Справа № 219/265/2014-ц
Артемівський міськрайонний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2014

12.11.2014року Артемівський
міськрайонний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді
Погрібної Н.М..

при секретарі
Томаровій А.П.

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Артемівську
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину та
встановлення факту родинних відносин,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з
позовною заявою до ОСОБА_4 про визнання
недійсним свідоцтва про право на
спадщину та встановлення факту
родинних відносин, посилаючись на те,
що вона є власницею ? частини квартири
АДРЕСА_1, вказана квартира належить на
підставі свідоцтва про право власність
на житло від 29.10.1993 року, яке було
зареєстровано в Артемівському БТІ
14.01.1994 році, інша половина квартири
належало сину ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_9, вона прийняла спадщину,
оскільки на день смерті сина проживала
разом з ним, та після смерті також
проживала в спадковій квартирі, тобто
фактично вступила в управління та
володіння спадковим майном. Вона та іі
померлий син на ІНФОРМАЦІЯ_9 були
зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 вона
залишалась зареєстрованою в спадковій
квартирі і після смерті спадкодавця.
Відповідно до ст. ст.529,549 ЦК України(в
ред.. 1963 року), якій діяв на час смерті
ОСОБА_5, вона є спадкоємцем 1 черги, яка
прийняла спадщину. Своє право на
спадщину вона не оформила в зв'язку з
хворобою. Як стало відомо, на ? частину
квартири було видано свідоцтво про
право на спадщину на ім'я відповідачки
ОСОБА_4, доньки померлого ОСОБА_5
Свідоцтво, яке видано на ім'я
відповідачки порушує її право на
спадщину після смерті сина, оскільки
вона є спадкоємцем, який прийняв
спадщину та відповідно ст.ст. 560,561 ЦК
України (в ред. 1963 року), свідоцтво про
право на спадщину після прийняття
спадщини, може бути отримано у будь
який час, не раніше 6 місяців. Після
смерті ОСОБА_5 спадкоємцями є вона -
мати померлого, та відповідачка -
ОСОБА_4 - донька померлого. Померлому
ОСОБА_5 на час смерті належала на праві
власності ? частина квартирі АДРЕСА_1,
відповідачці мало бути видане лише на
? частину вищевказаної квартири, тобто
свідоцтво, яке було видане державною
нотаріальною конторою визнається
недійсним за рішенням суду. Для захисту
права відповідачки, як спадкоємиці 1
черги, потрібно встановити факт
родинних відносин між нею, та померлим
ОСОБА_5, оскільки документами цій факт
підтвердити неможливо. В свідоцтві про
смерть її сина його прізвище вказане,
як «ОСОБА_5». Свідоцтво про народження у
неї не збереглося. Витяг з державного
реєстру актів цивільного стану
громадян також не є документом, який
може ствердити родинні відносини,
оскільки в ньому прізвище її сина
вказане «ОСОБА_5».

З урахуванням вищевикладеного
просить суд винести рішення, яким
встановити факт родинних відносин між
нею та ОСОБА_5, визнавши факт, що
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9, є її
сином та визнати недійсним
свідоцтво про право на спадщину, яке
видане Часівярською державною
нотаріальною конторою 30.09.2009 року на
ім*я ОСОБА_4 на спадщину, яке
залишилось після смерті ОСОБА_5

В подальшому 10.04.2014 року
представник позивача уточнила
позовні вимоги та просила суд
винести рішення, яким встановити факт
родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_5,
визнавши факт, що ОСОБА_5 , який помер
ІНФОРМАЦІЯ_9, є сином ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Визнати недійсним
свідоцтво про право на спадщину, яке
видане ЧасівоЯрською державною
нотаріальною конторою 18.02.2003 року на
ім'я ОСОБА_4 / нині ОСОБА_4/, реєстровий
номер 146, та додаткове свідоцтво про
право на спадщину, яке видане 30.09.2009
року на ім'я ОСОБА_4, реєстровий номер 1409
на спадщину, яка залишилась після
смерті ОСОБА_5.

В подальшому 12.11.2014 року
представник позивача уточнила
позовні вимоги та просила суд винести
рішення, яким встановити факт родинних
відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_5,
визнавши факт, що ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_9 є сином ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати недійсним
свідоцтво про право на спадщину, яке
видане 30.09.2009 року на ім'я ОСОБА_4,
реєстровий номер №1409 на спадщину, яка
залишилась після смерті ОСОБА_5. В
частині вимог про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину, яке
видане ЧасівоЯрською державною
нотаріальною конторою 18.02.2003 року на
ім'я ОСОБА_4 / нині ОСОБА_4/, реєстровий
номер 146, позов залишити без розгляду.

У судовому засіданні
представник позивача наполягала на
задоволенні позову та просила
уточнені позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у
судовому засіданні уточнені позовні
вимоги визнала частково, а саме
визнала позов щодо встановлення
факту родинних відносин між ОСОБА_3 та
ОСОБА_5, визнавши факт, що ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_9, є сином ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Що стосується позовних
вимог щодо визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину, яке
видане 30.09.2009 року на ім'я ОСОБА_4,
реєстровий номер №1409 на спадщину, яка
залишилась після смерті ОСОБА_5, не
визнала та просила суд в
задоволенні вказаних вимог відмовити
посилаючись на те, що позивач
пропустила строк загальної позовної
давності у відповідності до вимог
257-267 ЦК України, а саме вважала, що
позивач міг дізнатися, повинен був
дізнатися і фактично знав про можливе
свого права ще 18.02.2003 року,коли позивач
разом з іншим спадкоємцем ОСОБА_9
написали та подали до державної
нотаріальної контори м.Часів Яр
спільну заяву з вхідним номером 16 в
спадкову справу від 19.02.2003 року про
відмову від вступу в спадщину, що
залишилося після смерті ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_9. Вважала, що позивачу
достовірно було відомо з чого саме
складається спадкове майно, що
залишилося після смерті її сина, а в
тому в задоволенні позову в цій
частині просила відмовити.

Суд, вислухавши представника
позивача та представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає задоволенню
виходячи з наступного:

Згідно свідоцтва про смерть
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_9, про що
зроблено актовий запис у відділу
реєстрації актів цивільного стану по
м. Артемівську реєстраційної служби
Артемівського міськрайонного
управління юстиції від 01.02.2013року.

Згідно свідоцтва про право
власності на житло від 29.10.1993 року,
виданого органом приватизації
Часовоярського державного
вогнетривкого комбінату, квартира, що
розташований у АДРЕСА_1 належить
ОСОБА_3 та ОСОБА_5.

Згідно довідки КП БТІ від 29.10.2012
року № 381 квартира АДРЕСА_1 належить
ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Згідно витягу з Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян про державну реєстрацію
народження, від 22.01.2013 року
ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_4, місце народження
с.Катеринівка Костянтинівського
району Донецької області, відомості
про батька: ОСОБА_12, відомості про
матір: ОСОБА_3.

Згідно довідки від 20.12.2013 року
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно
зареєстрована в АДРЕСА_1 прописана з
01.10.1979 року по теперішній час. Склад
сім»ї: ОСОБА_13,1908 р.н.,
ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_11.

Згідно копії спадкової справи:

Згідно довідки про внесення
запису до Єдиного реєстру заповітів та
спадкових справ спадкодавець ОСОБА_5,
помер ІНФОРМАЦІЯ_9, дата видачі
свідоцтва 18.02.2003 року.

Згідно заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_9 на
ім.»я Часів-Ярського державного
нотаріуса від 18.02.2003 року останні не
претендують на спадщину та не
заперечують, щоб свідоцтво про право
на спадщину, що залишилася після смерті
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9, за
законом було видане на ім.»я доньки
померлого ОСОБА_4.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_5,
помер ІНФОРМАЦІЯ_9.

Згідно свідоцтва про право на
спадщину за законом, видане 30.09.2009 року
на ім'я ОСОБА_4, реєстровий номер №1409 на
спадщину, яка залишилась після смерті
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9, та
складається з ? частини квартири
АДРЕСА_1.

Згідно витягу про реєстрацію в
спадковому реєстрі від 30.09.2009 року,
спадкоємцем майна, що складається з ?
частини квартири АДРЕСА_1, спадкодавцем
якої є ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9,
вказано ОСОБА_4.

Згідно ст.. 529 ЦК України ( в ред. 1963
року), перша черга спадкоємців за
законом при спадкоємстві за законом
спадкоємцями першої черги є, в рівних
частках, діти (у тому числі усиновлені),
дружина і батьки (усиновителі)
померлого. До числа спадкоємців
першої черги належить також дитина
померлого, яка народилася після його
смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є
спадкоємцями за аконом, якщо на час
відкриття спадщини немає в живих того з
їх батьків, хто був би спадкоємцем;
вони спадковують порівну в тій
частці, яка належала б при
спадкоємстві за законом їх померлому
родителю.

Згідно ст.549 ЦК України ( в ред.. 1963 року),
дії, що свідчать про прийняття спадщини
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину:

1) якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном;

2) якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні
бути вчинені протягом

шести місяців з дня відкриття спадщини.

Особи, для яких право спадкоємства
виникає лише у випадку неприйняття
спадщини іншими спадкоємцями, можуть
заявити про свою згоду прийняти
спадщину протягом строку, що
залишився для прийняття спадщини.
Якщо строк, що залишився, менше трьох
місяців, він продовжується до трьох
місяців.

Згідно ст.1267 ЦК України, частки у
спадщині кожного із спадкоємців за
законом є рівними.

Спадкоємці за усною угодою між собою,
якщо це стосується рухомого майна,
можуть змінити розмір частки у
спадщині когось із них.

Спадкоємці за письмовою угодою між
собою, посвідченою нотаріусом, якщо це
стосується нерухомого майна або
транспортних засобів, можуть змінити
розмір частки у спадщині когось із них.

Згідно ст.. 1296 ЦК України,
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину.

Якщо спадщину прийняло кілька
спадкоємців, свідоцтво про право на
спадщину видається кожному з них із
визначенням імені та часток у спадщині
інших спадкоємців.

Відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

Згідно ст..1301 ЦК України, свідоцтво про
право на спадщину визнається недійсним
за рішенням суду, якщо буде
встановлено, що особа, якій воно видане,
не мала права на спадкування, а також в
інших випадках, встановлених законом.

Таким чином в судовому засіданні факт
родинних відносин між позивачкою та
померлим ОСОБА_5, як між сином та матір'ю
визнано стороною відповідача та
підтверджуються матеріалами спадкової
справи, а саме заявою ОСОБА_4 про видачу
свідоцтва про право на спадщину, де
остання вказує, що маються ще
спадкоємці - мати померлого ОСОБА_3,
тому в цій частині позов підлягає
задоволенню.

Крім того, як було встановлено в
судовому засіданні, квартира АДРЕСА_1
належала на праві власності ОСОБА_5 та
ОСОБА_3. Обидва були зареєстровані та
проживали у вказаній квартирі на день
смерті ОСОБА_5. Таким чином позивач є
спадкоємцем першої черги, ) оскільки
вона фактично вступила в управління
та володіння спадковим майном.

Згідно п. 110 Інструкції про порядок
здійснення нотаріальних дій
нотаріусами України, заяви про
прийняття спадщини, про відмову від неї
та про видачу свідоцтва про право на
спадщину повинні бути складені в
письмовій формі.

Справжність підпису на таких заявах
повинна бути нотаріально засвідченою.

Засвідчувати справжність підпису на
заяві не потрібно у випадку, коли така
заява подається спадкоємцем до
державної нотаріальної контори за
місцем відкриття спадщини особисто. У
цьому випадку державний нотаріус
встановлює особу спадкоємця і
перевіряє справжність його підпису,
про що робить відмітку на заяві, де
зазначає найменування документа, що
посвідчує особу заявника, номер та дату
його видачі, найменування установи,
підприємства, організації, яка його
видала, рік народження спадкоємця.

Якщо заява, на якій справжність підпису
спадкоємця не засвідчена, надійшла
поштою вона приймається державним
нотаріусом, а спадкоємцю пропонується
надіслати заяву, оформлену належним
чином, або прибути особисто до
державної нотаріальної контори.

Згідно п.111 Інструкції про порядок
здійснення нотаріальних дій
нотаріусами України, заяви про
прийняття спадщини, а також заяви про
відмову від спадщини не можуть бути
повернуті спадкоємцями або скасовані
ними.

Прийняття і відмова від спадщини
можуть мати місце щодо всього
спадкового майна. Спадкоємець не
вправі прийняти одну частину спадщини,
а від іншої частини відмовитися.
Спадкоємець, який прийняв частину
спадщини, вважається таким, що прийняв
усю спадщину.

Згідно п. 123 Інструкції про порядок
здійснення нотаріальних дій
нотаріусами України, спадкоємцям, які
одержали свідоцтво про право на
спадщину певної частини спадкового
майна, в подальшому видаються наступні
свідоцтва про право на спадщину інших
частин спадкового майна, яке не
перераховане в раніше виданому
свідоцтві.

У випадку видачі додаткового свідоцтва
про право на спадщину на інше майно і
з'явлення спадкоємців, які не були
включені в раніше видане свідоцтво,
вони також можуть бути включені в
свідоцтво про право на спадщину на
додаткове майно за письмовою згодою
всіх спадкоємців, які прийняли
спадщину. Згода вимагається, якщо такі
спадкоємці не прийняли спадщину в
строки, встановлені законом.

Згідно ст.125 Інструкції про порядок
здійснення нотаріальних дій
нотаріусами України, в державній
нотаріальній конторі ведеться книга
обліку спадкових справ та алфавітна
книга спадкових справ.

У книзі обліку спадкових справ
реєструються: заяви про прийняття
спадщини, розпорядження державного
нотаріуса про сплату видатків за
рахунок спадкового майна, претензії
кредиторів, а також заяви про вжиття
заходів до охорони спадкового майна, за
якими були вжиті ці заходи. На підставі
однієї із перерахованих заяв,
зареєстрованої першою, заводиться
спадкова справа на ім'я померлого.
Нотаріус за даними Єдиного реєстру
заповітів та спадкових справ перевіряє
наявність заведеної спадкової справи.
У разі підтвердження цього факту
нотаріус відмовляє у прийнятті заяви (
іншого документа), рекомендуючи
заявнику продати її за
місцезнаходженням цієї справи, а в разі
потреби вимагає цю справу для
подальшого провадження.

Всі наступні заяви (додаткові, від
інших спадкоємців і кредиторів) також
реєструються в книзі обліку спадкових
справ під самостійними номерами та в
хронологічному порядку.

На всіх заявах зазначається час їх
надходження та номер спадкової справи.

Як було встановлено в судовому
засіданні заява ОСОБА_3, що знаходиться
в матеріалах спадкової справи було
подано 18.02.2003 року, а спадкодавець помер
ІНФОРМАЦІЯ_9, тобто заяву позивачкою
було подано після спливу
шестимісячного строку, передбаченого
законодавством для подачі заяви про
прийняття спадщини. Крім того, номер
спадкової справи на заяві ОСОБА_4 про
видачу свідоцтва ( а.с. 27) вказано 19, а на
заяві позивачки ОСОБА_3 - 16 (а.с.28). Також
при оформленні документів 18.02.2003 року і
позивачкою і відповідачкою було
вказане як спадкове майно лише
земельна ділянка та грошовий вклад та
саме на це майно було видане свідоцтво
про право на спадщину. Суд звертає
увагу, що при оформлені документів
30.09.2009 року на спадкове майно, яке
складалося з ? частини квартири
АДРЕСА_1 будь які заяви від позивачки в
матеріалах спадкової справи відсутні,
при цьому як вбачається з документів
про право власності на вказану
квартиру, останньою користується ще й
позивач.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що підстав для відмови в цій частині
позову у зв'язку зі спливом строку
позовної давності у суда не має, а тому
позов необхідно задовольнити в повному
об'ємі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209 ЦПК
України, ст..ст. 529, 549 ЦК України ( в ред.
1963 року), ст.ст..1267,1296,1301 ЦК України, п.п.
110,11,123,125 Інструкції про порядок
здійснення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
від 18.06.1994 року з послідуючими змінами,

В
И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визнання недійсним свідоцтва про право
на спадщину та встановлення факту
родинних відносин, задовольнити.

Встановити факт родинних
відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Степановичем, визнавши факт, що ОСОБА_5,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 є сином
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати недійсним свідоцтво
про право на спадщину, яке видане 30.09.2009
року на ім'я ОСОБА_4, реєстровий номер
№1409 на спадщину, яка залишилась після
смерті ОСОБА_5.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги , якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення , можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий суддя
Н.М.Погрібна