Справа № 381/663/14-ц Головуючий у І
інстанції Провадження № 22-ц/780/5227/14
Доповідач у 2 інстанції
УХВАЛА

Іменем України

27 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Суддів - Журби С.О., Сержанюка
А.С.,

При секретарі - Химинець Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Фастівського міськрайонного суду
Київської області від 18 липня 2014 року у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
комерційний банк «Київ» до ОСОБА_1 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки,-

Заслухавши доповідь судді
Апеляційного суду, пояснення сторін,
вивчивши матеріали цивільної справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів, -

в с т а н о
в и л а:

Публічне акціонерне товариство
«Акціонерний комерційний банк «Київ»
(далі ПАТ «АКБ «Київ») звернувся до
Фастівського міськрайонного суду
Київської області з позовом до
відповідача про звернення стягнення на
предмет іпотеки, посилаючись на те, що 31
січня 2008 року між Акціонерним
комерційним банком «Київ»
(правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Акціонерний
комерційний банк «Київ» та ОСОБА_1
укладено Договір про надання кредиту
№49Ф, згідно якого, позивач надав ОСОБА_1
кредит у загальній сумі 120 000 (сто
двадцять тисяч) грн. 00 коп. на строк
з 31 січня 2008 року по 28 січня 2018 року зі
сплатою 18% річних на поточні потреби.
Додатковою угодою №1 від 01 серпня 2008
року до Кредитного договору
встановлено процентну ставку за
користування кредитними коштами
нарівні 21% річних.

Станом на 09 квітня 2014 року
відповідачем умови Кредитного
договору, в порушення положень пунктів
3.2.,3.4.,4 3.1 Кредитного договору, виконані
лише частково, а саме: здійснено
часткове повернення суми кредиту у
розмірі 14 217 (чотирнадцять тисяч двісті
сімнадцять) грн. 60 коп. та здійснено
часткову сплату відсотків, нарахованих
за користування кредитом в сумі 44 254
(сорок чотири тисячі двісті п'ятдесят
чотири) грн. 12 коп.

Внаслідок систематичного порушення
ОСОБА_1 умов Кредитного договору щодо
сплати процентів за користування
кредитними коштами та повернення
кредиту, виникла заборгованість.
Загальний розмір заборгованості за
кредитним договором станом на 09 квітня
2014 року становить: 198 201,67 грн. + 48 848,92 грн.
+ 600,00 грн. = 247 650 грн. 59 коп.

В забезпечення виконання ОСОБА_1
зобов'язань за Кредитним договором між
ОСОБА_1 та ПАТ «АКБ «Київ» укладено
іпотечний договір від 31 січня 2008 року,
відповідно до умов якого в
забезпечення виконання ОСОБА_1
зобов'язань за Кредитним договором,
відповідачем в іпотеку ПАТ «АКБ «Київ»
передано нерухоме майно, а саме:
земельну ділянку, площею 0.2500 га., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, та
житловий будинок з відповідними
господарськими будівлями і спорудами,
загальною площею 139,8 кв.м., який
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Зважаючи на викладені обставини,
позивач просив в рахунок погашення
заборгованості за кредитом згідно
іпотечного договору від 31 січня 2008 року
звернути стягнення на земельну
ділянку, площею 0,2500 га. яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1, та житловий
будинок з відповідними господарськими
будівлями і спорудами, загальною
площею 139,8 кв.м., який розташований за
адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу з
прилюдних торгів, а також, виселити
відповідача та інших осіб, які
зареєстровані та/або проживають у
вказаному будинку, а також стягнути з
відповідача судові витрати.

Рішенням Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 18 липня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вище зазначеним
рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в
апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі просила, рішення Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 18 липня 2014 року скасувати, ухвалити
по справі нове рішення, яким відмовити
позивачу в задоволенні позову.
Зазначила, що рішення суду першої
інстанції ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду не відповідають дійсним
обставинам справи, судом не повно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 18 липня 2014 року в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1
підлягає частковому задоволенню, а
рішення Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 18 липня 2014
року в частині задоволення позовних
вимог позивача про виселення ОСОБА_1 з
житлового будинку АДРЕСА_1 скасуванню з
ухваленням в цій частині нового
рішення про відмову в їх задоволенні з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним

чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

В ст. 530 ЦК України вказано, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Судом встановлено, що 31 січня 2008 року
між Акціонерним комерційним банком
«Київ» (правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
«Акціонерний комерційний банк «Київ»
та ОСОБА_1 укладено Договір про надання
кредиту №49Ф.

Відповідно до умов Кредитного
договору, позивач надав відповідачу
кредит, у загальній сумі 120 000 (сто
двадцять тисяч) грн. 00 коп. на строк з 31
січня 2008 року по 28 січня 2018 року зі
сплатою 18% річних на поточні потреби.

Додатковою угодою №1 від 01 серпня 2008
року до Кредитного договору
встановлено процентну ставку за
користування кредитними коштами
нарівні 21% річних.

Позивач свої зобов'язання за Кредитним
договором виконав в повному обсязі, а
саме: 04 лютого 2008 року на
позичковий рахунок відповідача
НОМЕР_1 перераховано грошову суму у
розмірі 80 000 (вісімдесят тисяч) грн.
00 коп., яка була отримана відповідачем,
що підтверджується випискою по
особовому рахунку відповідача.

28 лютого 2008 року на позичковий
рахунок відповідача НОМЕР_1
перераховано грошову суму у розмірі 40
000 (сорок тисяч) грн. 00 коп., яка була
отримана відповідачем, що
підтверджується випискою по особовому
рахунку відповідача.

У відповідності до пунктів 3.1.,3.2.
Кредитного договору, нарахування
відсотків за користування кредитом
здійснюється щомісячно станом на 27
число поточного місяця, виходячи з
фактичного залишку заборгованості за
кредитом, згідно з порядком,
встановленим Національним

банком України. Сплата відсотків
здійснюється щомісячно не пізніше 27
числа звітного місяця.

Згідно пункту 3.4 Кредитного договору
відповідач здійснює погашення кредиту
не пізніше 27 числа звітного місяця,
починаючи з лютого 2008 року рівними
частинами в сумі 1008 грн.40 коп.

Станом на 09 квітня 2014 року,
відповідачем умови Кредитного
договору, в порушення положень пунктів
З.2., З.4., 3.1 Кредитного договору,
виконані лише частково, а саме:
здійснено часткове повернення суми
кредиту у розмірі 14 217 (чотирнадцять
тисяч двісті сімнадцять) грн. 60 коп.,
здійснено часткову сплату відсотків,
нарахованих за користування кредитом в
сумі 44 254 (сорок чотири тисячі двісті
п'ятдесят чотири) грн. 12 коп.

Внаслідок систематичного порушення
ОСОБА_1 умов Кредитного договору щодо
сплати процентів за користування
кредитними коштами та повернення
кредиту, виникла заборгованість,
загальний-розмір якої станом на 09
квітня 2014 року становить 198 201 грн. 67
коп., яка складається: 59 395 грн. 60 коп. -
прострочена заборгованості по
поверненню кредиту, 46 386 грн. 80 коп. -
поточна заборгованості по поверненню
кредиту, 91 871 грн. 52 коп. - прострочена
заборгованості по сплаті процентів, 547
грн. 75 коп. - поточна заборгованість по
сплаті процентів.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що
у разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, які встановлено
договором або законом, зокрема; сплата
неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до п. 5.1. Кредитного договору
за порушення строків повернення
кредиту та сплати відсотків
позичальник сплачує кредитодавцю пеню
за кожен день прострочки в розмірі 0.1%
від суми простроченого платежу.

Розмір пені, за період з 10 квітня 2013
року по 09 квітня 2014 року (включно),
становить 48 848 грн.92 коп., з яких: 19 431 грн.
67 коп. - пеня за неповернення кредиту; 29
417 грн. 25 коп. - пеня за несплату
процентів.

Згідно п. 4.3.7. Кредитного договору
відповідач щомісячно не пізніше 27
числа звітного місяця сплачує банку за
супроводження кредиту комісійну
винагороду у розмірі 10 грн.

Таким чином, станом на 09 квітня 2014 року
прострочена заборгованість по сплаті
комісії відповідача перед банком
становить 600 (шістсот) грн. 00 коп.

Загальний розмір заборгованості за
кредитним договором станом на 09 квітня
2014 року становить: 198 201,67 грн. + 48 848,92 грн.
+ 600,00 грн. = 247 650 грн. 59 коп.

Статтями 1048, 1054 ЦК України та умовами
Кредитного договору відповідач
зобов'язаний сплатити суму кредиту,
проценти за користування кредитом та
передбачені Кредитним договором
штрафні санкції.

В частині 2 ст. 1050 ЦК України вказано,
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів.

В забезпечення виконання боржником
зобов'язань за Кредитним договором між
ОСОБА_1 та ПАТ «АКБ «Київ» укладено
іпотечний договір від 31 січня 2008 року,
відповідно до умов якого в
забезпечення ОСОБА_1 виконання
зобов'язань за Кредитним договором,
відповідачем передано в іпотеку ПАТ
«АКБ «Київ» земельну ділянку площею
0,2500 га., яка розташована по АДРЕСА_1,
вартість якої, відповідно до оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності від 01 квітня 2014 року
становить 158250,00 грн. та житловий
будинок АДРЕСА_1, вартість якого,
відповідно до оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності від 01
квітня 2014 року становить 175170,00 грн.

Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» передбачено, що у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
ст. 12 цього Закону.

В ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку»
встановлено, що у разі порушення
основного зобов'язання та/або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення
порушення. В цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцяти денний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

Частиною 2 вказаної статті передбачено,
що положення частини першої цієї
статті не є перешкодою для реалізації
права іпотекодержателя звернутись у
будь-який час за захистом своїх
порушених прав.

Позивач направляв відповідачу вимогу
про погашення заборгованості за
Кредитним договором, проте,
заборгованість ним не погашена.

Статтями 572, 575, 589, 591 ЦК України
встановлено, що іпотекою є застава
нерухомого майна, що залишається у
володінні заставодавця або третьої
особи.

В силу застави, кредитор має право у
разі невиконання боржником
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника.

У разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави.

За рахунок предмета застави,
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв»язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.
Реалізація предмета застави, на який
звернене стягнення, проводиться шляхом
його продажу з публічних торгів, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Так як відповідач зобов'язання за
укладеним Кредитним договором не
виконав, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку про задоволення
позовних вимог позивача в частині
звернення стягнення на предмет іпотеки
в рахунок погашення заборгованості за
Кредитним договором.

Щодо задоволення позовних вимог ПАТ
«АКБ «Київ» в частині виселення ОСОБА_1
з житлового будинку АДРЕСА_1, колегія
суддів не погоджується так як такий
висновок суду першої інстанції
зроблений без належної перевірки
обставин справи в цій частині позовних
вимог, дослідження та оцінки доказів по
вказаних позовних вимогах, без надання
їм оцінки в мотивувальній частині
рішення суду.

Частиною 1 ст. 109 ЖК України передбачено,
що виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом. Виселення
проводиться добровільно або в судовому
порядку.

Згідно ч 3 ст. 109 ЖК України звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи жиле приміщення є
підставою для виселення всіх громадян,
що мешкають у ньому, за винятками,
встановленими законом.

Відповідно до п. 43 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства про вирішення спорів, що
виникають з кредитних відносин»
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду тільки за певних
умов, якщо мешканці добровільно не
звільнили житловий будинок чи житлове
приміщення на яке звернуто стягнення,
як на предмет іпотеки, протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника, або в інший погоджений
сторонами строк.

Недотримання процедури направлення
вимоги про звільнення житлового
приміщення протягом одного місяця є
підставою для відмови в позові про
виселення, мешканців житлового
приміщення, що є предметом іпотеки.

Виходячи з аналізу правових норм
законодавства, можна зробити висновок
про те, що примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду
тільки за певних умов: якщо добровільно
мешканці не звільняють житловий
будинок або житлове приміщення, на яке
звернуто стягнення як на предмет
іпотеки протягом одного місяця з дня
отримання письмової вимоги
іпотекодержателя або нового власника,
або в інший погоджений сторонами строк.

Потрібно зазначити, що вимога про
звільнення житла ОСОБА_1, проживання
якої зареєстровано в житловому будинку
і який є предметом іпотеки, не
отримувалася, що підтверджується
матеріалами справи.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає
частковому задоволенню, а рішення
Фастівського міськрайонного суду
Київської області від 18 липня 2014 року
скасуванню в частині задоволення
позовних вимог ПАТ «АКБ «Київ» про
виселення ОСОБА_1 з житлового будинку
АДРЕСА_1, який є предметом іпотеки, з
ухваленням в цій частині нового
рішення про відмову позивачу в
задоволенні вказаної вимоги. В решті
позовних вимог, рішення суду першої
інстанції є законним та обґрунтованим,
тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш
и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 18 липня 2014
року в частині виселення ОСОБА_1 з
житлового будинку АДРЕСА_1 скасувати,
ухвалити в цій частині нове рішення про
відмову Публічному акціонерному
товариству «Акціонерний комерційний
банк «Київ» в їх задоволенні.

В решті позовних вимог, рішення
Фастівського міськрайонного суду
Київської області від 18 липня 2014 року
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом 20 днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: