Справа № 209/6443/14-ц
Провадження № 2/209/2219/14
У Х В А Л А

19 листопада 2014 року            Суддя
Дніпровського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області ОСОБА_1,
розглянувши заяву ОСОБА_2
про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпровського
районного суду м. Дніпродзержинська
знаходиться цивільна справа за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи,
які не заявляють самостійних вимог:
Приватний нотаріус
Дніпродзержинського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
Реєстраційна служба
Дніпродзержинського міського
управління юстиції про визнання
договору дарування квартири недійсним.

Одночасно з позовною заявою
позивач надала суду належним чином
оформлену заяву про забезпечення її
позову, в якій просить суд в порядку
забезпечення її позову накласти арешт
на квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, право власності на яку
зареєстроване за ОСОБА_3, оскільки
відповідач під час розгляду справи до
ухвалення судового рішення може
розпорядитися квартирою, що
утруднить або зробить неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК
України суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити,
передбачені цим Кодексом, заходи
забезпечення позову. У заяві про
забезпечення позову повинно бути
зазначено:1) причини, у зв'язку з якими
потрібно забезпечити позов;2) вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності;3) інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК
України заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК
України, види забезпечення позову
мають бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами.

Приймаючи до уваги
вищевикладене, вважаю, що заява ОСОБА_2
про забезпечення позову підлягає
задоволенню, оскільки є підстави
припускати, що невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити або
зробити неможливим виконання рішення
суду, і тому на зазначене нерухоме
майно повинний бути накладений арешт..

Керуючись ст. ст. 151 – 153 ЦПК
України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про
забезпечення її позову до ОСОБА_3,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог: Приватний нотаріус
Дніпродзержинського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
Реєстраційна служба
Дніпродзержинського міського
управління юстиції про визнання
договору дарування квартири недійсним,
- задовольнити.

Накласти арешт на квартиру,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1, право
власності на яку зареєстроване за
ОСОБА_3.

Копію ухвали про забезпечення позову
негайно направити заінтересованим
особам.

Копію ухвали після її виконання
направити відповідачу ОСОБА_3.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в п’ятиденний строк з дня
проголошення рішення. Якщо ухвала була
проголошена без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п’яти днів з дня отримання
її копії.

Суддя:

А.Б. Ковальова