Справа № 308/7902/14-ц
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в складі:
головуючого - судді Фазикош О.В., при
секретарі Рабош А.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Ужгород цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
Позивач ОСОБА_1 звернулася до
Ужгородського міськрайнного суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
Позовні вимоги мотивує тим, що
позивачем ОСОБА_1 було надано
відповідачу по справі - ОСОБА_2, позику -
грошові кошти в розмірі: сім тисяч
чотириста шість доларів США, що
еквівалентно на день надання позики -
п'ятдесят дев'ять тисяч двісті гривень.
Кошти отримано відповідачем для
здійснення підприємницької
діяльності. Зазначені обставини
підтверджуються складеною
відповідачем власноруч та підписаною
розпискою від 27.05.2011 року. Згідно якої,
відповідач зобов'язувався повернути
позивачу позику суми коштів в розмірі:
сім тисяч чотириста шість доларів США.
Відповідач зобов'язувався повернути
кошти отримані у борг до 27 червня 2011
року, про що зазначено у змісті
розписки. Так як борг у визначений
строк повернуто не було відповідач
вважається таким, що порушив
зобов'язання повернути борг в
установлений строк. Окрім цього,
позивач вказує, що відповідачем не
сплачувались і проценти за
користування позикою. Позивач
зверталась до відповідача з вимогою
про повернення боргу, однак звернення
виявилося безрезультатним.
На підставі наведеного позивач просить
стягнути з відповідача на користь
позивача суму боргу в розмірі 87 843,00
грн.; суму процентів в розмірі 13 223,50
грн.; суму витрат від інфляції в розмірі
6334,40 грн. та судові витрати в розмірі
В судове засідання позивач не
з'явилася, однак надійшла заява про
розгляд позовної заяви без її участі,
позовні вимоги підтримує повністю,
проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, про час та місце розгляду
справи була повідомлена в порядку ст.76
ЦПК України, про причини неявки суд не
повідомила, клопотань про відкладення
справи до суду не надходило.
На підставі наведеного суд керуючись ч.
1 ст. 224 ЦПК України ухвалив провести
заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд дійшов до
наступного висновку.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
Статтею 509 ЦК України передбачено, що
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від відповідача виконання
його обов'язку. Зобов'язання виникають
з підстав, встановлених статтею 11
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики). Договір позики є
укладеним з моменту передання грошей.
Зі змісту ч. 2 ст. 1047 ЦК України
вбачається, що на підтвердження
укладення усного договору позики та
його умов може бути представлена
розписка позичальника, яка посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.
Судом встановлено, що 27.05.2011 р. між
ОСОБА_1, як позикодавцем та ОСОБА_2, як
позичальником було укладено усний
договір позики на підтвердження чого
була написана боргова розписка.
Згідно змісту розписки встановлено, що
відповідач - ОСОБА_2 зобов'язується на
протязі одного місяця до 27.06.2011 р.
повернути гроші позивачу ОСОБА_1 у
розмірі 7406 дол. США, що еквівалентно на
дев'ять тисяч двісті) гривень.
Натомість, ОСОБА_2 у передбачений
договором строк суму позики не
повернула, взяті на себе зобов'язання
належним чином не виконала.
Доказів виконання зобов'язань за
договором позики відповідачем не
надано. Заяву про застосування строку
позовної давності відповідачем не
подано, доказів недійсності договору
Згідно зі ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України під порушенням
зобов'язання передбачено його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив
до виконання зобов'язання або не
виконав його у строк, встановлений
договором або законом.
Статтею 625 ЦК України встановлено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти) у
строк та в порядку, що встановлені
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України,
якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний
сплатити грошову суму відповідно до
статті 625 цього Кодексу.
Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений
договором або законом.
Будь-яких доказів про повне або
часткове повернення позивачу
позичених у нього грошових коштів, або
доказів того, що розписка була написана
відповідачем під впливом обману,
насильства, зловмисної домовленості з
позикодавцем або під впливом тяжкої
обставини, відповідач суду не надав і
судом таких доказів не здобуто.
При вищезазначених обставинах,
враховуючи, що відповідач порушив
вимоги встановленого ст. 526 ЦК України
та ст. 525 ЦК України, якою встановлено,
що одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається, суд
приходить до переконання про
задоволення позову в частині стягнення
з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суми основного боргу за договором
позики в сумі 87 843,00( вісімдесят сім
тисяч вісімсот сорок три грн..00 коп.)
Частиною 2 ст. 625 ЦК України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений
договором або законом.
Як роз'яснено в п. 18 Постанови № 5
Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду
України в розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 березня 2012
року «Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
за змістом статті 552, частини другої
статті 625 ЦК інфляційне нарахування на
суму боргу за порушення боржником
грошового зобов'язання, вираженого в
національній валюті, та три проценти
річних від простроченої суми полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів унаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за неправомірне користування
утримуваними ним грошовими коштами,
належними до сплати кредиторові, тому
суд має виходити з того, що ці кошти
нараховуються незалежно від сплати ним
неустойки (пені) за невиконання або
неналежне виконання зобов'язання.
Тобто ОСОБА_2 зобов'язана сплатити
ОСОБА_1 3% річних від простроченої суми
(87 843,00грн.), оскільки інший розмір
процентів договором або законом не
встановлений, а відтак позов ОСОБА_1 у
цій частині підлягає задоволенню
частково, і вказана сума складає - 7595,44
365 д. = 7,22 ; 7,22 х 1052 д. = 7595грн. 44 коп.)
При цьому суд звертає увагу, що позивач
ОСОБА_1 просить стягнути відсотки від
суми боргу за період з 28.06.2011 року по
15.05.2014 року, також позивач просить
стягнути інфляційні втрати, згідно з
розрахунком розмір таких витрат
складає 6334,40 гривень, а суд не може
виходити за межі позовних вимог.
Частиною 1 ст. 11 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає цивільну
справу в межах заявлених позивачем
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у
справі.
Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача необхідно стягнути на
користь позивача судові витрати
пропорційно розміру задоволених вимог.
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11,205,208, 328, 526, 530, Цивільного
кодексу України, 10,11,60, 88, 197, 212-215, 224-226
ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення грошових коштів -
задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, мешканки АДРЕСА_1,
заборгованість за договором позики на
користь ОСОБА_1, (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1), мешканки АДРЕСА_2 у
розмірі 101772 гривні 84 коп., а саме
заборгованість за позикою в сумі 87 843,00
грн.; суму процентів в розмірі 7595,44 грн.;
суму витрат від інфляції в розмірі 6334,40
грн. та судові витрати в розмірі 1017,72
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів після
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
до апеляційного суду Закарпатської
області через Ужгородський
міськрайонний суд Закарпатської
області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду
О.В. Фазикош