Справа № 314/5237/14-ц
Провадження № 2/314/1427/2014
У Х В А Л А

іменем України

04.11.2014

м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд
Запорізької області у складі:

головуючого
судді

Кіяшко В.О.,

при
секретарі

Павлівськ
ій І.В.,

за участю представників
позивача
ОСОБ
А_1,

представників відповідача
ОСОБА_2
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні клопотання
представника позивача про зміну
предмету позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вільнянського районного
суду перебуває цивільна справа за
позовом Публічного акціонерного
товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення
стягнення.

В судовому засіданні до початку
розгляду справи по суті представник
позивача звернувся до суду з заявою про
заміну предмету позову, замість
звернення стягнення на предмет
іпотеки, стягнути тільки з ОСОБА_2
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 262447,02грн.

Представник відповідача заперечував
проти прийняття заяви про зміну
предмету позову, пояснюючи це тим, що
позивач фактично змінює предмет і
підставу позову.

Вислухавши клопотання, думку,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що клопотання не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України
позивач має право протягом усього часу
розгляду справи збільшувати або
зменшувати розмір позовних вимог,
відмовлятися від позову, а до початку
розгляду справи по суті – шляхом
подання письмової заяви змінити
предмет або підставу.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач спочатку звернувся до суду з
позовом на підставі ст.ст. 526, 527, 629, ч. 2
ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 33,
38-40 закону України «Про іпотеку», ст. 109
ЖК України, в якому він просив звернути
стягнення на предмет іпотеки в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором.

23.10.2014р. представник позивача звернувся
до суду з заявою про зміну предмету
позову, в якій просить суд стягнути з
ОСОБА_2 заборгованість за кредитним
договором на підставі ст.ст. 509,525, 526, 527,
530 ч. 1 ст. 598, 599, 610, 615, 1054 ЦК України.

Розцінюючи подану заяву про зміну
предмету позову, суд приходить до
висновку, що заявлені позивачем вимоги
є новими, тобто позивач змінює і
предмет і підставу позову, а відповідно
такий позов повинен розглядатися
самостійно і не може бути пред’явлений
в порядку уточнених позовних вимог
відповідно ст. 31 ЦПК України.

Прецедентна практика Європейського
суду з прав людини виходить з того, що
реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод щодо доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких - не
допустити судовий процес у безладний
рух.

З цього приводу прецедентними є
рішення Європейського суду з прав
людини у справах “Осман проти
Сполученого королівства” від 28.10.1998
року та “Круз проти Польщі” від 19
червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право
на суд не є абсолютним. Воно може бути
піддане обмеженням, дозволеним за
змістом, тому що право на доступ до суду
за самою своєю природою потребує
регулювання з боку держави.

За таких обставин, у прийнятті заяви
про зміну предмету позову слід
відмовити.

При цьому позивачу необхідно
роз’яснити, що відмова у прийнятті до
розгляду вказаної заяви не є
перешкодою для звернення до суду у
загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 31, 35, 36, 77, 168, 207 ЦПК
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику
позивача у прийнятті заяви про зміну
предмету позову.

Продовжити розгляд справи
за позовом Публічного акціонерного
товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення
стягнення.

Ухвала скарженню не
підлягає.

Суддя
:
В. О. Кіяшко

04.11.2014