ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Справа № 622/700/14-ц р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2014 року
смт.
Золочів

Золочівський районний суд Харківської
області в складі:

головуючого судді - Юхименко О.М.

при секретареві с/з - Поповій В.М.,
Тимофєєвій О.В., Озерської Ю.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт. Золочів
Харківської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до Олександрівської
сільської ради Золочівського району
Харківської області про визнання права
власності на житлове домоволодіння в
порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

02.06.2014 року позивач - ОСОБА_4, звернувся з
даним позовом до суду, в якому просить
визнати за ним право власності у
порядку спадкування за заповітом після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с.
Олександрівка Золочівського району
батька ОСОБА_5 на житловий будинок з
присадибними забудовами та спорудами,
що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Після смерті батька позивач, як
спадкоємець за заповітом, прийняв
спадщину фактично, за вимогами ст. 549 ЦК
України (1963р.), проживаючи спільно з ним
на день його смерті за вищезгаданою
адресою, а також фактично вступив в
управління та володіння спадковим
майном, хоча не подавав заяву про
прийняття спадщини у державну
нотаріальну контору Золочівського
району. Також протягом встановленого
ст. 1270 ЦК України строку не заявив про
відмову від спадщини. Інших
спадкоємців після померлого ОСОБА_5
немає.

У квітні місяці 2013 року ОСОБА_4
звернувся до державної нотаріальної
контори Золочівського району з питання
оформлення спадщини після померлого
батька ОСОБА_5, за заповітом. Державний
нотаріус надала йому постанову про
відмову у вчиненні нотаріальної дії,
так як право власності на вказаний
будинок не встановлено, не проведена
державна реєстрація права власності, а
тому немає витягу з відповідного
реєстру та рекомендувала звернутися до
суду з позовом про визнання права
власності у порядку спадкування на
житловий будинок, що належав на праві
користування згідно запису
погосподарської книги № 2, особовий
рахунок НОМЕР_2 Олександрівської
сільської ради померлому батькові.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав заяву про слухання справи без
його участі та про те, що на своїх
вимогах він наполягає.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надав заяву про слухання
справи без його участі, з позовом
згодний в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4
законні та обґрунтовані, у зв'язку з чим
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені в
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі не охоплення заповітом усієї
спадщини, право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

З заповіту померлого ОСОБА_5,
складеного 01 липня 1983 року в
Олександрівській сільській раді
вбачається, що все належне йому майно
він залишає на користь сина - ОСОБА_4.
(а.с.7)

Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу
України спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Згідно копії свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_3, виданого виконавчим
комітетом Олександрівської сільської
ради Золочівського району Харківської
області від 25.12.1992, ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 року у віці 85 років в с.
Олександрівка Золочівського району
Харківської області (а.с.6).

Спадкоємцем першої черги після ОСОБА_5
є його син ОСОБА_4.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець,
який постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 ЦК України, він не
заявив відмову від неї.

Відповідно до положень ст.ст. 2,3 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових правна нерухоме майно та їх
обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV:
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень -
офіційне визнання і підтвердження
державою фактів виникнення, переходу
або припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.
Водночас права на нерухоме майно та їх
обтяження, що виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, за умов якщо на момент
виникнення прав та їх обтяжень діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень.

До 19 січня 1996 року згідно з Інструкцією
про порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР,
затвердженою 31.01.66 Міністерством
комунального господарства УРСР, не
підлягали реєстрації будинки і
домоволодіння, розташовані в сільських
населених пунктах, які адміністративно
підпорядковані містам або селищам
міського типу, але до них не приєднані.

Відповідно до положень закону «Про
сільські Ради народних депутатів
трудящих УРСР» від 02 липня 1968 року (ВВС
УРСР,1968, №28 ст. 177) кожна сільська рада
вела по-господарські книги, в яких
відповідним записом посвідчувалося
право землекористування всіх громадян
на території сільської Ради. У
заглавній частині особового рахунку
записується прізвище, ім'я, по батькові
голови родини, на ім'я якого відкрито
особовий рахунок, та він є власником
будинку.

Як вбачається з наданих суду листа КП
«Архітектурно-інвентаризаційне бюро
Золочівського району Харківської
області» від 10.02.2014р. №22 була проведена
первинна інвентаризація вказаного
житлового домоволодіння. Виготовлена
інвентаризаційна справа № 293 та
технічний паспорт на вказаний садибний
(індивідуальний) житловий будинок.
Однак право власності не було
встановлено, тобто у єдиний реєстр
права власності не була внесена
відповідна інформація про власника
вказаного садибного житлового будинку.
Користувачем житлового будинку за
адресою АДРЕСА_1 був ОСОБА_5 згідно
довідки Олександрівської сільської
ради Золочівського району Харківської
області №02-20/55 від 05.02.2014 року та запису
погосподарської книги № 2, особовий
рахунок НОМЕР_4 (а.с.12).

Також, позивач надав суду копію рішення
Олександрівської сільської ради від
31.01.2014 року про надання дозволу ОСОБА_4
на виготовлення проекту відведення
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарчих будівель, розташовану за
адресою АДРЕСА_1.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що ОСОБА_5 володів будинком за адресою
АДРЕСА_1 на праві власності, що
підтверджується записом у
погосподарській книзі
Олександрівської сільської ради
Золочівського району Харківської
області № 2, особовий рахунок НОМЕР_4.

Відповідно до положень ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

У відповідності до ст. 1268 ч.5 ЦК України,
незалежно від часу прийняття спадщини,
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Враховуючи наведене та факт визнання
позову відповідачем, суд вважає, що до
позивача перейшло право власності на
будинок, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1.

Керуючись наведеним, ст.ст.1223,1261,1268,1270
ЦК України, ст.ст. 10,11, 209, 212, 214, 215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1, право
власності у порядку спадкування за
заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
року в с. Олександрівка Золочівського
району ОСОБА_5, на житловий будинок з
присадибними забудовами та спорудами,
що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
через Золочівський районний суд
Харківської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя- Юхименко О. М.