справа № 243/4984/14
провадження № 2/243/2154/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року

Слов'янський міськрайонний суд
Донецької області в складі:

головуючої - судді
Ільяшевич О.В.,

при секретарі -
Ляшко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Слов'янська
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про позбавлення особи права
користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

09 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про
позбавлення особи права користування
житловим приміщенням. В обґрунтування
своїх вимог зазначила, що їй на
підставі договору купівлі-продажу від
23 січня 2004 року належить житловий
будинок, розташований за адресою:
АДРЕСА_1. В даному будинку з 16 травня 2007
року зареєстрований її син - відповідач
по справі, однак він в будинку не
мешкав, його речей не має. Добровільно
знятися з реєстрації, чим перешкоджає
користуватися позивачці житловим
будинком. У зв'язку з цим, просить
позбавити ОСОБА_2 права користування
житловим приміщенням.

У судове засідання позивачка не
з'явилася, однак до суду надала заяву, в
якій просила справу слухати у її
відсутності, просила суд позовні
вимоги задовольнити. Проти винесення
заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явився, хоч був
повідомлений належним чином про дату,
час та місце судового засідання.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що оскільки від відповідача
не надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи, як то передбачає ст. 169
ЦПК України, з причин, які б могли бути
визнані судом поважними, у суду
відсутні підстави для відкладення
розгляду справи, а тому, суд зі згоди
представника позивача вирішує справу
на підставі наявних у справі доказів у
відповідності до ст. 224-228 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до переконання, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до договору купівлі-продажу
від 23 січня 2004 року, посвідченого
державним нотаріусом Другої державної
нотаріальної контори Грецькою Т.П. за №
29, ОСОБА_1 належить житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Згідно із даними КП БТІ, право
власності на житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
зареєстроване за ОСОБА_1(а.с.30).

З витягу про державну реєстрацію прав
нерухомого майна, право власності на
будинок АДРЕСА_1 ні за ким не
зареєстровано (а.с.31-32).

У відповідності до домової книги,
відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1 з 16 травня 2007 року (а.с.
9-13).

Відповідно до акту обстеження місця
проживання від 03 жовтня 2014 року, ОСОБА_2
за адресою: АДРЕСА_1 не проживає з 2007
року (а.с. 18). Наведена обставина також
підтверджується довідкою
Хрестищенської сільської ради 02-51/595
від 03 жовтня 2014 року(а.с.19).

Вказані обставини відповідачем не
спростовані та підтверджуються
вищеприведеними доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 317 Цивільного
кодексу України, власникові належать
права володіння, користування та
розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 319 Цивільного
кодексу України, власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд.

Згідно ст.150 Житлового Кодексу України,
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частку будинку),
користуються ним для особистого
проживання і проживання членів їх
сімей і мають право розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

У відповідності до Постанови Пленуму
Вищого Спеціалізірованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014
року «Про судову практику в справах про
захист права власності та інших
речових прав», усунення перешкод у
здійсненні права користування та
розпорядження своїм майном, зокрема
жилим приміщенням шляхом зняття особи
з реєстраційного обліку, залежить від
вирішення питання про право
користування такої особи жилим
приміщенням відповідно до норм
житлового та цивільного законодавства
(наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР,
стаття 405 ЦК), а саме від вирішення
однієї із таких вимог: про позбавлення
права власності на жиле приміщення.

Як достовірно встановлено у судовому
засіданні, відповідач ОСОБА_2 є членом
сім'ї позивача, за адресою: АДРЕСА_1, з 2007
року він не проживає та особистих речей
в будинку не зберігає, понад
встановлений законом строк терміном в 1
рік, що підтверджується актом
обстеження місця проживання від 03
жовтня 2014 року та довідкою
Хрестищенської сільської ради 02-51/595
від 03 жовтня 2014 року, не є власником
будинку, що підтверджується договором
купівлі-продажу, даними КП БТІ та
реєстраційної служби. При цьому
безперечних доказів у підтвердження
виникнення у них з позивачем нових
житлових правовідносин і виникнення
права користування зазначеного
житлового будинку нових правових
підстав суду не представлено.

За таких обставин, суд приходить до
переконання, що вимоги позивача
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Таким чином, суд приходить до
переконання, що з відповідача на
користь позивача ОСОБА_1 підлягають
стягненню судовий збір, який позивач
ОСОБА_1 сплатила при подачі даної
позовної заяви у сумі 243 грн. 60 коп., про
що в матеріалах справи знаходяться
квитанції про сплату судового збору.

Керуючись ст.10, 58, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 224-226
ЦПК України, ст.ст. 71, 72, ЖК України ст. 317,
319, 405 ЦК України, суд, -

В И Р І
Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
позбавлення особи права користування
житловим приміщенням - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, права
користування житловим приміщенням з
господарськими побудовами та
спорудами, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН
невідомий, останнє відоме
зареєстроване місце проживання:
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНН: НОМЕР_1, зареєстроване
місце проживання: АДРЕСА_1, судові
витрати у виді судового збору в сумі 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп.

До суду відповідачем може бути подана
заява про перегляд заочного рішення
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

На рішення суду позивачем може
бути подана апеляційна скарга до
Донецького апеляційного суду через
Слов'янський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а відповідачем, в такий
же строк з дня залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у
єдиному екземплярі.

Повний текст рішення суду виготовлений
24 листопада 2014 року.

Головуюча -суддя:
О.В. Ільяшевич