Справа № 459/1447/14
Головуючий у 1 інстанції: Кріль М.Д.
Провадження № 22-ц/783/6565/14
Доповідач в 2-й інстанції: Береза В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі: Головуючого судді -
Берези В.І., суддів - Бойко С.М.,
Штефаніци Ю.Г., за участю секретаря
судового засідання - Брикайло М.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою ДП
«Львіввугілля» на рішення
Червоноградського міського суду
Львівської області від 20 серпня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до ДП
«Львіввугілля» про відшкодування
моральної шкоди,-

в
с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням позов
задоволено частково. Стягнуто з
Державного підприємства
«Львіввугілля» на користь ОСОБА_2 - 20 000
(двадцять тисяч) грн. на відшкодування
моральної шкоди. В решті позовних
вимог відмовлено. Стягнуто з
Державного підприємства
«Львіввугілля» на користь держави
судовий збір в сумі - 243 грн. 60 коп.

Рішення суду за дорученням
відповідача ДП «Львіввугілля»
оскаржив директор ВП «Шахта
Червоноградська» Смеречанський С.С.,
просить рішення скасувати, у позові
відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає про те,
що рішення є незаконним, відшкодування
шкоди потерпілим на виробництві
проводиться тільки працівникам, які
отримали ушкодження здоров`я на
виробництві. Позивачка не працювала на
ВП шахта «Червоноградська». На час
смерті сина позивач не була на його
утриманні, тому не має права на
відшкодування в тому числі і
моральної шкоди. Позивач пропустила
тримісячний строк звернення з позовом
до суду. Відповідач має значний борг за
зобов`язаннями, знаходиться в стані
банкрутства, сума відшкодування вплине
на дійсний фінансовий стан
підприємства.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника відповідача
Слєсаренка В.М., який скаргу підтримав,
у відсутності сторони позивача, яка
належним чином повідомлена про розгляд
справи, однак до суду не з`явилась,
перевіривши матеріали справи, межі і
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла такого висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до копії свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1 від 05.12.1997 року,
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, причина
смерті - політравма: множинні переломи
ребер, хребта, кісток миски, верхніх та
нижніх кінцівок. Копією свідоцтва
про народження серії НОМЕР_2 від 03.04.1974
року стверджується, що батьками ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_6 та ОСОБА_2.

З копії акта про нещасний випадок на
виробництві від 19.12.1997 року вбачається,
що ОСОБА_5, який працював на ДВАТ «Шахта
№ 2 «Червоноградська», під час
виконання трудових обов`язків отримав
тілесні ушкодження, від яких помер.
Наявність вини потерпілого, як вказано
у акті, не виявлено. Разом з тим,
виявлено порушення безпеки у вугільних
шахтах п.11,68 /а..с.8/.

Задовольняючи частково вимоги про
відшкодування моральної шкоди,
завданої смертю сина, суд першої
інстанції зазначив про те, що позивачка
втратила єдиного сина, який загинув на
виробництві в молодому віці, в даний
час вона проживає одна в похилому віці
і у такої до сьогодні душевний біль
через втрату сина не минув, тому,
оцінивши доводи щодо глибини фізичних
та душевних страждань, враховуючи
принцип розумності та справедливості
при вирішенні розміру відшкодування,
прийшов до висновку про відшкодування
моральної шкоди в розмірі 20 000 грн.

З висновком суду погоджується і
колегія суддів.

Як видно з позовної заяви позивача,
така посилалась на норми Цивільного
Кодексу України ст.ст. 1167, 1168, якими
врегульовано питання відшкодування
моральної шкоди неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її
завдала, за наявності її вини, крім
випадків, встановлених частиною другою
цієї статті. Моральна шкода
відшкодовується незалежно від вини
органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим, органу
місцевого самоврядування, фізичної
або юридичної особи, яка її завдала: 1)
якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди
завдано фізичній особі внаслідок її
незаконного засудження, незаконного
притягнення до кримінальної
відповідальності, незаконного
застосування як запобіжного заходу
тримання під вартою або підписки
про невиїзд, незаконного затримання,
незаконного накладення
адміністративного стягнення у вигляді
арешту або виправних робіт; 3) в інших
випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 1168 ЦК України,
моральна шкода, завдана каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, може бути
відшкодована одноразово або шляхом
здійснення щомісячних платежів.
Моральна шкода, завдана смертю
фізичної особи, відшкодовується її
чоловікові (дружині), батькам
(усиновлювачам), дітям (усиновленим), а
також особам, які проживали з нею
однією сім'єю.

Враховуючи те, що моральна шкода матері
загиблого заподіяна за тієї умови, що у
трудових відносинах з відповідачем
перебував її син, такий загинув
внаслідок нещасного випадку на
виробництві та по вині підприємства,
оскільки виявлено порушення правил
безпеки, для позивача таке заподіяння
шкоди є позадоговірним
правовідношенням, тому зазначені
відносини регулюються статтею 1167, ч.2
ст.1168 ЦК України, а відтак, доводи
апелянта про те, що позивач у трудових
відносинах з відповідачем не
перебувала, на утриманні у сина не була,
правового значення для вирішення спору
не мають.

Так як суд вірно прийшов до висновку
про відшкодування моральної шкоди
внаслідок смерті сина роботодавцем
останнього, визначив розмір такого
відшкодування, враховуючи доводи щодо
глибини фізичних та душевних
страждань, принципу розумності та
справедливості, до зазначених
правовідносин строк позовної давності
не застосовується, колегія суддів не
вбачає підстав для скасування
оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Рішення суду відповідає вимогам
закону і зібраним по справі доказам,
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, тому підстав для
її задоволення немає.

Керуючись ч.1 п.1 ст.307, ч.1ст.308, ст.313,319
ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

апеляційну скаргу представника ДП
«Львіввугілля» відхилити.

Рішення Червоноградського міського
суду Львівської області від 20 серпня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскарженою
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвалою апеляційного суду.

Головуючий:
Береза В.І.

Судді:
Бойко С.М.

Штефаніца Ю.Г.