Справа № 581/711/14-ц
Провадження № 2/581/234/14
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 жовтня 2014 року
Липоводолинський районний суд
Сумської області у складі:

головуючого судді - Сізова Д.В.,

з участю секретаря - Самілик Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Липоводолинської селищної
ради Липоводолинського району
Сумської області,

про визнання права власності на
квартиру в порядку спадкування,

в с т а
н о в и в :

16 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом.

Вимоги мотивував тим, що він є єдиним
спадкоємцем першої черги за законом
після своєї матері, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 у АДРЕСА_1, спадщину після
якої він вчасно прийняв шляхом
звернення з заявою до нотаріальної
контори.

За відсутності державної реєстрації за
матір'ю права власності на належну їй
за свідоцтвом про право власності на
квартиру АДРЕСА_1, позивач позбавлений
можливості отримати свідоцтво про
право на спадщину на це нерухоме майно,
тому просив визнати за ним в порядку
спадкування право власності на
квартиру за вказаною адресою.

Сторони у судове засідання не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином, від
них також маються заяви про розгляд
справи за їх відсутності.

За таких обставин, суд вважає можливим
розглянути справу за відсутності
сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Як встановлено судом, ОСОБА_2, є матір'ю
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

На підставі розпорядження органу
приватизації від 24 грудня 1993 року №43
ОСОБА_2 27 грудня 1993 року отримала
свідоцтво про право власності на
квартиру у АДРЕСА_1, загальною площею 70
кв.м (а.с.7).

Відповідно до технічного паспорту та
довідки-характеристики від 30 вересня
2014 року, вказане житло АДРЕСА_1
знаходиться в одноповерховому
двоквартирному будинку, має три
кімнати, та 39,1 кв.м житлової і 70 кв.м
загальної площі. Реєстрацію поточних
змін проведено БТІ 30 вересня 2014 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача
ОСОБА_2 (а.с.12).

22 травня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
державного нотаріуса з заявою про
прийняття спадщини за законом після
смерті матері, заведена спадкова
справа за №111/2014 (а.с.20, 21).

За наданою Липоводолинською
райдержнотконторою 20 жовтня 2014 року
відповіддю, відомості про прийняття
спадщини спадкоємцями, які відповідно
до п.п.3, 4 ч.1 ст.1268 ЦК України вважаються
такими, що прийняли спадщину, відсутні.
Заповіт від імені ОСОБА_2 нотконторою
не посвідчувався (а.с.20).

Із довідки Липоводолинської селищної
ради Липоводолинського району від 24
вересня 2014 року №2240 вбачається, що
згідно із записами погосподарської
книги та у зв'язку із змінами в
архітектурному плані селища Липова
Долина, квартира АДРЕСА_1 значиться за
померлою ОСОБА_2, яка проживала та була
зареєстрована за зазначеною адресою
(а.с.15, 22).

Відповідно до інформаційної довідки з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого
майна за вказаною адресою, відомості
про власника відсутні (а.с.24).

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Статтями 1217, 1218 ЦК України визначено, що
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом; до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від 01
липня 2004 року №1952-IV, право власності та
інші речові права на нерухоме майно, що
набуті до набрання чинності цим
Законом згідно з чинними у той час
нормативно-правовими актами,
визнаються державою.

Отже, право власності на отримане в
порядку приватизації до набрання
чинності цим Законом нерухоме майно
набувається в порядку, який існував на
час відчуження квартири, а не виникає у
зв'язку із здійсненням державної
реєстрації права власності на нього в
порядку, передбаченому цим Законом, яка
є лише офіційним визнанням державою
такого права.

Оскільки ЦК УРСР, у редакції на час
отримання матір'ю позивача квартири у
приватну власність, та Закон України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» (у редакції від 19
червня 1992 року) прямо не визначають
моменту виникнення права власності у
разі приватизації житла, таким є момент
видачі свідоцтва про право власності, а
його реєстрація є лише
адміністративним актом.

За таких обставин, оцінюючи свідоцтво
про право власності на житло у
сукупності з іншими письмовими
доказами, суд приходить до висновку, що
наявних у справі доказів достатньо для
встановлення належності померлій
ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1.

Таким чином, суд вважає вимоги позивача
обґрунтованими, а тому враховуючи, що
ОСОБА_1 є єдиним у розумінні цивільного
законодавства спадкоємцем за законом
після смерті своєї матері, який вчасно
прийняв спадщину, та за відсутності
державної реєстрації спадкового житла
позбавлений можливості отримати
свідоцтво про право на спадщину і
зареєструвати право власності на
нього, суд вважає, що його спадкові
права підлягають захисту шляхом
визнання за ним права власності на
квартиру.

Керуючись ст.ст.10, 212-215, 223 ЦПК України,
суд,

в и
р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 70,0
кв.м, житловою - 39,1 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Сумської області
через Липоводолинський районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особи, які брали участь
у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, мають
право подати апеляційну скаргу
протягом 10 десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Д. В. Сізов