Провадження № 2/641/115/2014
Справа № 641/7213/13-ц
03 березня 2014 року
Комінтернівський районний суд м
головуючого судді Григор’єва Б.П.
при секретарі – Вакуленко Л.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення факту проживання понад
п’ять років однією сім’єю без
реєстрації шлюбу, визнання спадкоємцем
четвертої черги за законом та визнання
права на спадкування за законом разом
зі спадкоємцями першої черги та про
визнання права на ? квартири у порядку
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2 про встановлення
факту проживання з ОСОБА_3 понад п’ять
років однією сім’єю без реєстрації
шлюбу, визнання її спадкоємцем
четвертої черги за законом та визнання
за нею права на спадкування за законом
разом зі спадкоємцями першої черги.
В ході судового розгляду позивачка
доповнила свої вимоги та просила
встановити факт її проживання з ОСОБА_3
понад п’ять років однією сім’єю без
реєстрації шлюбу, визнати її
спадкоємцем четвертої черги за законом
та визнати право на спадкування за
законом разом зі спадкоємцем першої
черги та визнати за нею права на ?
квартири за адресою АДРЕСА_1 у порядку
Обгрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивачка зазначила, що навесні 2007 року
вона познайомилася з ОСОБА_3, з яким у
неї склалися гарні стосунки. Він на той
час пішов від дружини і рішенням
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 19 червня 2007 року шлюб між
ОСОБА_3 та його першою дружиною був
розірваний. Позивачка та ОСОБА_3
вирішили проживати разом у квартирі
позивачки за адресою: АДРЕСА_2. З того
часу (літа 2007 року) вони проживали
однією сім’єю, вели спільне
господарство і мали спільний бюджет,
були пов’язані спільним побутом, мали
взаємні права та обв’язки, піклувалися
один про одного. 14 травня 2013 року, за два
тижні до смерті, ними було подано заяву
про реєстрацію шлюбу до
Комінтернівського відділу РАЦС.
Реєстрація шлюбу мала відбутися 21
червня 2013 року. У 2009 році ОСОБА_3
захворів, що підтверджується випискою
з історії хвороби. З того часу він не
міг працювати. Позивачка піклувалася
про нього, надавала йому допомогу,
матеріально забезпечувала, купувала
ліки, продукти та одяг. У 2011 році стан
ОСОБА_4 сильно погіршився, у нього
стався інфаркт, відмовили нирки, були
постійні проблеми з серцем. Позивачка
продовжувалася піклуватися про нього,
повністю забезпечувала матеріально,
все лікування, медикаменти було
придбано за її рахунок. У січні 2012 року
ОСОБА_4 дали першу группу інвалідності
і призначили пенсію 850 гривень. Тому з
2009 до 2013 року Позивачка повністю
опікувалася, матеріально
забезпечувала, надавала іншу допомогу
своєму нереченому, який через тяжку
хворобу був у поганому стані,
потребував стороннього догляду,
оскільки вже не міг піклуватися про
себе сам. Тому весною 2013 року ОСОБА_4
запропонував оформити офіційно їхні
стосунки, щоб вона могла стати його
офіційним спадкоємцем. Але вони не
встигли цього зробити - 28 травня 2013 року
ОСОБА_4 помер. Встановлення юридичного
факту проживання Позивачки однією
сім’єю з ОСОБА_3 не менш як п’ять років
до часу відкриття спадщини має
значення для належного оформлення
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не
з'явилася, про час та місце розгляду
справи була повідомлена належним
Представник позивачки ОСОБА_5, яка
діяла за довіреністю, у судовому
засіданні надала пояснення аналогічні
викладеним у позовній заяві. Просила
задовольнити позовні вимоги у повному
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з 'явився, надавши заперечення проти
позову, в якому зазначив, що ОСОБА_6
проживав з ним та його матір’ю до 2010
року. Вважає, що ОСОБА_1 не має права на
задоволення її позовних вимог,
оскільки прожила з ОСОБА_4 менше 3-х
років. У підтвердження своїх доводів
посилався на показання свідків.
Зі згоди представника позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, на підставі наявних в
матеріалах справи доказів, що
відповідає положенням ст.ст. 224 ЦПК
Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають задоволенню, виходячи з
Відповідно до п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України,
суд вправі встановити факт проживання
однією сім'єю чоловіка та жінки без
Позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали
разом у квартирі Позивачки за адресою:
АДРЕСА_3 з літа 2007 року, про що свідчать
надані Позивачкою докази. Вони
проживали однією сім’єю, вели спільне
господарство і мали спільний бюджет,
були пов’язані спільним побутом, мали
взаємні права та обв’язки, піклувалися
один про одного. 14 травня 2013 року, за два
тижні до смерті ОСОБА_3, ними було
подано заяву про реєстрацію шлюбу до
Комінтернівського відділу РАЦС.
Реєстрація шлюбу мала відбутися 21
червня 2013 року. Даний факт
підтверджується відповіддю з
Комінтернівського РАЦС на запит суду. У
2009 році ОСОБА_3 захворів, що
підтверджується випискою з історії
хвороби. З того часу він не міг
працювати. Позивачка піклувалася про
нього, надавала йому допомогу,
матеріально забезпечувала, купувала
ліки, продукти та одяг. У 2011 році стан
ОСОБА_4 сильно погіршився, у нього
стався інфаркт, відмовили нирки, були
постійні проблеми з серцем. Позивачка
продовжувалася піклуватися про нього,
повністю забезпечувала матеріально,
все лікування, медикаменти було
придбано за її рахунок. У січні 2012 року
ОСОБА_4 дали першу группу інвалідності
і призначили пенсію 850 гривень. Тому з
2009 до 2013 року Позивачка повністю
опікувалася, матеріально
забезпечувала, надавала іншу допомогу
своєму нереченому, який через тяжку
хворобу був у поганому стані,
потребував стороннього догляду,
оскільки не міг уже піклуватися про
себе сам. Тому весною 2013 року ОСОБА_4
запропонував оформити офіційно їхні
стосунки, щоб вона могла стати його
офіційним спадкоємцем.
Зазначене повністю підтверджується
доказами, що є в матеріалах справи,
зокрема, медичною документацією,
чеками на придбання ліків, спільними
фото ОСОБА_1 та ОСОБА_3, даними з
Комінтернівського РАЦС, які
узгоджуються між собою.
Оцінюючи надані Позивачем докази в їх
сукупності, суд вважає, що Позивачем
доведено факт проживання її з ОСОБА_3
однією сім'єю як жінки та чоловіка без
реєстрації шлюбу, строком понад п'ять
років до дня його смерті та відкриття
спадщини. Доведеним є й перебування
ОСОБА_4 у безпорадному стані внаслідок
тяжкої хвороби, а також наявність
потреби в допомозі з боку Позивачки та
надання останньою такої допомоги
протягом тривалого часу.
Після смерті ОСОБА_3 залишилася
спадщина у вигляді ? квартири за
Відповідно до ст.1264 ЦК України, у
четверту чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України,
фізична особа, яка є спадкоємцем за
законом наступних черг, може за
рішенням суду одержати право на
спадкування разом із спадкоємцями тієї
черги, яка має право на спадкування, за
умови, що вона протягом тривалого часу
опікувалася, матеріально
забезпечувала, надавала іншу допомогу
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Під час спільного проживання ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 17 квітня 2013 року рішенням
Апеляційного суду Харківської області
було залишено в силі рішення
Комінтернівського рійонного суду м.
Харкова від 07 грудня 2012 року про
визнання за ОСОБА_3 права власності на ?
квартири за адресою: АДРЕСА_1 внаслідок
розподілу майна подружжя.

При встановленні судом факту
проживання понад п’ять років однією
сім’єю без реєстрації шлюбу, визнання
спадкоємцем четвертої черги за законом
та визнання права на спадкування за
законом разом зі спадкоємцями першої
черги суд має право встановити право
спадкоємця на отримання спадкового
майна.

Таким чином, суд вважає за можливе
встановити факт постійного проживання
однією сім’єю Позивачки з ОСОБА_3 понад
п’ять років до часу відкриття спадщини
після його смерті; визнати Позивачку
спадкоємцем четвертої черги за законом
та визнати за нею право на спадкування
після смерті ОСОБА_3 разом із
спадкоємцем першої черги –
Відповідачем; визнати за Позивачкою
право власності на ? частину квартири
за адресою АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 1259, 1264 ЦК України, ст.
ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт проживання однією
сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який помер
28.05.2013 року, як чоловіка та жінки без
реєстрації шлюбу понад п'ять років до
часу відкриття спадщини після його
смерті.

Визнати ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої
черги за законом та визнати за нею
право на спадкування після смерті
ОСОБА_3 разом із спадкоємцем першої
черги – ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4
частину квартири за адресою АДРЕСА_1 у
порядку спадкування.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати в загальній сумі 114,70
грн. (сто чотирнадцять гривень 70
копійок).

Заочне рішення може бути переглянуто
Комінтернівським районним судом міста
Харкова за письмовою заявою
Відповідача, поданою протягом 10 днів з
дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до Апеляційного суду
Харківської області протягом десяти
днів з дня проголошення рішення в
порядку, встановленому ст. 294 ЦПК
України.

Суддя:

ОСОБА_7