Справа № 301/2418/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

"10" листопада 2014 р.
м.
Іршава

Іршавський
районний суд Закарпатської області

В складі : головуючої
судді : Даруда І.А.

при секретарі : Сатін Н.М.

з участю відповідача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Іршава цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя
особа відділ державної виконавчої
служби Іршавського районного
управління юстиції, про зміну розміру
аліментів на утримання дітей та
стягнення заборгованості по аліментах
та неустойки від суми несплачених,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з
даним позовом до відповідача ОСОБА_1,
третя особа відділ ДВС Іршавського РУЮ,
про зміну розміру аліментів та
стягнення заборгованості по аліментах
та неустойки від суми несплачених
аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що
шлюб між нею та відповідачем було
розірвано, про що в книзі реєстрації
актів розірвання шлюбів було зроблено
запис за №153. Дане підтверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу від 21
вересня 2006 року. 16 вересня 2008 року вона
вийшла заміж вдруге та змінила
прізвище на "ОСОБА_3".

Вона з відповідачем являються батьками
неповнолітніх дітей: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно виконавчого листа №2-955 від 09
листопада 2011 року Іршавського
районного суду її позовні вимоги було
задоволено - стягнуто з відповідача
ОСОБА_1 на її користь аліменти на
утримання дітей в твердій грошовій
сумі в розмірі 300,00 грн. на кожну дитину
щомісячно, починаючи з 31 серпня 2011 року
і до досягнення дітьми повноліття.

Однак, відповідач постійно приховує
свої доходи, не піклується про
здоров»я, фізичний, духовний і
моральний розвиток дітей, майже не
провідує їх і не бере жодної участі в їх
вихованні, аліменти сплачує
нерегулярно.

В грудні 2011 року на підставі
виконавчого листа відділом ДВС
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження по
примусовому виконанню виконавчого
листа.

З моменту примусового виконання
виконавчого листа про стягнення
аліментів відповідач не в повному
обсязі сплачує кошти, присуджені за
рішенням суду, діти знаходяться на
повному утриманні позивачки.
Добровільно платити аліменти
відповідач не бажає і обставини, які є
причиною несплати не називає, а навпаки
вчиняє сварки при обговоренні даного
питання. Цим ставить позивачку з дітьми
в скрутне матеріальне становище.

Згідно довідки №1-419/14 від 07 липня 2014
року відділу ДВС Іршавського РУЮ
станом на 01 липня 2014 року за
відповідачем залишилась
заборгованість по аліментах в сумі 4
602,50 грн.

Оскільки відповідач відмовлявся
сплачувати аліменти позивачка вважає,
що заборгованість виникла з його вини,
а отже вона має право на стягнення
неустойки в розмірі 1% від прострочених
сум.

Державним виконавцем неодноразово
повідомлялось відповідача про
відповідальність від ухилення по
сплаті аліментів.

Відповідно до розрахунку державного
виконавця загальна сума неустойки
(пені), що підлягає до стягнення з
відповідача за період з 01.09.2011 року по
01.07.2014 року становить 2 721,55 грн.

На даний час матеріальне становище
позивачки змінилось, вона не працює,
діти навчаються в школі і з кожним
роком витрати на їх утримання
збільшуються. Також виникають
додаткові витрати на придбання
продуктів харчування, медикаментів,
шкільного обладнання та одягу. Крім
цього, прожитковий мінімум на дітей від
6 до 18 років значно збільшився.
Відповідач працездатний, періодично
виїжджає на заробітки в Чеську
Республіку, його матеріальний стан
значно покращився.

Позивачка ОСОБА_3 в судове
засідання не з»явилася, але надіслала
суду заяву в якій просить розглянути
справу в її відсутність, тому на
підставі ст..169 ЦПК України справу
розглянуто в її відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 та його
представник ОСОБА_2 в суді позовні
вимоги визнали частково та суду
пояснили, що дійсно відповідач має
заборгованість по аліментах, про яку
він дізнався лише тепер, оскільки
аліменти стягуються з його пенсії, тому
заборгованість виникла не з його вини і
така становить 3 602,50 грн., оскільки
1000,00 грн. він сплатив як дізнався про
заборгованість, тому просять у
стягнення заборгованості та неустойки
відмовити. Що стосується збільшення
розміру аліментів, то пояснив, що з 2011
року його матеріальне становище не
покращилося, посилання позивачки на
його заробітки в Чехії є
безпідставними, він ніде не працює,
отримує пенсію по інвалідності, про що
подав суду довідку. Крім того, згідно
висновку МСЕК від 05.11.2014 року йому
встановлена третя група інвалідності,
просять в позові відмовити.

Представник відділу ДВС Іршавського
РУЮ в судове засідання не з»явився,
надіслав суду заяву про розгляд справи
у його відсутність, тому на підставі
ст..169 ЦПК України справа слухалася у
відсутність представника третьої
особи.

Заслухавши відповідача ОСОБА_1 та
його представника ОСОБА_2, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
до часткового задоволення з наступних
підстав .

В судовому засіданні встановлено, що
згідно виконавчого листа від 28.10.2011
року з відповідача ОСОБА_1 стягнуто
аліменти на утримання дочок ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 по
300,00 грн. щомісяця на кожну дитину (а.с.7).
Згідно довідки відділу ДВС Іршавського
РУЮ від 07.07.2014 року №1-419 заборгованість
відповідача складає 4 602,50 грн.

Згідно ч.3 ст.194 СК України,
заборгованість за аліментами, які
стягуються відповідно до ст..187 цього
Кодексу, погашається за заявою
платника шляхом відрахувань з його
заробітної плати, пенсії, стипендії за
місцем їх одержання або стягується за
рішенням суду.

Згідно квитанцій №ПН636К від 30.07.2014 року
та №N142159287 від 27.08.2014 року, відповідачем
сплачено 1000,00 грн. заборгованості по
аліментах, тому до стягнення підлягає
3602,50 грн. заборгованості.

Що стосується стягнення неустойки за
прострочення сплати суми аліментів, то
у відповідності до вимог ст..196 ч.2 СК
України, розмір неустойки може бути
зменшений судом з урахуванням
матеріального та сімейного стану
платника аліментів.

Беручи до уваги, що платник аліментів
ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи,
отримує пенсію, з якої вираховуються
аліменти, що стверджується висновком
МСЕК та довідкою управління пенсійного
фонду (а.с. ), ніде не працює, суд вважає
за можливе зменшити розмір неустойки
до 1000,00 грн.

Що стосується збільшення розміру
аліментів, то така вимога не підлягає
до задоволення.

Згідно ч.1 ст.192 СК України, розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров»я
когось із них.

В позові позивачка посилається на
погіршення свого матеріального
становища, оскільки вона ніде не
працює, і на покращення матеріального
становища відповідача, оскільки такий
є працездатний і виїжджає систематично
на заробітки в Чеську Республіку, однак
не надала суду жодного доказу на
підтвердження своїх вимог.

Натомість в суді встановлено, що ОСОБА_1
є інвалідом третьої групи, отримує
пенсію та ніде не працює, що
стверджується довідками (а.с. ), а це
означає, що у порівнянні з матеріальним
становищем та станом здоров»я на
момент винесення рішення Іршавського
районного суду від 08.11.2011 року, то таке
на теперішній час навпаки погіршилося,
оскільки на час винесення рішення був
інвалідом другої групи.

На підставі викладеного, керуючись ст.
3, 15, 112-118, 212-215 ЦПК України, ст.ст.7,180,181,182,
184,191, 192,196 Сімейного Кодексу України,
суд,-

Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
мешканця АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер - НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканки АДРЕСА_2, 3 602,50
(три тисячі шістсот дві гривні 50
копійок) заборгованості по сплаті
аліментів та 1000,00 (одну тисячу) гривень
неустойки за прострочення сплати суми
аліментів.

В іншій частині позову відмовити за
недоведеністю позовних вимог.

На рішення може бути подана апеляція
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення до Закарпатського
апеляційного суду.

Суддя :
І.А Даруда