Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді Скарлат
О.І.

при секретарі
Марченко Л.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вишгороді
Київської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Новопетрівської
сільської ради Вишгородського району
Київської області про визнання права
власності на майно в порядку
спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до
суду, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його дід -
ОСОБА_2. Після його смерті залишилося
спадкове, а саме: житловий будинок
АДРЕСА_1 Київської області. Відповідно
до заповіту від 10 червня 1987 року,
посвідченого державним нотаріусом
Вишгородської державної нотаріальної
контори Шостак В.Я., ОСОБА_2 заповів
позивачу все його майно, що буде йому
належати на день його смерті де б воно
не було та з чого б воно не складалось, а
також все те, на що він за законом буде
мати право.

Звернувшись до приватного нотаріуса
Вишгородського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_4 з приводу оформлення
власності на житловий будинок, позивач
отримав відмову у видачі свідоцтва про
право на спадщину уз в'язку з
відсутністю факту прийняття спадщини
та відсутністю правовстановлюючих
документів на житловий будинок. У
зв'язку з цим позивач позбавлений
можливості в установленому порядку
оформити свої права на спадкове майно.

Зважаючи на вказані вище обставини,
позивач просить визнати за ним право
власності в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_2, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року на спадкове
майно - житловий будинок АДРЕСА_1
Київської області.

У судовому засіданні позивач та його
представник ОСОБА_5 підтримали
позовні вимоги, просять їх
задовольнити в повному обсязі з
викладених підстав.

Представник
Новопетрівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області в судове засідання не
з»явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
направив суду заяву в якій просив
розглянути справу без його участі.
Проти позову не заперечує.

Заслухавши пояснення позивача,
представника позивача, дослідивши
письмові докази по справі, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року
помер ОСОБА_2, про що свідчить свідоцтво
про смерть серії НОМЕР_1,
зареєстрований Новопетрівською
сільською радою Вишгородського району
Київської області, актовий запис №
47.(а.с.10).

Відповідно до заповіту від 10 червня 1987
року, посвідченого державним
нотаріусом Вишгородської державної
нотаріальної контори Шостак В.Я.,
ОСОБА_2 заповів ОСОБА_1 все його майно,
що буде йому належати на день його
смерті де б воно не було та з чого б воно
не складалось, а також все те, на що він
за законом буде мати право (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась
спадщина на спадкове майно, а саме: на
житловий будинок АДРЕСА_1 Київської
області.

Відповідно до архівної довідки
Київського обласного державного
нотаріального архіву № 1930/01-17 від 18
липня 2014 року, після смерті ОСОБА_2,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, спадкова
справа не заводилась та не видавалась з
ІНФОРМАЦІЯ_2 року по 31 грудня 1999 року.

Згідно листа Вишгородської районної
державної контори Київської області №
1731/01-16 від 12 листопада 2014 року, в період
з 2000 року по 12 листопада 2014 року
спадкова справа після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 не заводилась.

Звернувшись до приватного нотаріуса
Вишгородського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_4 з приводу оформлення
власності на житловий будинок,
державний нотаріус роз'яснив ОСОБА_1, що
у випадку відсутності
правовстановлюючого документу на
даний житловий будинок, видача
свідоцтва про право власності на
спадщину на це нерухоме майно не є
можливою.

Згідно будинкової книги вбачається, що
головою домогосподарства житлового
будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_2

Оскільки на момент виникнення спірних
правовідносин діяв Цивільний кодекс
Української РСР від 18 липня 1963 року
(надалі -ЦК України 1963р.), то до спірних
правовідносин слід застосовувати
норми вказаного Закону.

Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України 1963р.,
спадкоємство здійснюється за законом і
за заповітом.

Відповідно до ст.548 ЦК України 1963 р., для
придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Не
допускається прийняття спадщини під
умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Відповідно до вимог ст.549 ЦК України 1963
р. визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном або якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути
вчинені протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини

Відповідно до п.113 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої
наказом Міністерством юстиції України
від 14 червня 1994 року №18/5, що діяла на
час виникнення спірних правовідносин,
свідоцтво про право на спадщину
видається спадкоємцям, що прийняли
спадщину, тобто таким, які фактично
вступили в управління або володіння
спадковим майном чи подали заяву в
державну нотаріальну контору про
прийняття спадщини (ст.549 Цивільного
кодексу). Доказом вступу в управління
чи володіння спадковим майном можуть
бути: довідка житлово-експлуатаційної
організації, правління
житлово-будівельного кооперативу,
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів чи відповідної
місцевої державної адміністрації про
те, що спадкоємець безпосередньо перед
смертю спадкодавця проживав разом з
ним, або про те, що спадкоємцем було
взято майно спадкодавця; довідка
державної податкової служби,
страховика чи іншого органу про те, що
спадкоємцем після відкриття спадщини
сплачувались податки або страхові
платежі по обов'язковому страхуванню,
квитанція про сплату податку,
страхового платежу; копія рішення суду,
що, набрало законної сили, про
встановлення факту своєчасного
прийняття спадщини; запис у паспорті
спадкоємця або в будинковій книзі, який
свідчить про те, що спадкоємець був
постійно прописаний в спадковому
будинку (квартирі) в період шести
місяців після смерті спадкодавця, та
інші документи, що підтверджують факт
вступу спадкоємця в управління чи
володіння спадковим майном.

Доказом вступу в управління чи
володіння спадковим майном може бути
наявність у спадкоємців ощадної
книжки, іменних цінних паперів,
квитанцій про здані в ломбард речі,
свідоцтва про реєстрацію (технічного
паспорта, реєстраційного талону) на
автотранспортний засіб чи іншу
самохідну машину або механізм,
державного акта на право приватної
власності на землю та інших документів,
виданих відповідними органами на ім'я
спадкодавця на майно, користування
яким можливе лише після належного
оформлення прав на нього. Ці документи
приймаються державним нотаріусом з
урахуванням у кожному випадку всіх
конкретних обставин і при відсутності
заперечень з боку інших спадкоємців.

Фактичне прийняття спадщини ОСОБА_1
після смерті діда ОСОБА_2
підтверджується довідкою виданої
Новопетрівською сільською радою
Вишгородського району Київської
області № 2206 від 12 листопада 2014 року,
про те, що ОСОБА_1 дійсно проживав в
АДРЕСА_1 з 1999 року по даний час.

Позивач постійно проживав після смерті
діда в спірному будинку , на день смерті
діда був неповнолітнім, в порядку ст. 549
ЦК УРСР прийняв спадщину, фактично
вступивши в володіння та управління
спадковим майном, обробляв земельну
ділянку, постійно проживав та проводив
поточний ремонт житлового будинку,
приймав міри по зберіганню спадкового
майна, що не заперечується іншими
сторонами в справі.

Доказів наявності інших спадкоємців за
законом, в тому числі й таких, які мають
право на обов'язкову частку у спадщині,
в судовому засіданні не здобуто.

Житловий будинок АДРЕСА_1
Вишгородського району був збудований
ОСОБА_2 у 1953 році , що підтверджується
записом у по господарській книзі
Новопетрівської сільської ради та
будинковою книгою.

Так, як позивач відповідно до вимог
закону вчинив всі дії, які свідчать про
прийняття ним спадщини після смерті
спадкодавця, то відповідно до ст. 549 ЦК
УРСР та ч.5 ст. 1268 ЦК України, суд визнає
за ним право власності на спадкове
майно, яке складається із жилого
будинку з господарськими будівлями та
спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за заповітом після
смерті діда ОСОБА_2 .

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 60,212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2
року на спадкове майно - житловий
будинок АДРЕСА_1

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
протягом 10 днів з дня його проголошення
шляхом подання в зазначений строк
апеляційної скарги через
Вишгородський районний суд. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.І.Скарлат