ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ Справа
№ 636/4030/14-ц

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Провадження № 2/636/2008/14

26 листопада 2014 року Чугуївський
міський суд Харківської області у
складі:

головуючого - судді Бондар С.Б., за
участю секретаря судового засідання -
Гамоліної О.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Чугуївського міського
суду Харківської області цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа: Управління служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради, про позбавлення
батьківських прав,

в с т
а н о в и в:

09 жовтня 2014 року ОСОБА_2 (надалі за
текстом - позивач) звернулася до
Чугуївського міського суду
Харківської області з зазначеною
позовною заявою, посилаючись на те, що з
12 листопада 1999 року по 08 серпня 2006 року
перебувала з ОСОБА_3 (надалі -
відповідач) у зареєстрованому шлюбі,
від якого є неповнолітній син - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачка у позові
зазначає, що спільне життя з
відповідачем не склалося, внаслідок
чого в березні 2005 року між ними були
припинені шлюбно-сімейні стосунки. З
цього часу вони мешкають окремо,
спільного господарства не ведуть, син
мешкає разом з нею та повністю
знаходиться на її утриманні. З весни 2005
року відповідач взагалі не цікавиться
дитиною, її станом здоров'я, укладом
життя та інтересами, не приймає участі
в вихованні сина. Відповідача взагалі
не цікавлять досягнення сина у
навчанні, відвідуванні додаткових
секцій, які сприяють його розвитку.
Байдуже ставлення відповідача до
неповнолітнього сина, не надання
матеріальної допомоги на його
утримання та не прийняття участі в його
вихованні змусило її звернутися до
суду з позовом про стягнення аліментів.
Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 17 липня 2006
року її позовні вимоги були задоволені
повністю: з ОСОБА_3 на її користь
стягнуто аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4, в розмірі
1/4 частини всіх видів заробітку
щомісячно, починаючи з 20 червня 2006 року
і до досягнення дитиною повноліття. З
цього приводу нею до
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції
пред'явлений виконавчий лист про
стягнення з ОСОБА_3 аліментів для
примусового виконання. Постановою
державного виконавця відкрито
виконавче провадження. ОСОБА_3 рішення
суду про стягнення аліментів не
виконує ані в добровільному, ані в
примусовому порядку, аліменти у
належній сумі щомісячно не сплачує, не
надає державному виконавцю довідки про
розмір своїх заробітків (доходів) і
усіляким чином ухиляється від сплати
аліментів. Внаслідок таких
неправомірних дій відповідача виникла
заборгованість по аліментам. Так,
згідно довідки про розмір
заборгованості по аліментам, виданим
державним виконавцем, за період з 20
червня 2006 року по 01 жовтня 2014 року
заборгованість ОСОБА_3 по сплаті
аліментів на утримання сина складає 54225
грн. 10 коп. Протягом 8 років відповідач
не здійснив жодного платежу в рахунок
сплати аліментів. За вказані вісім
років ОСОБА_4 жодного разу не бачив
свого батька, останній йому навіть не
телефонував, жодного разу не
поздоровив сина з днем народження. Всі
вищевикладені факти, як кожен окремо,
так і в їх сукупності, свідчать про
ухилення ОСОБА_3 від виховання
неповнолітньої дитини, свідоме
нехтування ним своїми батьківськими
обов'язками, що підтверджує байдуже
ставлення відповідача до своїх
батьківських обов'язків по вихованню
сина. 07 лютого 2009 року між нею та ОСОБА_5
було укладено шлюб. Протягом майже 6
років ОСОБА_5 виховує ОСОБА_4, між ними
склалися дуже гарні довірливі
стосунки. Чоловік повністю забезпечує
ОСОБА_4, приділяє увесь вільний від
роботи час дитині, постійно робить йому
подарунки, разом вони ходять на
прогулянки, відвідують парки
відпочинку, спортивні секції. ОСОБА_4
називає ОСОБА_5 своїм батьком. За
зазначених обставин, з підстав,
передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України,
позивачка просить позбавити
відповідача батьківських прав
відносно їх неповнолітнього сина -
ОСОБА_4

У судовому засіданні представник
позивача - ОСОБА_1 позов підтримала,
надав пояснення, аналогічні до
викладених в позовній заяві, просила
позов задовольнити.

В матеріалах справи наявна заява
позивачці про підтримання позову та
розгляд справі за її відсутності.

Від представника третьої особи, за
довіреністю - Ананченко Л.Б. надійшла
заява про підтримання позову та
розгляд справі за її відсутності.
Відповідач про час і місце судового
засідання повідомлявся належним чином,
однак у судове засідання повторно не
з'явився, причину неявки суду не
доповів, заяви про розгляд справи за
його відсутності не надав.

За таких обставин суд вирішує справу у
відсутності відповідача на підставі
наявних доказів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_2
перебувала у шлюбі з ОСОБА_3,
зареєстрованому 12 листопада 1999 року
міським відділом реєстрації актів
громадянського стану м. Харкова, про що
в книзі реєстрації актів про одруження
зроблено запис за № 2000 (а.с.5).

Від шлюбу є неповнолітній син - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_1, виданого 10 травня 2010 року
Міським відділом реєстрації актів
громадянського стану м. Харкова,
актовий запис № 1257 (а.с.6).

Шлюбно-сімейні стосунки між подружжям
ОСОБА_4 припинені з березня 2005 року і з
цього часу вони мешкають окремо,
спільного господарства не ведуть, син
мешкає разом з позивачкою, відповідач
ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини, не
виконує батьківських обов'язків по її
утриманню.

08 серпня 2006 року шлюб між позивачем та
відповідачем розірваний, про що
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Орджонікідзевського районного
управління юстиції міста Харкова в
книзі реєстрації розірвань шлюбів
зроблено відповідний актовий запис №
385 (а.с.7).

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 17 липня 2006
року з відповідача на користь позивача
стягнути аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4, в розмірі
1/4 частини всіх видів заробітку
щомісячно, починаючи з 20 червня 2006 року
і до досягнення дитиною повноліття
(а.с.8).

У зв'язку з невиконанням відповідачем
зазначеного рішення суду, за період з 20
червня 2006 року по 01 жовтня 2014 року
виникла заборгованість по аліментам в
розмірі 54225 грн. 10 коп. (а.с.9-11).

За заявою позивачці, СВ Чугуївського РВ
ГУ МВС України в Харківський області,
проводиться досудове слідство за
кримінальним провадженням № 0001441
у відношення ОСОБА_3 по факту злісного
ухилення від сплати встановлених
рішенням суду аліментів, про що
представником позивача у судовому
засіданні надані відповідні документи.

07 лютого 2009 року між позивачкою та
ОСОБА_5 було укладено шлюб, про що
Відділом реєстрації актів цивільного
стану по м. Харкову № 2 Харківського
міського управління юстиції в книзі
реєстрації шлюбів зроблено
відповідний актовий запис за № 78 (а.с.16).

Із наданого Управлінням служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради висновку про доцільність
позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав
відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4
вбачається, що питання щодо
позбавлення батьківських прав
відповідача було попередньо
розглянуто Комісією з питань захисту
прав дитини виконавчого комітету
Харківської міської ради, на засіданні
якої встановлено, що з 2005 ОСОБА_4
проживає з матір'ю - ОСОБА_2 за адресою:
АДРЕСА_1. Мати дитини, ОСОБА_2, на
засіданні пояснила, що позбавлення
батька дитини, ОСОБА_3, батьківських
прав відповідає інтересам сина, через
те, що він не займається його
вихованням, не цікавиться життям своєї
дитини, не виконує свій обов'язок, щодо
матеріального утримання хлопчика. Вона
та її чоловік - ОСОБА_5 самостійно
піклуються про стан здоров'я ОСОБА_4,
його розвиток, виховання та
оздоровлення. Відчим повністю
забезпечує хлопчика матеріально,
постійно робить йому подарунки,
відвідує парки відпочинку та секції.
Згідно з довідкою від 17 вересня 2014 № 1264,
наданою адміністрацією КЗОЗ
«Харківська міська поліклініка № 9»,
дитина знаходиться з народження на
медичному обліку, догляд та лікування
неповнолітнього ОСОБА_4 виконує його
мати, ОСОБА_2, батька ОСОБА_3 на
амбулаторних прийомах не було, він не
цікавився станом здоров'я свого сина.
Згідно з довідкою від 19 вересня 2014 року
№ 463 наданою адміністрацією ТОВ
«Комп'ютерна Академія ШАГ», вихованням,
навчанням, та доглядом за хлопчиком
займається його матір ОСОБА_2 Вона
приймала активну участь у житті класу
та навчального закладу. Батько дитини,
ОСОБА_3 жодного разу не з'являвся до
шкільного закладу та не приймав участі
у вихованні та навчанні своєї дитини,
не цікавився його успіхами та
поведінкою. Згідно з довідкою від 17
вересня 2014 року, наданою
адміністрацією «Харківський приватний
навчально-виховний комплекс
«ВЕРЕСЕНЬ», мати дитини, ОСОБА_2
займається вихованням та навчанням,
несе всі фінансові витрати по
утриманню свого сина, батько
неповнолітнього - ОСОБА_3 жодного разу
не відвідував школу, не був присутнім
на батьківських зборах, не цікавився
життям та навчальною діяльністю
ОСОБА_4, не виділяв кошти на придбання
підручників, шкільних товарів та
харчування.

Зазначені обставині підтверджені
відповідними довідками, наявними в
матеріалах справи (а.с.12-15).

Враховуючи викладене вище, керуючись
ст.ст. 19, 150, 164 Сімейного кодексу
України, та рекомендацією Комісії, в
інтересах дитини, Управління служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради, як представник органу
опіки та піклування, вважає за доцільне
позбавлення батьківських прав ОСОБА_3
відносно його сина ОСОБА_4 (а.с.39,40).

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України,
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток. Обов'язок
прийняття участі у вихованні дитини
також закріплений у ч.2 ст. 157 СК
України, відповідно до якої той з
батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов'язаний брати участь у її
вихованні. Разом з цим, ухилення
батьків від виконання батьківських
обов'язків є підставою для покладення
на них відповідальності, встановленої
законом (ч. 4 ст. 155 СК України).

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України
мати, батьки можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини. З
роз'яснень, наданих у п.16 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 3 від
30 березня 2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав», вбачається, що
особи можуть бути позбавлені
батьківських прав лише щодо дитини, яка
не досягла вісімнадцяти років, і тільки
з підстав, передбачених ст. 164 СК.
Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти.

На підставі вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК
України, сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Відповідачем жодних
заперечень до позову не надано.

За правилом ч. 3,4 ст. 212 ЦПК України, суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів в їх сукупності.

Вище приведені обставини та факти у їх
сукупності дають суду можливість
зробити висновок про те, що в ході
судового розгляду справи обставини, на
які позивач посилався у позові, як на
підстави своїх вимог, - обґрунтовані.

З зазначених підстав суд дійшов до
висновку про доцільність, на підставі
п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України,
в інтересах неповнолітньої дитини,
позбавити відповідача, який ухиляється
від виконання обов'язків по вихованню,
навчанню та утриманню свого
неповнолітнього сина, і таким чином
порушує вимоги ст.12 Закону України «Про
охорону дитинства», батьківських прав
щодо його неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 60 ЦПК України, ст. ст. 150, 155, 157, 164
Сімейного кодексу України, п.16
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 3 від 30 березня 2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав», ст.12
Закону України «Про охорону
дитинства», суд, -

В И
Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа: Управління служб у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради про
позбавлення батьківських прав -
задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
батьківських прав стосовно
неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Чугуївський міський суд Харківської
області шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення апеляційної
скарги, якщо рішення було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя:

С.Б. Бондар