печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

13 листопада 2014 року Печерський
районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді -
Фаркош Ю.А.,

при секретарі - Дружук Д. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Приватного акціонерного товариства
«Український страховий дім» про
стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2014 позивач звернулась до суду
із зазначеними вимогами, мотивуючи їх
тим, що вона є власником автомобіля
«Хюндай», держаний реєстраційний номер
НОМЕР_1. 23.06.2013 по пр-ту Голосіївському в
м. Києві сталося зіткнення належного їй
автомобіля з автомобілем марки
«Шевролет», держаний реєстраційний
номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, в
результаті чого автомобілі отримали
механічні пошкодження. Постановою
судді Голосіївського районного суду м.
Києва від 16.07.2013 встановлено, що дана
дорожньо - транспортна пригода сталась
в результаті порушення ОСОБА_2 Правил
дорожнього руху, останнього визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП. Цивільно-правову
відповідальність ОСОБА_2 на момент
скоєння ДТП було застраховано в ПрАТ
«Український страховий дім» згідно
лімітів відповідальності, однак
сплаченою позивачу сумою страхового
відшкодування не було покрито збитків
завданих вищевказаною ДТП. За
наведених обставин позивач просить
задовольнити позов та стягнути з
відповідача в примусовому порядку
різницю між сумою здійсненого
страхового відшкодування та суми
завданої матеріальної шкоди в
заявлений ним спосіб.

Представник позивача в судове
засідання не з»явився, подав заяву про
розгляд справи у його відсутність,
проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не
з»явився повторно, про час та місце
судового засідання повідомлений
належним чином.

За викладених обставин, враховуючи
згоду позивача на заочний розгляд
справи, суд визнав можливим провести
заочний розгляд справи у відсутності
сторін на підставі наявних в справі
доказів.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши та оцінивши письмові докази
по справі у їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 23.06.2013 ОСОБА_2
керуючи автомобілем «Шевролет»,
держаний реєстраційний номер НОМЕР_2 по
пр-ту Голосіївському в м. Києві порушив
Правила дорожнього руху України,
внаслідок чого відбулося зіткнення з
автомобілем «Хюндай», держаний
реєстраційний номер НОМЕР_1 під
керуванням позивача ОСОБА_1, що
спричинило пошкодження транспортних
засобів.

Постановою Голосіївського районного
суду м. Києва від 23.06.2013 року у справі
№752/11556/13-п винним у вчиненні вказаної
ДТП визнано ОСОБА_2

Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчинені
вищевказаної ДТП є встановленою та не
підлягає доведенню.

Як встановлено в судовому засіданні, на
момент скоєння ДТП цивільно-правову
відповідальність ОСОБА_2 було
застраховано в ПАТ «Український
страховий дім».

Згідно акту виконаних робіт № ВН3В004882
від 17.07.2013 вартість ремонту автомобіля
«Хюндай», держаний реєстраційний номер
НОМЕР_1 проведеного ТОВ «Едем-Авто», яка
є сервісним центром «Хюндай» становить
25 766 грн. 96 коп.

ПАТ «Український страховий дім»
здійснило ОСОБА_1 страхове
відшкодування в розмірі 13 592 грн. 06 коп.

Згідно квитанції від 17.07.2013 ОСОБА_1 було
сплачено ТОВ «Едем-Авто» 25 766 грн. 96 коп.

Таким чином, розмір невиплаченого
страхового відшкодування срановить 11
174 грн. 90 коп.

Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України,
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 979 ЦК України визначено, що за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", вбачається, що при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Належних та допустимих доказів, в
розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на
підтвердження виплати позивачу
різниці між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою, відповідачем не
надано.

Оскільки позовні вимоги підлягають
задоволенню, то відповідно до ст. 88 ЦПК
України, з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню витрати
понесені позивачем з оплати судового
збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 979, 1194, 1166, 1187 ЦК України,
ст. ст. 10, 11, 60‚ 88, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Український
страховий дім» про стягнення
страхового відшкодування -
задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Український Страховий
Дім» на користь ОСОБА_1 11 174 (одинадцять
тисяч сто сімдесят чотири) грн. 90 коп.
страхового відшкодування.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Український Страховий
Дім» на користь ОСОБА_1 243 (двісті сорок
три) грн. 60 коп. витрат з оплати судового
збору.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо воно не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду м. Києва
через Печерський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особою яка була
відсутня при проголошенні рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя
Ю.А. Фаркош