Провадження № 2/201/3562/2014р.
У Х В А Л А

20 листопада 2014р. суддя Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська -
Ткаченко Н.В., ознайомившись з
матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про захист честі та гідності
та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

В Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська 14.11.2014р. надійшла
позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
захист честі та гідності та
відшкодування моральної шкоди, яка
18.11.2014р. була передана в провадження
судді Ткаченко Н.В.

Ознайомившись із заявою, вважаю за
можливе на підставі ст.ст. 119, 121 ЦПК
України залишити її без руху з
наступних підстав.

В п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 1 від 27.02.2009р. «Про судову
практику у справах про захист гідності
та честі фізичної особи, а також
ділової репутації фізичної та
юридичної особи», зазначено, що при
вирішенні питання про відкриття
провадження у справі судам слід
звертати увагу на відповідність
позовної заяви (заяви) вимогам статті
119 ЦПК України. Така заява має
містити, зокрема, відомості про те, в
який спосіб була поширена інформація,
що порушує особисті немайнові права
позивача (заявника), яка саме
інформація поширена відповідачем
(відповідачами), із зазначенням часу,
способу й осіб, яким така інформація
повідомлена, інші обставини, які мають
юридичне значення, посилання на
докази, що підтверджують кожну з таких
обставин, а також зазначення способу
захисту, в який позивач бажає захистити
своє порушене право.

Як вбачається з позовної заяви,
позивачка посилається на те, що
останнім часом в інтернеті поширюється
негативна інформація відносно неї та
про художню школу, де вона працює, та з
огляду на те, що між нею та
відповідачкою виникли неприязні
стосунки, позивачка припускає, що саме
відповідачка розповсюджує таку
інформацію.

Як вбачається з п. 12 вищевказаної
постанови Пленуму ВСУ, належним
відповідачем у разі поширення
оспорюваної інформації в мережі
Інтернет є автор відповідного
інформаційного матеріалу та власник
веб-сайта, особи яких позивач
повинен установити та зазначити в
позовній заяві (пункт 2 частини другої
статті 119 ЦПК України). Якщо автор
поширеної інформації невідомий або
його особу та/чи місце проживання
(місцезнаходження) неможливо
встановити, а також коли інформація є
анонімною і доступ до сайта - вільним,
належним відповідачем є власник
веб-сайта, на якому розміщено
зазначений інформаційний матеріал,
оскільки саме він створив
технологічну можливість та умови для
поширення недостовірної інформації.
У разі відсутності у позивачки даних
про власника веб-сайта, вона має
право подати до суду клопотання про
витребування доказів зі сплатою
судового збору за подачу такого
клопотання у розмірі 121грн.80коп., а саме,
витребувати в адміністратора системи
реєстрації та обліку доменних назв та
адреси українського сегмента мережі
Інтернет інформації про власника
веб-сайту.

Крім того, способом захисту свого
порушеного права позивачка обрала
відповідно до ст. 277 ЦК
України, принесення відповідачкою
вибачень при свідках та заборону
вчиняти дії, якими вона принижує честь
та гідність позивачки.

Дана стаття передбачає, що фізична
особа, особисті немайнові права якої
порушено внаслідок поширення про неї
та (або) членів її сім'ї недостовірної
інформації, має право на відповідь, а
також на спростування цієї інформації.
Таким чином, пропоную позивачці
уточнити позовні вимоги в частині
викладення обставин, якими позивачка
обґрунтовує позовні вимоги, зазначивши
на підставі якої норми ЦК України, вона
просить захистити своє порушене право
шляхом зобов’язання відповідачки
принести вибачення.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму
ВСУ, позивачці слід уточнити зміст
позовних вимог, вказавши яка саме
інформація поширена відповідачкою, із
зазначенням часу, способу й осіб, яким
така інформація повідомлена.

Крім того, звертаю увагу позивачки на
те, що вона в позовній заяві лише
припускає, що недостовірна інформація
про неї та художню школу, ймовірно
розповсюджена відповідачкою, тобто
точно позивачка цього довести не може,
а тому у відповідності до ч. 4 ст. 277 ЦК
України, позивачка має право
звернутися до суду із заявою в порядку
окремого провадження про встановлення
факту недостовірності цієї інформації
та її спростування, якщо особа, яка
поширила недостовірну інформацію,
невідома.

Також позовна заява позивачки містить
посилання на те, що у разі необхідності
певні факти можуть бути підтвердження
показаннями свідків, а тому вважаю за
можливе роз’яснити позивачці, що вона
має право на подачу відповідного
клопотання про допит свідків зі
сплатою судового збору за подачу
такого клопотання в розмірі
121грн.80коп.

За таких обставин, вважаю за необхідне
залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про захист честі та гідності,
та відшкодування моральної шкоди,
надавши позивачці строк для усунення
недоліків протягом - 3 ( три ) днів з
дня отримання копії даної ухвали.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 119, 121, 210, 293 ЦПК
України, суддя -

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
захист честі та гідності та
відшкодування моральної шкоди -
залишити без руху, і запропонувати
позивачці усунути недоліки протягом -
3 (трьох) днів з дня отримання копії
даної ухвали.

У випадку невиконання ухвали суду в
зазначений термін, позовна заява
вважається не поданою і підлягає
поверненню позивачці.

Суддя
:

Н.В.Ткаченко