Справа № 480/1893/14-ц
У Х В А Л А

про
відмову у відкритті провадження у
справі

04 серпня 2014 року

м.Миколаїв

Суддя Миколаївського
райсуду Миколаївської області
Войнарівський М.М. перевіривши скаргу
ОСОБА_1 на дії відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
районного управління юстиції
Миколаївської області та скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі
скаргою на дії відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
районного управління юстиції
Миколаївської області та скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження.

Як вбачається зі змісту
скарги та доданих до неї документів,
заявником оскаржується постанова
державного виконавця про відкриття
виконавчого провадження від 29.03.2010року,
з виконання виконавчого напису
приватного нотаріуса Миколаївського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
№ 6510 від 06.12.2007року.

Компетенцію судів щодо
розгляду цивільних справ визначено
статтею 15 Цивільного процесуального
кодексу України (надалі - «ЦПК
України»). Зокрема суди розглядають у
порядку цивільного судочинства справи
щодо захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин
та інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини 1
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України справа
адміністративної юрисдикції (далі -
адміністративна справа) - переданий на
вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Пунктами 1 та 2 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України (надалі - «КАС України»)
передбачено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до ст. 181 КАС
України учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду
із позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

Частина 4 статті 82 Закону
України « виконавче провадження»
вказує на те, що рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення можуть бути
оскаржені сторонами до суду, який видав
виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження та
особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Разом з тим, частина 5
передбачає, що рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
рішень інших органів (посадових
осіб) можуть бути оскаржені до
відповідного адміністративного суду
в порядку, передбаченому законом.

Таким чином, Законом України
« виконавче провадження» чітко
передбачено, що рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця з
приводу виконання рішень органів чи
посадових осіб, відмінних від суду,
підлягають оскарженню за правилами
адміністративного судочинства, до
відповідного адміністративного суду.

На дану норму закону звернув
увагу Вищий адміністративний суд
України в п. 5 Постанови Пленуму № 3 від
13.12.2010 року «Про практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби», де зазначив, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
спори про оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби, прийнятих (вчинених,
допущених) під час виконання
виконавчих написів нотаріуса (частина
п'ята статті 82 Закону України "Про
виконавче провадження"

Аналогічну позицію,
стосовно підвідомчості спорів, що
виникають з приводу оскарження рішень
дій чи бездіяльності державних
виконавців під час виконання ними
виконавчих написів нотаріусів,
висловив Вищий спеціалізований суд
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ у листі № 24-152/0/4-13
від 28.01.2013р. № 24-152/0/4-13 «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судового рішення у цивільній
справі».

Зокрема пунктом 7 листа
судам роз'яснено, що не підлягають
розгляду в порядку цивільного
судочинства скарги на рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
рішень інших органів (посадових осіб).
Такі скарги підлягають розгляду за
правилами адміністративного
судочинства. Так, при вирішенні справ
про оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби, прийнятих (вчинених,
допущених) під час виконання
виконавчих написів нотаріуса, слід
керуватися статтями 15, 383 ЦПК, частиною
п'ятоюстатті 82 Закону України «
виконавче провадження», а також
враховувати пункт 5 постанови пленуму
Вищого адміністративного суду України
«Про практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби». На спори про оскарження
рішень, дій чи бездіяльності
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби, прийнятих (вчинених, допущених)
під час виконання виконавчих написів
нотаріуса поширюється юрисдикція
адміністративних судів. У разі подання
такої скарги в порядку цивільного
судочинства суддя з урахуванням
аналогічної ситуації в позовному
провадженні має відмовити у відкритті
провадження на підставі пункту 1
частини другої статті 122 ЦПК, а,
помилково прийнявши скаргу до
розгляду, під час судового розгляду суд
має закрити провадження у справі з
підстави, передбаченої пунктом 1
частини першої статті 205 ЦПК.

Таким чином, оскільки
заявник оскаржує рішення державного
виконавця з приводу виконання
виконавчого напису нотаріуса, а не
рішення по цивільній справі, таку заяву
згідно до закону належить розглядати
відповідно до Кодексу
адміністративного судочинства
України, а тому заявник може захистити
свої права шляхом подання позову до
адміністративного суду, до компетенції
якого належить розглядати даний спір.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК
України суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо заява не
підлягає розгляду в судах у порядку
цивільного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, ст.
ст. 15, 383 ЦПК, ч. 5 ст. 82 Закону України «
виконавче провадження», п. 5 постанови
пленуму Вищого адміністративного суду
України «Про практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК
України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті
провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського районного управління
юстиції Миколаївської області та
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу
суду подається протягом п'яти днів з
дня її проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя
М.М.Вой
нарівський

04.08.2014