25.11.2014 м.
Московський районний суд м.
в складі: головуючого судді
судового засідання - Тугайбей В.В.,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Харкові
цивільну справу за позовною заявою
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,
Позивач, Публічне акціонерне
товариство «ПриватБанк» звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 283732,25 доларів США, що за
курсом 13.43 відповідно до службового
розпорядження НБУ від 28.08.2014 року
складає 3810524,12 грн. за кредитним
договором №22/А-08 від 28.02.2008 року.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що відповідно до укладеного
договору №22/А-08 від 28.02.2008 року ОСОБА_1
отримав кредит у розмірі 108000 доларів
США на термін до 17.02.2023 року. Відповідно
до договору, погашення заборгованості
здійснюється в наступному порядку:
щомісяця в період сплати, відповідач
повинен надавати банку грошові кошти
(щомісячний платіж) для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається із заборгованості за
кредитом, за відсотками, комісією, а
також інші витрати згідно кредитного
договору. Позивач зобов'язання за даним
договором виконав у повному обсязі, а
саме: надав відповідачу кредит у
розмірі, передбаченому умовами
Кредитного договору. У порушення
чинного законодавства та умов договору
відповідач зобов'язаний за вказаним
договором належним чином не виконав, у
зв'язку з чим за відповідачем наявна
заборгованість, яка станом на 28.08.2014
року становить 283732,25 доларів США, яка
складається з наступного:
заборгованості по процентам за
користування кредитом - 128433,23 доларів
США; пені за несвоєчасне виконання
Представник позивача Вовк В.П., який діє
на підставі довіреності №1967-К-О від
25.06.2014 року, в судове засідання не
з'явився, надав заяву, в якій вказав, що
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі, просив їх задовольнити та
розглядати справу за його відсутності,
проти ухвалення заочного рішення не
Належним чином повідомлений
відповідач ОСОБА_1 повторно в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки не повідомив, заяв про
відкладення розгляду справи,
заперечень проти позову не подавав.
Відповідно до ст. 6 Європейської
конвенції з прав людини та
основоположних свобод кожен має право
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
Згідно зі статтею 157 ЦПК України, суд
розглядає справи протягом розумного
У відповідністю з ч. 4 ст. 169 ЦПК України
у разі повторної неявки в судове
засідання відповідача, повідомленого
належним чином, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.
Суд не має відомостей про причину
повторної неявки відповідача ОСОБА_1
повідомленого належним чином, що дало
підстави вирішити справу на підставі
наявних у ній даних (постановити заочне
рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1
ст. 224 ЦПК України.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть
участь у справі, в судове засідання не
з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК
України фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд дійшов наступного:

Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

28.02.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір №22/А-08 у розмірі 108000
доларів США з кінцевим терміном
повернення 17.02.2023 року.

Згідно розрахунків, наданих позивачем,
станом на 28.08.2014 року становить 283732,25
доларів США, яка складається з
наступного: заборгованості за кредитом
- 98411,51 грн.; заборгованості по процентам
за користування кредитом - 128433,23
доларів США; пені за несвоєчасне
виконання зобов'язань за договором
56887,51 доларів США.

Будь-яких доказів, які б спростовували
надані позивачем розрахунки, або
зобов'язання по сплаті нарахованої
суми, відповідачем не надані.

Стаття 509 ЦК України передбачає, що
зобов'язанням є правовідносини, в якому
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію, у т.ч. сплатити
гроші, а кредитор має право вимагати
від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Таким чином, суд дійшов висновку про те,
що відповідачем не виконувалися
належним чином, відповідно до умов
укладеного кредитного договору,
зобов'язання щодо сплати суми кредиту
та відсотків за користування ним,
внаслідок чого ПАТ КБ «Приват Банк»
значною мірою позбавлено того, на що
воно розраховувало при укладенні
договору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про те, що позов є
обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача
на користь позивача належить стягнути
понесені ним судові витрати по справі.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 509, 526, 530, 610, 611, 612,
625, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 169,
ч. 2 ст. 197, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України,
суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приватбанк» 283732
(двісті вісімдесят три сімсот тридцять
два) долара 25 центів США, що за курсом
13.43 відповідно до службового
розпорядження НБУ від 28.08.2014 року
складає 3810524 (три мільйони вісімсот
десять тисяч п'ятсот двадцять чотири)
грн. 12 коп. заборгованості станом на
28.08.2014 року за кредитним договором
№22/А-08 від 28.12.2007 року, які перерахувати
на рахунок №3111, МФО 305299.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приватбанк» 3654
(три тисячі шістсот п'ятдесят чотири)
грн. 00 коп. витрат по сплаті судового
збору, які перерахувати на
розрахунковий рахунок №0001, МФО
305299.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Московський районний суд м. Харкова
шляхом подання апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня його
проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Головуючий
А.М. Задорожна