АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/9896/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Маймур Ф. Ф. Доповідач - Рудь В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року
м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко І.Ю.,
Повєткіна В.В.

при секретарі: Кравець
Є.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Кіровського
районного суду м.Дніпропетровська від
08 жовтня 2014 року за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості(а.с.3-5).

Позивач зазначав, що 12.11.2013 року між
ним, ОСОБА_3, та ОСОБА_2 укладено договір
оренди квартири, за яким він передав
ОСОБА_2 в оренду квартиру №2005 за
адресою: АДРЕСА_1 на строк один рік з
01.11.2013 року по 01.11.2014 року. Разом з
квартирою передав в оренду меблі та
побутову електротехніку(холодильник,
електропіч, СВЧ піч, пральну машину, ТВ,
фен праску, електричний чайник).

12.11.2013 року відповідач прийняв
квартиру з санітарно-технічним
обладнанням, електроплитою, меблями та
технікою, про що зазначено у п.5
договору.

Відповідно до умов договору квартира
повинна використовуватись під житло,
надання квартири у суборенду не
допускається.

Орендна плата згідно п.13 договору
встановлена у розмірі 500 доларів США за
місяць, що згідно обмінного курсу НБУ
становить 4050,00 грн.

Відповідно до п.п.15, 16 договору
відповідач, крім орендної плати,
зобов'язався сплачувати витрати за
телефон та міжнародний зв'язок, плату
за користування електричною енергією,
орендну плату зобов'язався вносити до 01
числа кожного поточного місяця,
починаючи з 01 грудня 2013 року.

Посилаючись на те, що відповідач
використовував квартиру з порушенням
умов договору, а саме ухилявся від
сплати витрат за телефон та
міжнародний зв'язок, не вносив плату за
користування електричною енергією, що
призвело до відключення квартири від
системи постачання електричною
енергією, здавав квартиру у судоренду
іншим особам за плату, звільнив
квартиру без попередження та передачі
квартири, меблів, побутової техніки,
ключів, ОСОБА_3 просив стягнути з ОСОБА_2
орендну плату за період з 01 грудня 2013
року по квітень 2014 року у сумі 20 250,00
грн., додатково стягнути 4050,00 грн. за
порушення п.12 догору, всього стягнути 24
300,00 грн., та стягнути 10 252,00 грн. витрат,
пов'язаних з явкою до суду.

Рішенням Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська від 08 жовтня 2014 року
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у
рахунок повернення заборгованості за
договором оренди житлового приміщення
від 12 листопада 2013 року - 24 300 грн. та у
рахунок повернення судових витрат - 243,60
грн., а всього 24 534,60 грн.(а.с.46-47).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення про відмову ОСОБА_3 в
задоволенні позову у повному обсязі,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин щодо існування
заборгованості з оплати оренди житла,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права(а.с.49-51).

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Згідно ст.ст.3, 4, 11 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України. Суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено
обов'язок кожної сторони довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

За змістом ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона(боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої
сторони(кредитора) певну дію(передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу, за змістом якої підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори.

Згідно ч.1 ст.626, ст.627 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Сторони
відповідно до ст.6 цього Кодексу є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору.

Відповідно до ст.810 ЦК України за
договором найму(оренди) житла одна
сторона - власник житла(наймодавець)
передає або зобов'язується передати
другій стороні(наймачеві) житло для
проживання у ньому на певний строк за
плату. До договору найму житла, крім
найму житла, що є об'єктом права
державної або комунальної власності,
застосовуються положення цього
Кодексу, якщо інше не встановлено
законом.

Статтею 815 ЦК України визначено
обов'язок наймача своєчасно вносити
плату за житло, самостійно вносити
плату за комунальні послуги, якщо інше
не встановлено договором найму.

За правилами ч.1 ст.825 ЦК України якщо
наймач звільнив помешкання без
попередження, наймодавець має право
вимагати від нього плату за
користування житлом за три місяці, якщо
наймодавець доведе, що він не міг
укласти договір найму житла на таких
самих умовах з іншою особою.

Із справи вбачається, що на підставі
договору купівлі-продажу ВРМ №223674, ВРМ
№223675, реєстр №1339 від 05.09.2011,
посвідченого приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, позивач
ОСОБА_3 є власником квартири 2005 у
будинку АДРЕСА_1(а.с.14).

12 листопада 2013 року між ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 укладено договір оренди
квартири, за умовами п.8 якого ОСОБА_3
передав ОСОБА_2 в оренду квартиру №2005
за адресою: АДРЕСА_1 на строк один рік з
01.11.2013 року по 01.11.2014 року, яку останній
прийняв 12.11.2013 року з
санітарно-технічним обладнанням,
електроплитою, меблями та технікою, про
що зазначено у п.5 договору(а.с.6-7).

Згідно п.12 договору про намір
звільнити квартиру та зупинити дію
договору сторони повідомляють один
одного не пізніше чим за чотири тижні(1
місяць) до моменту розірвання
договору(а.с.6-7).

Пунктом 13 договору встановлена
орендна плата у розмірі 500 доларів США
за місяць, що згідно обмінного курсу
НБУ становить 4050,00 грн.(а.с.6-7).

Пунктами 15,16 договору передбачено
обов'язок орендатора сплачувати крім
орендної плати витрати за телефон та
міжнародний зв'язок, плату за
користування електричною енергією,
комунальні послуги згідно щомісячних
квитанцій, які вносити до 01 числа
кожного поточного місяця, починаючи з 01
грудня 2013 року(а.с.6-7).

Як видно із справи, обгрунтовуючи
заявлені вимоги з посиланням на
порушення орендатором умов договору
оренди квартири від 12 листопада 2013
року, ОСОБА_3 в числі іншого зазначав, що
за період з 01 грудня 2013 року по квітень
2014 року орендну плату ОСОБА_2 не сплатив
та порушив п.12 договору щодо
повідомлення за чотири тижні(1 місяць)
про намір звільнити квартиру.

Перевіривши доводи та заперечення
сторін щодо обставин, наведених в
позовній заяві, та встановивши факт
порушення відповідачем умов договору
оренди квартири від 12 листопада 2013 року
та відсутність доказів, які б свідчили
про виконання останнім умов договору
про оплату орендної плати за період з 01
грудня 2013 року по квітень 2014 року та про
повідомлення в порядку, передбаченому
п.12 договору, про намір звільнити
квартиру, суд прийшов до правильного
висновку про задоволення позову ОСОБА_3
про стягнення з ОСОБА_2 зазначеної у
судовому рішенні суми заборгованості
за договором оренди житлового
приміщення від 12 листопада 2013 року.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній
скарзі на неповне з'ясування обставин
щодо існування заборгованості з оплати
оренди житла, відсутність доказів
наявності заборгованості, не можуть
бути взяті до уваги, оскільки належних
доказів, передбачених ст.ст.57, 58 ЦПК
України, які б свідчили про оплату
орендної плати за вказаний період
останній не надав, в той час як
відповідно до положень ст.60 ЦПК України
саме сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Висновок суду про наявність
заборгованості відповідачем не
спростовано.

Доводи ОСОБА_2 про порушення судом
норм матеріального та процесуального
права безпідставні, оскільки висновки
суду грунтуються на встановлених
обставинах та зазначених нормах
діючого законодавства, що регулюють
встановлені правовідносини. Доказам у
справі суд дав оцінку відповідно до
положень ст.212 ЦПК України.

Таким чином, підстав для скасування
судового рішення не встановлено.

Керуючись 303,307,308,315 ЦПК України
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська від 08 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -

Судді -