Справа № 297/2217/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2014 року
м. Берегово

Берегівський районний суд
Закарпатської області в складі
головуючого: Гецко Ю. Ю., при секретарі
Ердевдій І. С., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Берегово
цивільну справу за заявою ОСОБА_1,
заінтересовані особи: РС Берегівського
РУЮ та Берегівська державна
нотаріальна контора про встановлення
факту відсутності заборони майна,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про
встановлення факту відсутності
заборони відчуження майна мотивуючи її
тим, що її мати ОСОБА_2 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1. До своєї смерті вона
проживала за адресою АДРЕСА_1. Так як
після смерті матері відкрилася
спадщина, однак батьківський будинок
не був зареєстрованим відповідним
чином, вона була вимушена звернутися до
суду про встановлення права власності
на даний будинок.

Після винесення рішення судом про
визнання за нею права власності на
будинок АДРЕСА_1 заявниця звернулася до
державного нотаріуса, щоб провести
відчуження будинку. Однак в
нотаріальній конторі їй повідомили, що
виконати рішення суду не вбачається
можливим, оскільки на будинок
накладена заборона на відчуження
згідно Договору довічного утримання
від 02 квітня 1988 року від імені ОСОБА_3.
Тобто при перенесенні із журналу до
електронної форми в Єдиний реєстр
заборон, дану заборону випадково
записали неправильно, так як номер
запису 365481-46 по журналу, з якого
переносилося на електронний реєстр,
відноситься до заборони на майно , що
розташоване в АДРЕСА_1, яке являється
власністюзаявниці по спадщині.

В судове засідання заявниця ОСОБА_1 не
з'явилася однак подала заяву, в якій
просить провести розгляд справи без її
участі, заяву підтримала та просила
задовольнити.

Представники заінтересованих осіб РС
Берегівського РУЮ та Берегівської
державної нотаріальної контори в
судове засідання також не з'явилися та
подали заяви, в яких просять провести
розгляд справи без їх участі,
заперечень по даній справі не мають.

Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суд
розглядає справи про встановлення
фактів, від яких залежить виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав фізичних осіб, якщо
законом не визначено іншого порядку їх
встановлення.

Відповідно до Постанови Верховного
Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову
практику в справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення» в
порядку окремого провадження
розглядаються справи про встановлення
фактів, якщо: згідно з законом такі
факти породжують юридичні наслідки,
тобто від них залежить виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав громадян; чинним
законодавством не передбачено іншого
порядку їх встановлення; заявник не має
іншої можливості одержати або
відновити загублений чи знищений
документ, який посвідчує факт, що має
юридичне значення; встановлення факту
не пов'язується з наступним вирішенням
спору про право.

Встановлено, що помилка виникла при
перенесенні із журналу до електронної
форми в Єдиний реєстр заборон, а саме
дану заборону випадково записали
неправильно, так як номер запису 365481-46
по журналу, з якого переносилося на
електронний реєстр, відноситься до
заборони на майно, що розташоване в
АДРЕСА_1, власником якого є заявниця.

За таких обставин, суд вважає за
необхідне встановити факт відсутності
заборони відчуження майна, а саме
встановити факт відсутності заборони
на відчуженнябудинковолодіння за
адресою АДРЕСА_1, як помилково внесене
до електронного Реєстру реєстрації
заборони відчуження жилих будинків (
частини будинків) та квартир в
багатоквартирному будинку
житлово-будівельного колективу
індивідуальних забудовників, а також
арештів (заборони) накладених на
будинки судовими та слідчими органами,
скасувавши при цьому із Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
запис про обтяження № 6862570, накладений
на житловий будинок , що розташований в
АДРЕСА_1

В задоволенні решті заявлених вимог
слід відмовити, оскільки в окремому
провадженні суд не може переносити
записи про обтяження, для цього слід
звернутися в позовному провадженні.

Керуючись ст. ст. 256 ч. 2, 259 ЦПК України,

рішив:

Заяву задовольнити частково.

Встановити факт відсутності заборони
відчуженя на будинковолодіння за
адресою АДРЕСА_1, як помилково внесене
до електронного Реєстру реєстрації
заборони відчуження жилих будинків (
частини будинків) та квартир в
багатоквартирному будинку
житлово-будівельного колективу
індивідуальних забудовників, а також
арештів (заборони) накладених на
будинки судовими та слідчими органами,
скасувавши при цьому із Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
запис про обтяження № 6862570, накладений
на житловий будинок , що розташований в
АДРЕСА_1

В решті заявлених вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення до
апеляційного суду Закарпатської
області через цей районний суд.

Суддя: Гецко Ю. Ю.