Провадження № 6/161/732/14
У Х В А Л А

14 листопада 2014 року
Луцький
міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого – судді
-                    Крупінської С.С.

при секретарі -
Бакай
Г.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Луцьку
подання Другого Відділу Державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції про тимчасове
обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України,-

В С Т А Н О В И В:

10.11.2014 року державний виконавець
Другого Відділу Державної виконавчої
служби Луцького міського управління
юстиції (далі – Другий ВДВС ЛМУЮ)
ОСОБА_2 звернулася в суд з поданням про
тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на
примусовому виконанні у Другому ВДВС
ЛМУЮ перебуває виконавче провадження
№42711170 про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 аліментів на утримання
сина ОСОБА_4 та дочки ОСОБА_5 в розмірі 1/3
частини від всіх видів заробітку
(доходу), але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно, починаючи
з 05.05.2008 року і до досягнення Максимом
повноліття.

27.03.2014 року відкрито виконавче
провадження по виконанню зазначеного
виконавчого документу і постанова
направлена ОСОБА_1

Оскільки, боржник ОСОБА_1
заборгованість на користь стягувача
добровільно не сплачує, ухиляється від
покладених на нього судовим рішенням
зобов’язань, державний виконавець
вважає, що наявні підстави для
обмеження боржника ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України.

Просить суд, тимчасово обмежити
право виїзду за межі України боржника
ОСОБА_1

Держаний виконавець ОСОБА_2
в судове засідання не з’явилася, проте
подала суду заяву про слухання справи у
її відсутності, просить суд подання
задовольнити.

Суд вважає за можливе
слухати справи у відсутності
державного виконавця по наявним
матеріалам справи.

Аналізуючи матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що в задоволенні
подання слід відмовити за
безпідставністю.

Як вбачається з матеріалів справи, на
примусовому виконанні у Другого ВДВС
ЛМУЮ перебуває виконавче провадження
№42711170 про стягнення з з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 аліментів на утримання
сина ОСОБА_4 та дочки ОСОБА_5 в розмірі 1/3
частини від всіх видів заробітку
(доходу), але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно, починаючи
з 05.05.2008 року і до досягнення Максимом
повноліття.

27.03.2014 року державний виконавець
Ярошенко Д.С. винесла постанову про
відкриття виконавчого провадження,
згідно якої боржник має право на
добровільне виконання рішення суду
протягом семи днів з дня отримання
постанови.

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в’їзду в Україну громадян України»
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадку, якщо він ухиляється від
виконання зобов’язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов’язань.

Частиною 4 вказаної статті Закону
передбачено, що паспорт може бути
тимчасово затримано чи вилучено в
випадках, передбачених п.п. 1-9 ч. 1 цієї
статті. Тимчасове затримання або
вилучення паспорта в таких випадках
здійснюється судом, органами
прокуратури, внутрішніх справ, служби
безпеки, Державної прикордонної служби
України, військовими комісаріатами та
консульською службою України.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

У зв’язку із цим про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов’язків у виконавчому
провадженні може свідчити невиконання
ним своїх обов’язків, передбачених ч. 6
ст. 12 Закону України «Про виконавче
провадження», зокрема, утримання від
вчинення дій, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення; надання
у строк, встановлений державним
виконавцем, достовірних відомостей про
свої доходи та майно, у тому числі про
майно, яким він володіє спільно з
іншими особами, про рахунки у банках чи
інших фінансових установах; своєчасна
явка за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

В даному випадку, будь-які належні та
допустимі докази на підтвердження
того, що боржник умисно ухиляється від
виконання обов’язку сплатити належні
до стягнення з нього кошти в
матеріалах справи відсутні.

Наявність заборгованості по сплаті
аліментів не свідчать про умисне
ухилення боржника від виконання
покладених на нього обов’язків,
оскільки, державним виконавцем не
подано суду будь-яких доказів, що
підтверджують можливість боржника
вчасно та в повному обсязі виконувати
рішення суду.

Із змісту вимог ст. 33 Конституції
України, ст. 313 ЦК України, п.18 ч.3 ст.12
Закону України «Про виконавче
провадження», ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України, і в’їзду в
Україну громадян України», в їх
системному зв’язку, вбачається, що
право ОСОБА_1 на свободу пересування
може бути обмежено лише у виключних
випадках у зв’язку з навмисними діями
останнього, що спрямовані на ухилення
від виконання обов’язків по виконанню
рішення суду.

Отже, державним виконавцем у
відповідності до ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» не
використано надані йому права у точній
відповідності із законом та допущено
порушення прав та законних інтересів
боржника, не надано доказів на
підтвердження обставин умисного
ухилення боржника від виконання
рішення суду та його намір вибути за
межі України з метою невиконання цього
рішення, а тому суд приходить до
висновку, що зазначене подання є
передчасним і в його задоволенні слід
відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 119, 210, 377-1 ЦПК
України, ст. 33 Конституції України,
ст..313 Цивільного кодексу України, ст. 6
Закону України «Про порядок виїзду з
України, і в’їзду в Україну громадян
України», ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання Другого
Відділу Державної виконавчої служби
Луцького міського управління юстиції
про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України – в і д м о в и т
и.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п’яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п’яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Крупінська С.С.