АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22ц/791/3422/13
Головуючий в суді І інстанції:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року листопада місяця 18 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ Апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого: Чиркової К.Г.

Суддів: Пузанової
Л.В.

Фурман Т.Г.

при секретарі: Бараш Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 20 жовтня
2014 року в справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, Управління пенсійного фонду
України у м. Херсоні, відділу державної
виконавчої служби Суворовського
районного управління юстиції у м.
Херсоні, про визнання права власності
на описане майно та виключення його з
опису,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_3
звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4,
Управління пенсійного фонду України у
м. Херсоні, відділу державної
виконавчої служби Суворовського
районного управління юстиції у м.
Херсоні, про визнання права власності
на описане майно та виключення його з
опису, посилаючись на те, що 15 травня 2006
року він придбав у ОСОБА_5 за 20000 грн.
автомобіль ВАЗ 21043, 2002 року випуску,
номер кузова НОМЕР_2, реєстраційний
номер НОМЕР_1, що підтверджується
нотаріально посвідченою довіреністю
від 15 травня 2006 року та письмовою
розпискою від 15.05.2006 року.

Позивач зазначав, що 15.08.2014 року
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Суворовського районного управління
юстиції у м. Херсоні на зазначений вище
транспортний засіб накладено арешт, у
зв'язку з перебуванням на примусовому
виконанні вимоги №Ф - 103 - У, виданої
09.02.2011 року Управлінням пенсійного
фонду України у м. Херсоні про
стягнення з ОСОБА_4 недоїмки зі сплати
страхового внеску у сумі 656, 34 грн.

Посилаючись на неправомірність
включення спірного автомобіля до акту
опису і арешту, позивач просив суд
визнати за ним право власності на
автомобіль ВАЗ 21043, 2002 року випуску,
номер кузова НОМЕР_2, реєстраційний
номер НОМЕР_1 та виключити його з акту
опису і арешту від 15.08.2014 року.

Рішенням Суворовського районного
суду м. Херсона від 20 жовтня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить рішення суду першої інстанції
скасувати і ухвалити нове рішення, яким
позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення норм матеріального і
процесуального права.

Зокрема, суд першої інстанції
вирішуючи спір по суті не врахував, що
ОСОБА_4 підтвердив факт отримання від
нього грошових коштів у сумі 20000 грн. за
спірний автомобіль.

Письмові заперечення на подану
апеляційну скаргу до суду апеляційної
інстанції не надходили.

Заслухавши доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України,
колегія суддів дійшла висновку, що
подана апеляційна скарга задоволенню
не підлягає з таких
підстав.

Судом установлено та
підтверджується матеріалами справи, що
15 травня 2006 року ОСОБА_4 на підставі
нотаріально посвідченої довіреності
уповноважив ОСОБА_3 керувати та
розпоряджатися у його інтересах
належним йому на підставі свідоцтва
про реєстрацію ТЗ ХОС №283918, виданого
МРЕВ ДАІ м. Херсона 28.11.2002 року,
автомобілем марки ВАЗ 21043, 2002 року
випуску, номер кузова НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 7).

15 травня 2006 року ОСОБА_4 надав
розписку про те, що отримав від ОСОБА_3
грошові кошти у сумі 20000 грн. за
автомобіль марки ВАЗ 21043, 2002 року
випуску, номер кузова НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 9).

08 січня 2014 року державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Суворовського
районного управління юстиції у м.
Херсоні винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання вимоги №Ф - 103 - У,
виданої 09.02.2011 року Управлінням
пенсійного фонду України у м. Херсоні
про стягнення з ОСОБА_4 недоїмки зі
сплати страхового внеску у сумі 656, 34
грн., а 28.05.2014 року винесено постанову
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, у зв'язку з
чим накладено арешт на автомобіль
марки ВАЗ 21043, 2002 року випуску, номер
кузова НОМЕР_2, реєстраційний номер
НОМЕР_1, що належить боржнику (а.с. 23, 25).

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК
України, право власності набувається
на підставах, що не заборонені законом,
зокрема, із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена.

Статтею 334 ЦК України, право
власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом. Якщо договір про
відчуження майна підлягає державній
реєстрації, право власності у набувача
виникає з моменту такої реєстрації.

Згідно зі ст. 19 Закону
України «Про автомобільний транспорт»
транспортні засоби, в тому числі
легкові автомобілі підлягають
державній реєстрації. Державна
реєстрація здійснюється в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Пунктами 7, 8 Порядку державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 07 вересня 1998 року № 1388 передбачено,
що власники транспортних засобів та
особи, що експлуатують такі засоби на
законних підставах, або їх
представники (далі - власники)
зобов'язані зареєструвати
(перереєструвати) транспортні засоби
протягом десяти діб після придбання
(одержання) або митного оформлення, або
тимчасового ввезення на територію
України, або виникнення обставин, що є
підставою для внесення змін до
реєстраційних документів. Документами,
що підтверджують правомірність
придбання транспортних засобів, їх
складових частин, що мають
ідентифікаційні номери, є засвідчені
підписом відповідної посадової особи,
що скріплений печаткою:
довідка-рахунок за формою згідно з
додатком 1, видана суб'єктом
господарювання, діяльність якого
пов'язана з реалізацією транспортних
засобів та їх складових частин, що
мають ідентифікаційні номери; договори
та угоди, укладені на товарних біржах
на зареєстрованих у Департаменті
Державтоінспекції бланках, договори
купівлі-продажу транспортних засобів,
оформлені в Державтоінспекції, інші
засвідчені в установленому порядку
документи, що встановлюють право
власності на транспортні засоби.

Вирішуючи спір по суті, суд першої
інстанції правильно виходив із того, що
ОСОБА_3 не довів набуття права
власності на спірний автомобіль,
оскільки доказів, які б свідчили про
укладення позивачем договору купівлі -
продажу та проведення державної
реєстрації цього транспортного засобу
за ним матеріали справи не містять,
тому дійшов обґрунтованого висновку
про відсутність правових підстав для
задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги, як такі, що
висновків суду не спростовують, а тому
колегією суддів до уваги не
приймаються.

Посилання апелянта на те, що суд не
врахував, що ОСОБА_4 підтвердив факт
отримання від нього грошових коштів у
сумі 20000 грн. за спірний автомобіль, не
заслуговують на увагу, оскільки надана
останнім розписка підписана лише
відповідачем і не містить ознак
договору купівлі - продажу, визначеного
статтею 655 ЦК України.

Безпідставними є посилання апелянта на
те, що він володів автомобілем на
підставі довіреності, яка не скасована
і дія її не припинена, оскільки видання
генеральної довіреності чи
передоручення повноважень на
транспортний засіб, що був в
експлуатації та має особливості
цивільного обороту, без укладення
договору купівлі-продажу не можна
вважати договором, що укладений
відповідно до закону та допускає
перехід права власності до третіх осіб.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що рішення суду
ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
тому підстави для його зміни чи
скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія
суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Суворовського районного
суду м. Херсона від 20 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили негайно з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів, шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: