Справа № 204/350/14-ц
Провадження № 2/204/905/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючої - судді Нізік О.В.

при секретарі - Таран К.В.

за участю: позивачки - ОСОБА_1

представника позивачки - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

представника третьої особи -Самарської
Ю.М.

вихователя - ОСОБА_6

психологів - ОСОБА_7, ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та
піклування Красногвардійської
районної ради м. Дніпропетровська про
визначення місця проживання дитини та
за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
третя особа: Орган опіки й піклування
виконавчого комітету
Красногвардійського району у м.
Дніпропетровську про визначення місця
проживання дитини, -

в с т а н о в и в:

23 січня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з вищевказаним позовом. В
обґрунтування заявлених позовних
вимог посилається на те, що перебувала
у шлюбі з відповідачем від якого має
дитину ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1. З грудня 2013
року вони з відповідачем разом не
проживають. Спочатку дитина залишилась
проживати з нею та відповідач мав
безперешкодне спілкування з дитиною,
брав сина до себе спілкуватись та
постійно повертав дитину їй. Однак 09
січня 2014 року відповідач забрав дитину
та не повернув. Просила посилаючись на
обставини та підстави визначені у
позовній заяві (а. с. 28-31) ухвалити місце
проживання сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 з
нею, стягнути з відповідача на її
користь судові витрати.

20 березня 2014 року відповідач ОСОБА_3
звернувся до суду з вищезазначеною
зустрічною позовною заявою. В
обґрунтування заявлених позовних
вимог посилався на те, що перебував у
шлюбі з позивачкою, мають спільну
дитину ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1. Син з січня
2014 року проживає з ним. Вважає, що
позивачка не працює, не має
самостійного доходу, не може надати
дитині належного матеріального
забезпечення, виховання та розвитку,
має психічні розлади. Просив
посилаючись на обставини та підстави
визначені у зустрічній позовній заяві
(а. с. 56,57) визначити місце проживання
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ним.

У судовому засіданні позивачка,
представник позивачки заявлені вимоги
підтримали та просили їх задовольнити
у повному обсязі, проти задоволення
зустрічного позову заперечували та
просили в його задоволенні відмовити.

У судовому засіданні відповідач та
представник відповідача проти
задоволення позовних вимог
заперечували просили в задоволенні
позову відмовити, натомість підтримали
зустрічний позов та просили зустрічні
вимоги задовольнити.

Представник третьої особи у судовому
засіданні просив визначити місце
проживання дитини з матір'ю.

Заслухавши пояснення сторін, свідків
ОСОБА_10,ОСОБА_11, ОСОБА_12, заслухавши
думку дитини ОСОБА_9, 2009 року народження
у присутності представника третьої
особи ОСОБА_5, вихователя ОСОБА_6,
психологів ОСОБА_7, ОСОБА_8, заслухавши
безпосередньо психологів ОСОБА_7,
ОСОБА_8, суд вважає, що позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають
задоволенню, натомість зустрічні
позовні вимоги задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому
цим Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів. Згідно ст. 10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставі своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають
у державі.

Як встановлено в судовому засіданні,
сторони зареєстрували шлюб 22 листопада
2008 року, що підтверджується Свідоцтвом
про шлюб виданим Кіровським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області, актовий запис за № 609 (а. с. 6).

Сторони мають спільну дитину ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
Свідоцтвом про народження
зареєстрованим Красногвардійським
відділом реєстрації актів цивільного
стану Дніпропетровського міського
управління юстиції, актовий запис за №
389 (а. с. 7).

У січні 2014 року відповідач не повернув
спільну дитину ОСОБА_9 матері ОСОБА_1 у
зв'язку з чим остання звернулась до
суду.

Відповідно до Характеристики
вихователя КЗО ДНЗ (ДС) № 161 ДМР ОСОБА_13
від 13.01.2014 року, вихованням дитини
ОСОБА_9 займається мати, інформації про
участь батька у вихованні дитини
надати не може, так як за період
відвідування дитиною дитячого садка
тата не бачили та не спілкувались (а. с.
10).

Відповідно до Характеристики
складеної від 17 січня 2014 року сусідами
за адресою: м. Дніпропетровськ, пр.
Гагаріна, будинок 171, позивачка
характеризується позитивно (а. с. 11-15).

Відповідно до постанови судді
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 19 грудня 2013 року
ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні
правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 1732
КУпАП (ОСОБА_3 03.12.13р. близько 20-00 год. За
місцем свого проживання: АДРЕСА_2,
влаштував сімейну сварку, в ході якої
погрожував фізичною росправою,
виражався нецензурною лайкою на адресу
своєї дружини ОСОБА_1.) та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу. Постанова набрала законної
сили 31.12.13 року (а. с. 20).

Відповідно до Довідки УДППЗ «Укрпошта»
ДДПЦПЗ № 1 від 17.02.2014р. № 7, ОСОБА_1 дійсно
працює у відділенні поштового зв'язку
оператором зв'язку 2-го класу по
теперішній час із середньомісячною
зарплатою 1505 грн. 00 коп. (а. с. 32).

Відповідно до Акту від 12 січня 2014 року
складеного сусідами за адресою:
АДРЕСА_3, ОСОБА_3 не віддав дитину ОСОБА_1
(а. с. 33-34).

Відповідно до листа
Красногвардійської районної у місті
Дніпропетровську ради управління -
служби у справах дітей від 22.01.2013 № Б/106
про розгляд звернення ОСОБА_1, останній
рекомендовано звернутись до суду (а. с.
35).

Відповідно до Довідки ЖГ
Красногвардійського району виданої у
лютому 2014 року № 206 ОСОБА_1, остання
зареєстрована та проживає у АДРЕСА_4 у
складі п'яти осіб (а. с. 36).

Відповідно до Довідки ЖГ
Красногвардійського району виданої у
лютому 2014 року № 207 ОСОБА_14, 1942 року
народження зареєстрована та проживає у
АДРЕСА_1 у складі однієї особи (а. с. 36).

Позивачка є інвалідом третьої групи, що
підтверджується Довідкою до Акту МСЕК
(а. с. 43, 44).

Відповідно до довідки від 05 березня 2014
року № 451/08/20 ОСОБА_1 знаходиться на
обліку та отримує пенсію по
інвалідності внаслідок загального
захворювання інвалідам третьої групи
(а. с. 45).

Відповідно до Довідки від 25 лютого 2014
року № 29 виданої КЗО ДНЗ ДМР (дитячий
садок № 161) ОСОБА_9 поступив до дитячого
садочку № 161 м. Дніпропетровськ 16.09.2013
року. Починаючи з 10 січня 2014 року і
станом на 25.02.2014 року дитячий садок
ОСОБА_9 не відвідує. Мати повідомила, що
батько дитини 09.01.2014 року забрав дитину
та не повернув, саме тому вона не
привела дитину до садочку (а. с. 46).

Відповідно до Довідки № 48 від січня 2014
року ОСОБА_1 під наглядом
лікаря-психіатра КЗ ДСПНЦ ДОР не
знаходиться, за амбулаторною допомогою
не зверталась (а. с. 47).

Відповідно до рішення Кіровського
районного суду м. Дніпропетровська від
20 грудня 2005 року у справі 2-3727/2005,
позбавлений батьківських прав ОСОБА_3
відносно неповнолітнього ОСОБА_15, 1996
року народження (а. с. 48). Проте
характеристика відповідача у судовому
рішенні відсутня, жодні з обставин
викладені у рішенні не доводять
обставини викладені у позовній заяві
ОСОБА_1

Згідно листа ДМР ДОЗ КЗ
«Дніпропетровський центр первинної
медико-санітарної допомоги» від 02.04.2014
року № 01-37/499 ОСОБА_1 останнє планове
щеплення дитині ОСОБА_9 було зроблено
03.12.2013 року (а. с. 62).

Відповідно до Довідки КЗ «ДНД ДОР» від
31.03.2014 року № 185 виданої ОСОБА_1, яка
проживає за адресою: АДРЕСА_1, під
диспансерно-динамічним наглядом у
лікаря-нарколога не знаходиться (а. с.
63).

Відповідно до листа від 19.03.2014р. № 18
директора ТОВ «ОПТІМАЛ ЕЛЕКТРИК»
надано позитивну характеристику
ОСОБА_16 (а. с. 64).

Відповідно до Характеристики
співробітників колективу ПП «ОСОБА_3.»
ОСОБА_3 характеризується виключно
позитивно (а. с. 65).

Відповідно до характеристики ТОВ
«МАЕСТРО А,Г.» ФСВ вих. № 1903/1 від 19.03.2014
року ОСОБА_3 характеризується
позитивно (а. с. 66).

Відповідно до Характеристик ПП ОСОБА_17,
ПП ОСОБА_18 відповідач характеризується
позитивно (а. с. 67, 68).

Згідно Довідки КЗ «ДНД ДОР» від 01.04.2014
року №197 ОСОБА_3, який проживає за
адресою: АДРЕСА_4, під
диспансерно-динамічним наглядом у
лікаря-нарколога не знаходиться (а. с.
71).

Відповідно до наданої Довідки № 202 від
03.04.2014 року КЗ «ДСПЦ» ДОР, ОСОБА_3 під
наглядом лікаря-психіатра КЗ ДСПНЦ ДОР
не знаходиться, за амбулаторною
допомогою не звертався (а. с. 72).

Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні
пояснила, що позивачка добра матір,
коли син проживав з позивачкою, остання
піклувалась про нього (а. с. 82).

Відповідно до Довідки від 29 травня 2014
року № 29/05-2014 року, ОСОБА_1 дійсно працює
в ТОВ «Кровля і Фасад» на посаді
економіста з гнучким графіком роботи з
20 травня 2014 року по теперішній час.
Заробітня плата 1650 грн. в місяць (а. с. 91).

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні
пояснила, що є сусідкою сторін у справі.
(а. с. 92). Жодних хибних пояснень з
приводу позивачки та ї відношення до
дитини не висловила. Зазначила що
неодноразово за час сумісного
проживання сторін у справі, бачила
відповідача на підпитку. Проте суд
критично ставиться до свідчень ОСОБА_11,
оскільки своїми поясненнями даний
свідок ані спростувала ані підтвердила
обставини справи.

Відповідно до Висновку органу опіки та
піклування виконавчого комітету
Красногвардійської районної у місті
Дніпропетровську ради від 27 травня 2014
року № 713, доцільно проживання
малолітнього ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 з
матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а. с.
93). Даний висновок не оскаржено та на
момент винесення судового рішення
чинний.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні
пояснила, що є рідною дочкою позивачки
від першого шлюбу. До першого семестру
першого класу проживала з матір'ю
ОСОБА_1, а потім батьки домовились та
вона стала постійно проживати з
батьком. Пояснила, що у позивачки різко
змінюється настрій та що на її думку
дитині краще буде з батьком.

Відповідно до наданої Довідки
завідуючою КЗО ДНЗ № 308 від 14.08.2014 року,
ОСОБА_3 єдиний хто забирає та приводить
ОСОБА_9 до садочка.

У судовому засіданні у присутності
представника третьої особи ОСОБА_5,
вихователя ОСОБА_6, психологів ОСОБА_7,
ОСОБА_8 за згодою батьків ОСОБА_9, 2009
року народження пояснив, що бажає
проживати з батьком, що мама була
хорошою, потім коли він став проживати
з батьком мама стала «глупой» та
кормить його лише «хімією», зазначив що
так каже його тато. Проте на питання
Психолога «що в його розумінні хімія»
надати відповідь не зміг. Вихователь
ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила,
що за час знаходження хлопчика у КЗО
ДНЗ № 308, ОСОБА_9 не згадує про матір.
Психолог ОСОБА_8 пояснила, що дитина у
віці ОСОБА_9 вже може мати свої бажання.
Психолог ОСОБА_7 у судовому засіданні
пояснила, що до визначеного віку дитина
має все ж таки проживати з матір'ю;
ОСОБА_9 відповідав на питання
відповідно свого віку; звернула увагу
сторін на те, що дитина віку ОСОБА_9 не
може розуміти що таке «хімія» та
порівняти чи дійсно матір «глупа» та
яка ступінь «глупості».

Частиною 1 ст.161 СК України, визначено,
що якщо мати та батько, які
проживають окремо, не дійшли згоди
щодо того, з ким із них буде
проживати малолітня дитина, спір між
ними може вирішуватися органом опіки
та піклування або судом.

Згідно ч. 2 ст.172 СК України, дитина, яка
може висловити свою думку, має бути
вислухана при вирішенні між батьками,
іншими особами спору щодо її виховання,
місця проживання, у тому числі при
вирішенні спору про позбавлення
батьківських прав, поновлення
батьківських прав, а також спору щодо
управління її майном.

Відповідно до ст. 160 СК України, місце
проживання дитини, яка досягла 10 років
визначається з урахуванням думки
дитини.

Відповідно до абзацу другого ч. 1 ст. 161
СК України, під час вирішення спору
щодо місця проживання малолітньої
дитини беруться до уваги ставлення
батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Згідно п. 72 «Порядку провадження
органами опіки та піклування
діяльності, пов'язаної із захистом прав
дитини», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 24
вересня 2008 р. № 866, працівник служби у
справах дітей проводить бесіду з
батьками та відвідує їх за місцем
проживання, про що складає акт
обстеження житлово-побутових умов за
встановленою. Під час вирішення
питання щодо визначення місця
проживання дитини береться до уваги
ставлення батьків до виконання
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
стан здоров'я дитини та інші обставини,
що мають істотне значення.

Відповідно наданого у судовому
засіданні Акту обстеження
житлово-побутових умов ОСОБА_1, яка
мешкає за адресою: АДРЕСА_1, у квартирі є
всі необхідні меблі, умови проживання
задовільні.

Відповідно наданого у судовому
засіданні Акту обстеження
житлово-побутових умов ОСОБА_3, який
мешкає за адресою: АДРЕСА_4, у квартирі є
всі необхідні меблі, дитина має
індивідуальне місце для сну, у сім'ї
створено належні умови для проживання
та нормального розвитку дитини.

Враховуючи викладені вище обставини, а
також приймаючи до уваги те, що у
матеріалах справи відсутні будь-які
належні докази та виключні підстави,
окрім, наданих у судовому засіданні
пояснень представника відповідача та
відповідача, для визначення місцем
проживання дитини з батьком, суд вважає
зустрічні позовні вимоги
необґрунтованими та безпідставним. При
цьому доходячи до такого висновку суд,
крім іншого, керується як думкою дитини
щодо її проживання разом із батьком,
так і необхідністю належним чином
забезпечити її права та інтереси, які
на момент наявності спору є порушеними,
оскільки зазначений спір з огляду на
малий вік дитини здійснює негативний
вплив на дитину та може шкідливо
відображатися на самопочутті дитини,
здоров'ї. Прагнення батька приймати
участь у вихованні дитини забезпечити
належне майбутнє дитині, жодним чином
не перешкоджає проживанню дитини з
матір'ю, враховуючи те, що мати жодного
разу не завадила спілкуванню батькові
з сином під час проживання дитини з нею.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 24 постанови від 12 червня 1998
року № 16 "Про застосування судами
деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю
України", вирішуючи спори між батьками,
які проживають окремо (в тому числі в
одній квартирі), про те, з ким із них і
хто саме з дітей залишається, суд,
виходячи із рівності прав та обов'язків
батька й матері щодо своїх дітей,
повинен постановити рішення, яке
відповідало б інтересам дітей. При
цьому суд враховує, хто з батьків
виявляє більшу увагу до дітей і турботу
про них, їхній вік і прихильність до
кожного з батьків, особисті якості
батьків, можливість створення належних
умов для виховання, маючи на увазі, що
перевага в матеріально-побутовому
стані одного з батьків сама по собі не є
вирішальною умовою для передачі йому
дітей.

Декларацією прав дитини, прийнятою
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, у принципі 6 проголошено, що
дитина для повного і гармонійного
розвитку її особистості потребує
любові і розуміння. Вона повинна, коли
це можливо, рости під опікою і
відповідальністю своїх батьків і в
усякому випадку в атмосфері любові і
моральної та матеріальної
забезпеченості; малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, бути розлучена зі
своєю матір'ю.

Таким чином, суд вважає за необхідне:
задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та
піклування Красногвардійської
районної ради м. Дніпропетровська про
визначення місця проживання дитини.;
відмовити у задоволенні зустрічних
позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя
особа: Орган опіки й піклування
виконавчого комітету
Красногвардійського району у м.
Дніпропетровську про визначення місця
проживання дитини.; Визначити місце
проживання ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 з його
матір'ю ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судові витрати по сплаті судового
збору у сумі 243 грн. 60 коп., судові
витрати понесені ОСОБА_3 віднести за
його рахунок.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 15, 16, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя
особа: Орган опіки та піклування
Красногвардійської районної ради м.
Дніпропетровська про визначення місця
проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з його матір'ю ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судові витрати по сплаті судового
збору у сумі 243 грн. 60 коп.

В задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа:
Орган опіки й піклування виконавчого
комітету Красногвардійського району у
м. Дніпропетровську про визначення
місця проживання дитини - відмовити.

Судові витрати понесені ОСОБА_3
віднести за його рахунок.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення суду.

Суддя
О. В. Нізік