РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року Київський
районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Вітковської О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа ПАТ
комерційний банк «Приватбанк» про
розірвання шлюбу та зняти з
реєстраційного обліку,-

встановив:

01.09.2014р. позивачка, ОСОБА_1, звернулась
до суду з позовом до відповідача,
ОСОБА_2, про розірвання шлюбу та зняття
з реєстрації місця проживання АДРЕСА_1.
В обґрунтування заявлених вимог
посилається на те, що разом із
відповідачем не проживають, спільного
господарства не ведуть, подальше
збереження шлюбу є неможливим. В
наслідок припинення сімейних відносин
відповідач також підлягає зняттю з
реєстрації - АДРЕСА_1, оскільки вказана
квартира належить їй на праві
приватної власності, придбана до
укладання шлюбу.

Відповідач - ОСОБА_2, у судове засідання
не зявився, у подані й нотаріально
завіреній заяві проти розірвання шлюбу
та зняття його з реєстрації за
аадресою: АДРЕСА_1 - не заперечує.

Суд, вислухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, вважає позов таким,
що підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Згідно із свідоцтва про шлюб сторони
зареєстрували шлюб 12.09.2008 року. Від
шлюбу мають дочку - Марію , 22.08.2009р.н.
Сторони мешкають окремо, між ними
відсутнє взаєморозуміння, виникають
суперечки з різних питань,
шлюбно-сімейні відносини не
підтримують.

Згідно ст. 51 КУ шлюб ґрунтується на
вільній згоді жінки і чоловіка.

Оскільки сторони не бажають зберегти
шлюб, тобто на даний час відсутня
вільна згода сторін на збереження
шлюбу, та подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечить
їх інтересам, а також враховуючи
положення ст.51 Конституції України,
яка є нормою прямої дії, суд вважає за
необхідне розірвати між сторонами
шлюб.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» (надалі по
тексту Закон України) зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Виходячи з того, що Закон України є
спеціальним нормативно-правовим актом,
який регулює правовідносини, пов'язані
із зняттям з реєстрації місця
проживання, вбачається, що положення
ст. 7 цього Закону підлягають
застосуванню до усіх правовідносин,
виникнення, зміна чи припинення яких
пов'язані з юридичним фактом зняття з
реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у
здійсненні права користування та
розпорядження своїм майном, власник
має право вимагати усунення
відповідних перешкод, зокрема, шляхом
зняття особи з реєстрації місця
проживання, пред'явивши разом з тим
одну із таких вимог: 1) про позбавлення
права власності на житлове приміщення;
2) про позбавлення права користування
житловим приміщенням; 3) про визнання
особи безвісно відсутньою; 4) про
оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином вирішення питання про
зняття особи з реєстраційного обліку
залежить, зокрема, від вирішення
питання про право користування такої
особи жилим приміщенням відповідно до
норм житлового та цивільного
законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК
України; ст. 405 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач зареєстрований в АДРЕСА_1,
як член сім'ї власника - позивачки (на
теперішній час колишній член сім'ї) .

Позивач вимоги про позбавлення права
користування відповідачем спірним
жилим приміщенням не заявляє,
внаслідок чого відсутні підстави для
зняття відповідача з реєстрації за
адресою: АДРЕСА_1.

Наявність згоди відповідача на зняття
його з реєстраційного обліку за
вказаною адресою є підставою для
зняття його з місця проживання в
позасудовому порядку.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 10, 11, 60, 208-218 ЦПК України, суд

вирішив :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований
12 вересня 2008 року у Київському
відділу реєстрації актів цивільного
стану Харківського міського
управління юстиції, актовий запис №499.

В решті позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 121 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом

десяти днів з дня його проголошення,
через суд першої інстанції. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строків для подачі
апеляційної скарги.

Суддя
Бородіна Н.М.