АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 197/542/14-ц
Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц7741872 К14
Категорія № 47 (І )
Доповідач Грищенко Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Братіщевої Л.А.,
Турік В.П.,

при секретарі: Трофименко О.О.,

за участю: відповідача - ОСОБА_2, його
представника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
та його представника ОСОБА_4 на рішення
Широківського районного суду
Дніпропетровської області від 09 липня
2014 року по справі за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю «Дружба
Плюс» до ОСОБА_2, треті особи - Відділ
державного земельного агентства в
Широківському р-ні Дніпропетровської
області, ОСОБА_5, Реєстраційна служба
Широківського районного управління
юстиції про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою , -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року Товариствj з
обмеженою відповідальністю «Дружба
Плюс» ( надалі - ТОВ «Дружба Плюс»)
звернулось до суду з позовом до
ОСОБА_2 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що 29 серпня 2008 року
між позивачем та ОСОБА_6 укладено
договір оренди земельної ділянки
площею 8,010 га, що розташована на
території Шестірнянської сільської
ради Широківського району
Дніпропетровської області, яка
належала йому на підставі державного
акту на право власності на земельну
ділянку. Договір укладено на 10 років.
Орендодавець ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер. Відповідач ОСОБА_2, який вступив
у спадщину та переоформив на своє ім'я
право власності на вищезазначену
земельну ділянку та звернувся до ТОВ
«Дружба Плюс» із заявою про розірвання
договору оренди землі від 28.08.2008 року,
проте отримавши відмову, відповідач
ОСОБА_2 свавільно у присутності свідків
засіяв земельну ділянку власними
зерновими культурами, чим порушив
умови договору , а саме п. 28 відповідно
до якого обов'язки орендодавця : не
втручатися до господарської
діяльності орендаря. Отже, відповідач в
установленому порядку договір оренди
земельної ділянки від 29 серпня 2008 року
не розірвав, почав самовільно обробляє
земельну ділянку, чим порушив права
ТОВ «Дружба Плюс», як орендаря.

Після уточнення позовних вимог у
травні 2014 року позивач ТОВ «Дружба
Плюс» просить суд зобов'язати
відповідача ОСОБА_2 припинити
використання земельної ділянки,
усунути та не чинити перешкоди у
користуванні нею. Вирішити питання
судових витрат.

Рішенням Широківського районного
суду Дніпропетровської області від 09
липня 2014 року позов задоволено.
Зобов'язано ОСОБА_2 припинити
використання земельної ділянки
розміром 8, 010 га., що розташована на
території Шестірнянської сільської
ради Широківського району
Дніпропетровської області всупереч
договору оренди земельної ділянки,
зареєстрованого Широківським відділом
Дніпропетровської філії "Центру ДЗК "
від 27 лютого 2009 року за №56.
Зобов'язано ОСОБА_2 усунути та не чинити
перешкоди в користуванні земельною
ділянкою №324, площею 8, 010 га., що
розташована на території
Шестірнянської сільської ради
Широківського району
Дніпропетровської області , шляхом її
повернення у користування ТОВ
"ДРУЖБАПЛЮС" на строк та умовах згідно
договору оренди земельної ділянки від
29.08.2008 року. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь позивача судовий збір 243,60 грн.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_2, та його представник ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
ставлять питання про скасування
рішення суду та ухвалення нового
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Зокрема вважають, що судом першої
інстанції не взято до уваги укладання
відповідачем ОСОБА_2, як власником
земельної ділянки, договору оренди із
ФОП ОСОБА_5 та реєстрацію даного
договору у встановленому законом
порядку.

Суд безпідставно вважав встановленим
факт укладання та реєстрації договору
оренди спірної земельної ділянки від
29 серпня 2008 року, оскільки відомості
про його державну реєстрацію у
матеріалах справи відсутні.

Судом не взято до
уваги, що ФОП ОСОБА_5 на відповідній
правовій основі орендує спірну
земельну ділянку, на підставі
договору оренди від 15 листопада 2013
року та зареєстрованого в державному
реєстрі 14 січня 2014 року, який є
дійсним.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та не заперечується
сторонами, що 29 серпня 2008 року між ТОВ
«Дружба Плюс» та ОСОБА_6 укладено
договір оренди земельної ділянки
площею 8,0107 га, розташованої на
території Шестірнянської сільської
ради Широківського району
Дніпропетровської області , яка
належала йому на підставі державного
акту на право власності на земельну
ділянку. Договір було укладено строком
на 10 (десять) років, на умовах платності,
цільового використання
сільськогосподарське виробництво та
зареєстровано 27 лютого 2009 року у
Широківському відділі
Дніпропетровської філії «Центр
державного земельного кадастру» за
№56 ( а.с. 4-6,7,8)

Орендодавець ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року. Згідно свідоцтва про право на
спадщину за заповітом №960 посвідченого
приватним нотаріусом Широківського
районного нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_7,
ОСОБА_2 є спадкоємцем ОСОБА_6 ( а.с.9,10).

Згідно витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно від 08
червня 2013 року ОСОБА_2 є власником
спірної земельної ділянки ( а.с.11).

Постановляючи рішення про
задоволення позовних вимог, суд
першої інстанції керувався ст. 215 ЗК
України, 770 ЦК України, ст.ст.35,38 Закону
України «Про оренду землі», дійшов
висновку, що зміна власника земельної
ділянки переданої в оренду не може
бути підставою для зміни або
розірвання договору.

Колегія суддів погоджується із
даним висновком суду, з огляду на
наступне.

Статтею 1 Закону України «Про оренду
землі» передбачено, що оренда землі - це
засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для
проведення підприємницької та інших
видів діяльності

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду
землі», договір оренди землі це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Згідно ст. 125 ЗК України право оренди
земельної ділянки виникає з моменту
державної реєстрації цих прав.

Згідно ч. 1 ст. 148-1 ЗК України, до особи,
яка набула право власності на земельну
ділянку, що перебуває у користуванні
іншої особи, з моменту переходу права
власності на земельну ділянку
переходять права та обов'язки
попереднього власника земельної
ділянки за чинними договорами оренди,
суперфіцію, емфітевзису, земельного
сервітуту щодо такої земельної
ділянки.

Частина 4 ст.32 Закону України «Про
оренду землі», передбачає, що перехід
права власності на орендовану
земельну ділянку до іншої особи, а
також реорганізація юридичної
особи-орендаря не є підставою для
зміни умов або розірвання договору,
якщо інше не передбачено договором
оренди землі.

ст. 35 ЗУ «Про оренду землі» розірвання
договору оренди землі в
односторонньому порядку не
допускається, якщо інше не передбачено
законом або цим договором.

Стаття 27 ЗУ «Про оренду землі»
забезпечує орендареві його права на
орендовану земельну ділянку нарівні із
захистом права власності на земельну
ділянку відповідно до закону. Орендар в
установленому законом порядку має
право витребувати орендовану земельну
ділянку з будь-якого незаконного
володіння та користування, на усунення
перешкод у користуванні нею,
відшкодування шкоди, заподіяної
земельній ділянці громадянами і
юридичними особами України,
іноземцями, особами без громадянства,
іноземними юридичними особами, у тому
числі міжнародними обєднаннями та
організаціями.

Як убачається з матеріалів справи
договір оренди, який укладено 29 серпня
2008 року ТОВ «Дружба Плюс» та ОСОБА_6,
предметом якого є земельна ділянка
площею 8,0107 га., що розташована на
території Шестірнянської сільської
ради Широківського району
Дніпропетровської області ,
зареєстрований 27 лютого 2009 року у
Широківському відділі
Дніпропетровської філії «Центр
державного земельного кадастру» за
№56 ( а.с. 4-6).

В матеріалах справи відсутні відомості
про визнання даного договору
недійсним, або не чинним. Колегія
суддів вважає, доводи апеляційної
скарги в частині не чинності
вищезазначеного договору оренди від 29
серпня 2008 року такими, що протиріячать
матеріалам справи, оскільки його
зареєстровано 27 лютого 2009 року у
Широківському відділі
Дніпропетровської філії «Центр
державного земельного кадастру» за
№56, згідно вимог законодавства.

Як убачається з п. 38 умов Договору
перехід права власності на
орендовану земельну ділянку до
другої особи , а також реорганізація
юридичної особи - орендаря - не є
підставою для зміни умов або
розірвання договору ( а.с.38).

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується із висновками
суду першої інстанції, що ТОВ «Дружба
Плюс» на відповідних законних
підставах користується земельною
ділянкою площею 8,010 га, що розташована
на території Шестірнянської сільської
ради Широківського району
Дніпропетровської області, згідно
договору оренди від 29 серпня 2008 року.

Посилання в апеляційній скарзі
відповідача та його представника про
неврахування судом першої інстанції
договору оренди земельної ділянки,
укладеного 15 листопада 2013 року між
ФОП ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_2,
колегія суддів не приймає до уваги,
оскільки попередній договір від 29
серпня 2008 року є діючим, в
установленому законом порядку не
розірваний, тому підстави для
врахування умови нового укладеного
договору на спірну земельну ділянку -
відсутні.

Розглядаючи справу за наведених
обставин та вимог законодавства,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції правильно прийшов до
висновку про те, що право позивача, як
орендаря земельної ділянки, порушено,
тому підлягає захисту.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін,
обставини по справі, перевірив доводи і
дав їм належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені письмовими матеріалами
справи та поясненнями учасників
процесу.

За таких обставин підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування рішення суду колегія суддів
не вбачає.

Суд не допустив порушень
матеріального або процесуального
закону, які могли б бути підставою для
скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, ст. 313-315
ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Широківського районного суду
Дніпропетровської області від 09 липня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: / підпис/

Судді: / підписи/