КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа
№552/6465/14-ц
Провадження № 2/552/2334/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.11.2014 року Київський районний суд м.
Полтави в складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.

при секретарі Орламенко А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтава
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до Комунального підприємства
«ЖЕО№2» Полтавської міської ради,
Територіальної громади в особі
Полтавської міської ради про
визначення розміру часток у праві
власності на квартиру,-

В
С Т А Н О В И В:

18.10.2014 року позивач звернулась до
суду із позовом про визначення розміру
часток у праві власності на квартиру
АДРЕСА_1. Посилалась на те, що їй на
праві приватної власності належить
квартира АДРЕСА_1 на підставі договору
дарування від 10.11.1994 року та договору
купівлі-продажу від 26.05.1994 року. Вона
вирішила розпорядитись своєю
квартирою, провести її відчуження, та
для реалізації свого права на
відчуження належної їй квартири
звернулась до реєстраційної служби
Полтавського МУЮ з метою реєстрації за
нею права власності на квартиру, але їй
у цьому було відмовлено, оскільки
квартира належить їй на підставі двох
правовстановлювальних документів, які
не містять розміру часток у праві
власності на квартиру по кожному
окремо правовстановлювальному
документу. Вона звернулась до ПП
Полтавське БТІ « Інвентаризатор» де їй
розрахували розмір часток у праві
власності на квартиру по кожному
правовстановлювальному документу, а
тому просила визначити, що розмір
частки у спірній квартирі по договору
купівлі-продажу від 26.05.1994 року
становить 7/10 частини, по договору
дарування від 10.11.1994 року - 3/10 частини.

У судовому засіданні представники
позивача підтримали позовні вимоги,
просили їх задовольнити з підстав, що
викладені у позовній заяві.
Представник позивача ОСОБА_2 пояснила,
що позивач має намір провести
відчуження квартири, але втратила
договір купівлі-продажу, отримала
дублікат цього договору, але нотаріус
по дублікату договору купівлі-продажу
не посвідчує правочин на відчуження
квартири, а коли позивач звернулась до
реєстраційної служби з метою
реєстрації на її ім»я права власності
на всю квартиру їй було відмовлено.

Представник відповідача.
територіальної громадив особі
Полтавської міської ради, позовні
вимоги не визнала, просила відмовити у
їх задоволенні. пояснила, що позивач не
надала суду жодного доказу про те, що
територіальна громада в особі
Полтавської міської ради порушила її
права. Полтавська міська рада не
наділена повноваженнями щодо
визначення розміру часток у праві
власності на квартиру, вважають що
вони є неналежним відповідачем і
пред»явлені до них позовні вимоги не
можуть бути задоволені.

Відповідач, КП « ЖЕО№2» Полтавської
міської ради, свого представника у
судове засідання не направив, надав
заяву про розгляд справи у відсутність
їхнього представника.

Третя особа, Полтавське міське
управління юстиції, надала заяву про
розгляд справи у відсутність їхнього
представника.

Заслухавши сторони , дослідивши
матеріали справи суд приходить до
наступних висновків.

Встановлено, що позивачці
належить на праві приватної власності
квартира АДРЕСА_1 на підставі двох
правовстановлюючих документів, а саме
на підставі договору купівлі-продажу
від 26.06.1994 року ( а.с. 4), договору
дарування від 10.11.1994 року ( а.с. 5-6)

Право власності на квартиру на
підставі вказаних
правовстановлювальних документів
зареєстроване за позивачем у ПП
Полтавське БТІ «Інвентаризатор» у
відповідності до діючого на той час
законодавства, що підтверджується
довідкою ПП Полтавське БТІ
«Інвентаризатор» від 25.04.2014 року ( а.с. 9)

Квартира трикімнатна , з усіма
комунальними зручностями, загальною
площею 62.1 кв.м., жилою площею 40.1 кв.м.

Пунктом 1.2.глави 2 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України затвердженої
Наказ Міністерства юстиції України
22.02.2012 № 296/5 зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 22 лютого
2012 р. передбачено, що право власності
на житловий будинок, квартиру, дачу,
садовий будинок, гараж, інші будівлі і
споруди, що відчужуються, може бути
підтверджено, зокрема, одним з таких
документів або їх дублікатів:
нотаріально посвідченим договором
купівлі-продажу, пожертви, довічного
утримання (догляду), ренти, дарування,
міни, спадковим договором; свідоцтвом
про придбання арештованого нерухомого
майна з публічних торгів (аукціонів);
свідоцтвом про придбання заставленого
майна на аукціоні (публічних торгах);
свідоцтвом про право власності на
об'єкти нерухомого майна; свідоцтвом
про право на спадщину; свідоцтвом про
право власності на частку в спільному
майні подружжя; договором про поділ
спадкового майна; договором про
припинення права на утримання за умови
набуття права на нерухоме майно;
договором про припинення права на
аліменти для дитини у зв'язку з
передачею права власності на нерухоме
майно; договором про виділення частки в
натурі (поділ); іпотечним договором,
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя, якщо умовами таких
договорів передбачено передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки; рішенням суду;
договором купівлі-продажу,
зареєстрованим на біржі, укладеним
відповідно до вимог законодавства, за
наявності відмітки на ньому про
реєстрацію відповідних прав тощо.

Позивач втратила договір
купівлі-продажу частини квартири від
26.05.1994 року, отримала його дублікат,
який має силу оригіналу, але їй
відмовили у проведенні державної
реєстрації права власності на спірну
квартиру , у зв»язку з тим, що у наданих
правовстановлювальних документах на
квартиру не зазначений конкретний
розмір часток ( а.с. 11).

Інструкцією щодо проведення поділу,
виділу та розрахунку часток об'єктів
нерухомого майна , яка затверджена
Наказом Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України 18.06.2007 N 55 зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 6 липня
2007 р. за N 774/14041 розділом 3 передбачено:
3.1. Розрахунок часток у спільній
власності на об'єкти

нерухомого майна виконується за
заявами всіх співвласників об'єктів
нерухомого майна. У разі
невідповідності розмірів часток,
указаних у правовстановлювальних
документах, реальним часткам за згодою
всіх співвласників здійснюється
розрахунок відповідних часток

нерухомого майна з метою
отримання відповідних
правовстановлювальних документів. 3.2.
Право кожного співвласника в
спільній частковій власності
визначається часткою, яка
виражається в простих правильних
дробах (1/2; 1/3; 3/5 тощо). При цьому
вказані в правовстановлювальних
документах розміри часток
співвласників на об'єкт нерухомого
майна в сумі повинні становити одиницю.
3.3. За відсутності згоди всіх
співвласників щодо зміни часток
питання вирішується в судовому
порядку.

Як вбачається із матеріалів
справи спору щодо розміру часток у
праві власності на спірну квартиру між
позивачем та відповідачами не існує,
оскільки відповідачі не наділені
повноваженнями у визначенні розміру
часток у праві власності на нерухоме
майно та не є співвласниками квратири.

Пунктом 57 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та
їх обтяжень Що затверджений
постановою КМУ від 17.10.2013 року № 868
передбачено, що державна реєстрація
права власності на об'єкт нерухомого
майна, що утворився у результаті
поділу, виділу частки з об'єкта
нерухомого майна або об'єднання
об'єктів нерухомого майна, проводиться
державним реєстратором органу
державної реєстрації прав з видачею
свідоцтва на кожний новостворений
об'єкт нерухомого майна.

Із правовстановлювальних
документів на квартиру вбачається, що у
власності позивачки знаходиться вся
квартира .

Так договір купівлі-продажу
квартири передбачає, що позивач купила
в квартирі кімнату №3 площею 16.2 кв.м.,
кімнату 4 площею 10.7 кв.м., лоджію площею
2.8 кв.м та приміщень спільному
користуванні : коридор 1 площею 8.8 кв.м,
кухню площею 6.6 кв.м, ванну 7 площею 2.4
кв.м, туалет 8 площею 1.4 кв.м.

Із договору дарування вбачається,
що позивачеві подарували та вона стала
власницею у спірній квартирі кімнату №
2 площею 13.2 кв.м. та приміщення в
спільному користуванні: коридор 1
площею 8.8 кв.м, кухню площею 6.6 кв.м,
ванну 7 площею 2.4 кв.м, туалет 8 площею 1.4
кв.м.

Згідно із даними технічного
паспорту на квартиру зазначені в
правовстановлювальних документах
приміщення у квартирі , які перейшли у
власність позивачеві, становлять одну
цілу, квартиру жилою площею 40.1 кв.м.
загальною площею 62.1 кв.м.

ч. 2 статті 30 ЗУ «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» передбачено, що
дії або бездіяльність державного
реєстратора можуть бути оскаржені до
суду.

Позивач дії державного
реєстратора не оскаржила , а
звернувшись до суду із позовом про
визначення розміру часток у праві
власності на квартиру, вибрала спосіб
захисту порушених прав, що не
відповідає вимогам діючого
законодавства , а також пред»явила
позовні вимоги до відповідачів, які не
наділені повноваженнями щодо
реєстрації прав власності на нерухоме
майно та визначення розміру часток у
праві власності на нерухоме майно та не
є співвласниками квартири.

За таких обставин позовні вимоги
ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 209, 213-215 ЦПК
України,-

В
И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене
протягом 10 днів з дня його проголошення
до апеляційного суду Полтавської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через Київський районний суд м.
Полтави.

Суддя
Л.М. Васильєва