У Х В А Л А

І М Е Н Е М                     У К Р А Ї
Н И

21.11.2014 Справа №607/19433/14-ц
Терноп
ільський міськрайонний суд в
Тернопільській області в складі:

головуючої
Герчаківської О.Я.,

при
секретарі            Мандзію
В.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
подання старшого державного виконавця
Другого відділу державної виконавчої
служби Тернопільського міського
управління юстиції ОСОБА_1, погодженого
начальником Другого відділу державної
виконавчої служби Тернопільського
міського управління юстиції ОСОБА_2,
про тимчасове обмеження у праві виїзду
боржника – фізичної особи за межі
України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Другого
відділу державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції ОСОБА_1 за погодженням
начальника Другого відділу державної
виконавчої служби Тернопільського
міського управління юстиції ОСОБА_2,
звернувся в суд із поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду
боржника – фізичної особи за межі
України. В обґрунтування подання
зазначено про те, що на виконанні у
Другому відділі державної виконавчої
служби Тернопільського міського
управління юстиції знаходиться
виконавчий лист №2-3598 від 11 червня 2010
року про стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 25351,5 грн. за договором позики, що
складається з суми боргу з врахуванням
встановленого індексу інфляції 23057 грн.
та процентів за користування
позиченими коштами в сумі 2294,5 грн., 387
грн. судових витрат та 30 грн.
компенсації витрат на правову
допомогу. 15 вересня 2011 року державним
виконавцем винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження, про
що повідомлено боржника у визначеному
законодавством порядку, та у
відповідності до вимог закону надано
можливість самостійно виконати
рішення суду в термін до 21 вересня 2011
року. В подальшому державним
виконавцем було вжито наступні заходи
примусового виконання судового
рішення: направлено запити в
реєструючі органи, арешт майна,
перевірено майновий стан боржника.
Згідно повідомлення Управління
державної міграційної служби ОСОБА_3
документована паспортом громадянина
України для виїзду за кордон серії ЕЕ
№952873, виданий 18 лютого 2009 року, органом
6110. Рішення Тернопільського
міськрайонного суду про стягнення
боргу не виконано, не дивлячись на те,
що державним виконавцем вжито
передбачених чинним законодавством
заходів примусового виконання рішень,
боржник ухиляється від виконання
зобов’язань, покладених на нього цим
рішенням. На підставі викладеного
державний виконавець просить суд
тимчасово обмежити ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України
без вилучення паспортного документа
(для громадян України – паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон, дипломатичний паспорт,
службовий паспорт, посвідчення особи
моряка); для іноземних громадян та осіб
без громадянства – паспортний
документ, що підтверджує громадянство
іноземця або посвідчує особу без
громадянства) серії ЕЕ №952873, виданий 18
лютого 2009 року органом 6110, шляхом
заборони перетинати державний кордон
України до виконання своїх
зобов’язань, покладених на неї
рішенням Тернопільського
міськрайонного суду.

В силу п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право,
зокрема, у разі ухилення боржника від
виконання зобов’язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
за межі України до виконання
зобов’язань за рішенням.

Питання про тимчасове обмеження
керівника боржника-юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень вирішується
судом за місцезнаходженням органу
державної виконавчої служби за
поданням державного виконавця,
погодженим з начальником відділу
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця (ст.377-1 ЦПК
України).

Державний виконавець в судовому
засіданні подання підтримав з підстав,
викладених у ньому, та просив його
задовольнити.

Розглянувши подання, дослідивши надані
матеріали, суд вважає, що подання
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Згідно зі ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлені
законом.

Закон України «Про порядок виїзду з
України і в’їзду в Україну громадян
України» від 21 січня 1994 року (із змінами
та доповненнями), регулює порядок
здійснення права громадян України на
виїзд з України і в’їзд в Україну,
порядок оформлення документів для
зарубіжних поїздок, визначає випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України і встановлює порядок
розв’язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в’їзду в
Україну громадян України», громадянам
України, які ухиляються від виконання
зобов’язань, покладених на них судовим
рішенням, може бути тимчасово – до
виконання зобов’язання, відмовлено у
видачі паспорта або вилучено чи
затримано паспорт, а громадянинові,
який має паспорт – тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон.

Слід зазначити, що право державного
виконавця на звернення з поданням до
суду про тимчасове обмеження у праві
виїзду за кордон виникає лише у разі
ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням суду
зобов'язань, тобто наявність лише
самого зобов'язання не наділяє
державного виконавця правом на
звернення до суду з поданням про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за кордон. Окрім того, факт
ухилення має підтверджуватись
сукупністю доказів, які державний
виконавець повинен зазначити у
поданні.

Як вбачається з матеріалів, на
підтвердження доводів, викладених у
поданні, державним виконавцем не
надано жодних доказів, що боржник має
намір покинути територію України, або ж
боржник вчиняє дії, які унеможливлюють
чи ускладнюють виконання рішення суду,
за час виконання рішення виїжджав за
межі України, що унеможливило
виконання судового рішення. Отримання
ОСОБА_3 паспорта громадянина України
для виїзду за кордон не є доказом
ухилення від виконання зобов’язань,
покладених на неї судовим рішенням.

За вказаних вище обставин, суд
приходить до висновку, що у задоволенні
подання слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись
ст.33 Конституції України, ст.6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в’їзду в Україну громадян України»,
ст.11 Закону України «Про виконавче
провадження», ст.ст.209, 210, 293, 377-1 ЦПК
України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого
державного виконавця Другого відділу
державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції, погодженого начальником
Другого відділу державної виконавчої
служби Тернопільського міського
управління юстиції ОСОБА_2, про
тимчасове обмеження у праві виїзду
боржника-фізичної особи ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України –
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча

О.Герч
аківська