухвали не дають підстав
для висновку, що судом апеляційної
інстанції при розгляді справи допущено
порушення норм процесуального права,
які передбачені ст. ст. 338 - 342 ЦПК
України як підстави для скасування
рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про встановлення факту
порушення прав учасника підприємства,
скасування рішення засновників про
ліквідацію підприємства, визнання
факту добровільного виходу з
підприємства, визнання права на
підприємство.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних
В.О. Кузнєцов

і кримінальних справ