інстанції Ковальчук Л.М.Провадження №
22-ц/780/5259/14 Доповідач у 2
інстанції КоцюрбаКатегорія 52
УХВАЛА

Іменем України

27 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Суддів - Журби С.О., Сержанюка
А.С.,

При секретарі - Химинець Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Київського
державного підприємства геодезії,
картографії, кадастрових та
геоінформаційних систем
«Київгеоінформатика» на рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 21 липня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
Київського державного підприємства
геодезії, картографії, кадастрових та
геоінформаційних систем
«Київгеоінформатика», третя особа:
Територіальна державна інспекція з
питань праці у м. Києві, про
зобов'язання провести перерахунок і
виплату заробітної плати, відшкодуваня
моральної шкоди і стягнення витрат на
надання правової допомоги,-

Заслухавши доповідь судді
Апеляційного суду, пояснення сторін,
вивчивши матеріали цивільної справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів, -

в с т а н о
в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся
до Києво-Святошинського районного суду
Київської області із позовом до
Київського державного підприємства
геодезії, картографії, кадастрових та
геоінформаційних систем
«Київгеоінформатика», третя особа:
Територіальна державна інспекція з
питань праці у м. Києві, про
зобов»язання провести перерахунок і
виплату заробітної плати, посилаючись
на те, що 01 лютого 2005 року на підставі
наказу № 11-к він був прийнятий на
постійну роботу до Київського
державного підприємства геодезії,
картографії, кадастрових та
геоінформаційних систем
«Київгеоінформатика».

08 серпня 2008 року в зв»язку із
закінченням приватного вищого
навчального закладу Інституту
землевпорядкування та інформаційних
технологій при Національному
авіаційному університеті і отриманням
кваліфікації інженера з
землевпорядкування та кадастру він був
переведений на посаду
інженера-землевпорядника згідно
наказу № 95-к.

Починаючи з жовтня 2005 року і до
даного часу він не отримував заробітну
плату у повному розмірі, що
підтверджується індивідуальними
відомостями про застраховану особу за
формою ОК-5 та довідками про нараховану
заробітну плату.

07 березня 2013 року він звернувся до
керівництва підприємства із заявою про
перерахунок йому заробітної плати.
Листом від 04 квітня 2013 року Київське
державне підприємство геодезії,
картографії, кадастрових та
геоінформаційних систем
«Київгеоінформатика» повідомило його
про те, що основою відрядної оплати
праці є норма виробітку (часу) і тарифна
ставка. Сутність відрядної форми
заробітної плати полягає в тому, що її
розмір залежить від кількості
виробленої працівником продукції
(виконаної роботи), належної якості.
Таким чином, йому нараховувалась і
виплачувалась заробітна плата згідно
виконаних і зданих об»ємів робіт з
урахуванням витрат.

Проте, позивач вважає, що такі
висновки не відповідають вимогам
закону. так, як станом на 01 лютого 2005
року тарифна ставка з відрядною
оплатою праці становила 647 грн., що
підтверджується копією наказу № 11-к
від 01 лютого 2005 року.

Станом на 01 серпня 2008 року тарифна
ставка з відрядною оплатою праці
становила 1323 грн., що підтверджується
копією наказу № 95-к від 01 серпня 2008
року. Як вбачається з довідки № ВК-1/2
від 28 січня 2013 року, станом на 01 серпня
2008 року, тарифна ставка з відрядною
оплатою праці ОСОБА_1 становила 2371 грн.

Станом на 01 січня 2012 року, відповідно
до штатного розпису підприємства,
тарифна ставка з відрядною оплатою
праці у нього становила 3012 грн., про що
свідчить довідка з місця роботи за №
ВК-1/2 від 28 січня 2013 року.

В той же час, колективним договором
не передбачено відрядні розцінки по
оплаті праці та норм виробітку,
передбачених для відрядної оплати
праці. Як вбачається з табелів обліку
робочого часу за період з 2006 року по 2013
рік, ОСОБА_1 працював на умовах
п»ятиденного 40-годинного робочого
тижня, встановленого колективним
договором. Крім того, у виробничій
характеристиці, виданій йому 20 лютого
2013 року, керівник підприємства
зазначив, що він виконує норму на 100%. За
таких умов, оплата його праці повинна
бути розрахована відповідно до
відпрацьованого часу, згідно табеля
обліку робочого часу.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 з
посиланням на вимоги ст. ст. 90, 94, 96, 97, 111,
113, 232, 233 КЗпП України просив
зобов»язати Київське державне
підприємство геодезії, картографії,
кадастрових та геоінформаційних
систем «Київгеоінформатика»
перерахувати та виплатити йому
заробітну плату за період з жовтня 2005
року по жовтень 2013 року з розрахунку не
менше 2/3 тарифної ставки.

В послідуючому, позивач ОСОБА_1 подав
до суду заяву про збільшення позовних
вимог, в якій зазначав, що з метою
забезпечення юридичного супроводу, 11
квітня 2013 року між ним і ТОВ «МПК»
укладено договір № 11/04 про надання
юридичної допомоги і відповідно до
умов, викладених у заяві № 1 до
договору, ним було внесено грошові
кошти у сумі 7000 грн. на користь
повіреного, що підтверджується
квитанціями.

11 квітня 2013 року ним була підписана
довіреність на представництво
інтересів у даній справі на ім»я юриста
ТОВ МПК ОСОБА_2 ОСОБА_1 вважав за
необхідне стягнути з відповідача на
його користь витрати на правову
допомогу у сумі 6376 грн. 40 коп., що
включає надані послуги з аналізу
обставин і ознайомлення з матеріалами
справи в обсязі 5 годин, вартістю 2294
грн., складання позовної заяви,
формування пакету документів,
звернення до суду в обсязі 6 годин,
вартістю 2752 грн. 80 коп., участь
представника у судових засіданнях в
обсязі 3 годин, вартістю 1329 грн. 60 коп.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив
стягнути з Київського державного
підприємства геодезії, картографії,
кадастрових та геоінформаційних
систем «Київгеоінформатика» на його
користь витрати на надання правової
допомоги у розмірі 7376 грн. 40 коп..

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
21 липня 2014 року позов задоволено
частково.

Зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплату заробітної
плати ОСОБА_1 за період з жовтня 2005 року
по жовтень 2013 року з розрахунку не
менше 2/3 тарифної ставки.

Стягнуто з відповідача на користь
позивача 1000 грн. у рахунок
відшкодування заподіяної моральної
шкоди.

Не погоджуючись з вище зазначеним
рішенням, Київське державне
підприємства геодезії, картографії,
кадастрових та геоінформаційних
систем «Київгеоінформатика» оскаржило
його в апеляційному порядку. В
апеляційній скарзі просило, рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 21 липня 2014 року
скасувати, ухвалити по справі нове
рішення про відмову позивачу в
задоволенні позову. Зазначило, що
рішення суду першої інстанції є
незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 21 липня 2014 року в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга Київського
державного підприємства геодезії,
картографії, кадастрових та
геоінформаційних систем
«Київгеоінформатика»

не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що
наказом № 11-к від 01 лютого 2005 року
Київського державного підприємства
геодезії, картографії, кадастрових та
геоінформаційних систем
«Київгеоінформатика», ОСОБА_1 прийнято
на постійну роботу на посаду
техніка-геодезиста до відділу
земельного кадастру з 01 лютого 2005 року,
оплата праці відрядна з тарифною
ставкою 647 грн. на місяць.

Наказом № 95-к від 08 серпня 2008 року
Київського державного підприємства
геодезії, картографії, кадастрових та
геоінформаційних систем
«Київгеоінформатика» у зв»язку із
закінченням Приватного вищого
навчального закладу Інституту
землевпорядкування та інформаційних
технологій при Національному
авіаційному університеті і отримання
кваліфікації інженера-геодезиста
позивача переведено на посаду
інженера-землевпорядника відділу
земельного кадастру з 01 серпня 2008 року,
оплата праці відрядна з тарифною
ставкою 1 323 грн. на місяць.

Відповідно до наказу № 73 від 01 грудня
2005 року Київського державного
підприємства геодезії, картографії,
кадастрових та геоінформаційних
систем «Київгеоінформатика» «Щодо
нарахування заробітної плати при
відрядній оплаті праці» вирішено з 01
грудня 2005 року застосовувати наступну
методику розрахунків: 1. Фонд оплати
праці (ФОП) розраховується для кожного
підрозділу щомісячно. 2. Основою для
розрахунків ФОП є валовий дохід,
отриманий підприємством по роботах
відповідно виробничого підрозділу. 3.
Розрахунок ФОП виконується за
наступною методикою: 3.1. З валового
доходу підрозділу відраховується:
-ПДВ-20%, витрати на польове
забезпечення, витрати на відрядження,
витрати на субпідрядні роботи, витрати
на послуги, оплата за проживання
працівників, які знаходились у
відрядженні; 3.2. ФОП виробничих
підрозділів за поточний місяць не
повинен перевищувати 35% доходу від
реалізації відповідного підрозділу на
польові роботи та 40% доходу від
реалізації відповідного підрозділу на
камеральні роботи стосовно суми,
нарахованої згідно п. 3.1.; 3.3. Для
розрахунку ФОП працівників, зайнятих
на відрядній оплаті праці з ФОП відділу
розрахованого згідно п. 3.2.
відраховується:

посадовий оклад працівників, які
працюють на погодинній оплаті праці,
премія працівників, які працюють на
погодинній оплаті праці (з розрахунку
50% від окладу з надбавками); кошти на
відпустки (в т. ч. відпустки у зв»язку з
навчанням у вищих навчальних закладах).
3.4. Заробітна плата працівникам,
зайнятим на відрядній оплаті праці,
нараховується відповідно до нарядів у
межах ФОП розрахованого згідно п. 3.3.

Відповідно до наданої суду довідки
Київського державного підприємства
геодезії, картографії, кадастрових та
геоінформаційних систем
«Київгеоінформатика» від 15 жовтня 2013
року № 30, ОСОБА_1 дійсно працює в
Київському державному підприємстві
«Київгеоінформатика» з 01 лютого 2005
року на посаді
інженера-землевпорядника і його
заробіток з жовтня 2012 року по вересень
2013 року включно складає 3762 грн. 79 коп..

В листі директора Київського
державного підприємства геодезії,
картографії, кадастрових та
геоінформаційних систем
«Київгеоінформатика» від 04 квітня 2013
року на заяву ОСОБА_1 від 07 березня 2013
року позивачу було повідомлено, що
основою відрядної оплати праці є норма
виробітку (часу) і тарифна ставка.
Сутність відрядної форми заробітної
плати полягає в тому, що її розмір
залежить від кількості виробленої
працівником продукції (виконаної
роботи), належної якості, тобто ОСОБА_1,
як вказано у листі, отримував заробітну
плату, яку нараховував щомісяця
начальник відділу земельного кадастру
ОСОБА_3, згідно виконаних та зданих
ОСОБА_1 об»ємів робіт з урахуванням
витрат. Тарифна ставка оплати праці, на
яку посилався ОСОБА_1, як роз»яснено в
листі відповідачем, використовується
для розподілу робіт залежно від їх
складності, а працівників від їх
кваліфікації та за розрядами тарифної
сітки, і вона є основою формування та
диференціації розмірів заробітної
плати (ст. 96 КЗПП України), тобто тарифна
система оплати праці не
використовується для безпосереднього
нарахування заробітної плати.

Згідно вимог ст. 96 КЗпП України основою
організації оплати праці є тарифна
система оплати праці, яка включає
тарифні сітки, тарифні ставки, схеми
посадових окладів і
тарифно-кваліфікаційні характеристики
(довідники). Тарифна система оплати
праці використовується для розподілу
робіт залежно від їх складності, а
працівників-залежно від їх
кваліфікації та за розрядами тарифної
сітки. Вона є основою формування та
диференціації розмірів заробітної
плати. Формування тарифної сітки (схеми
посадових окладів) провадиться на
основі тарифної ставки робітника
першого розряду, яка встановлюється у
розмірі, що перевищує законодавчо
встановлений розмір мінімальної
заробітної плати, та
міжкваліфікаційних (міжпосадових)
співвідношень розмірів тарифних
ставок (посадових окладів).

Відповідно до вимог ст. 90 КЗпП України
при відрядній оплаті праці розцінки
визначаються виходячи з установлених
розрядів роботи, тарифних ставок
(окладів) і норм виробітку (норм часу).
Відрядна розцінка

визначаєтьсяшляхом ділення погодинної
(денної) тарифної ставки, яка
відповідає розряду роботи, що
виконується, на погодинну (денну) норму
виробітку. Відрядна розцінка може бути
визначена також шляхом множення
погодинної (денної) тарифної ставки,
яка відповідає розряду роботи, що
виконується, на встановлену норму часу
в годинах або днях.

Статтею 97 КЗпП України передбачено, що
оплата праці працівників здійснюється
за погодинною, відрядною або іншими
системами оплати праці. Оплата праці
може провадитися за результатами
індивідуальних і колективних робіт.
Форми і системи оплати праці, норми
праці, розцінки, тарифні сітки, ставки,
схеми посадових окладів, умови
запровадження та розміри надбавок,
доплат, премій, винагород та інших
заохочувальних, компенсаційних і
гарантійних виплат встановлюються
підприємствами, установами,
організаціями самостійно у
колективному договорі з дотриманням
норм і гарантій, передбачених
законодавством, генеральною та
галузевими (регіональними) угодами.
Якщо колективний договір на
підприємстві, в установі, організації
не укладено, власник або уповноважений
ним орган зобов»язаний погодити ці
питання з виборним органом первинної
профспілкової організації
(профспілковим представником), що
представляє інтереси більшості
працівників, а у разі його
відсутності-з іншим уповноваженим на
представництво трудовим колективом
органом. Конкретні розміри тарифних
ставок (окладів) і відрядних розцінок
робітникам, посадових окладів
службовцям, а також надбавок, доплат,
премій і винагород встановлюються
власником або уповноваженим ним
органом з урахуванням вимог,
передбачених частиною другою цієї
статті. Власник або уповноважений ним
орган чи фізична особа не має права в
односторонньому порядку приймати
рішення з питань оплати праці, що
погіршують умови, встановлені
законодавством, угодами, колективними
договорами.

В ст. 111 КЗпП України вказано, що при
невиконанні норм виробітку не з вини
працівника оплата провадиться за
фактично виконану роботу. Місячна
заробітна плата в цьому разі не може
бути нижчою від двох третин тарифної
ставки встановленого йому розряду
(окладу). При невиконанні норм
виробітку з вини працівника оплата
провадиться відповідно до виконаної
роботи.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про зобов»язання
відповідача перерахувати та виплатити
позивачу заробітну плату за період з
жовтня 2005 року по жовтень 2013 року з
розрахунку не менше 2/3 тарифної сітки,
так як він є правильним та грунтується
на вимогах закону.

Також, колегія суддів погоджується з
висновокм Києво-Святошинського
районного суду Київської області про
часткове задоволення позовних вимог
позивача в частині стягнення з
відповідача на користь ОСОБА_1
заподіяної моральної шкоди в сумі 1000
грн. так як порушення відповідачем
законних прав ОСОБА_1 на виплату
заробітної плати, відповідно до вимог
трудового законодавства призвело до
його моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв»язків.

Є правильним і висновок
Києво-Святошинського районного суду
Київської області про відмову позивачу
у задоволенні позовних вимог про
стягнення з відповідача понесених ним
витрат за надання правової допомоги
так як ОСОБА_1 не наддав суду доказів, що
правова допомога наддавалась
адвокатом, та ним були понесені
витрати, повязані з оплатою правової
допомоги адвоката, як це передбачено
ст. 84 ЦПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що Києво-Святошинський
районний суд Київської області,
розглядаючи спір повно та всебічно
дослідив і оцінив обставини справи,
надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює,
порушень норм процесуального
законодавства при розгляді справи не
допустив, тому, апеляційну скаргу
Київського державного підприємства
геодезії, картографії, кадастрових та
геоінформаційних систем
«Київгеоінформатика» необхідно
відхилити, а рішення
Києво-святошинського районного суду
Київської області від 21 липня 2014 року
залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу Київського
державного підприємства геодезії,
картографії, кадастрових та
геоінформаційних систем
«Київгеоінформатика» відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
21 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом 20 днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: