Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/4739/14р.
Головуючий у 1-й інстанції
Суддя-доповідач Спас О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів Полякова
О.З.,

Бабак А.М.,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ
ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» в особі Філії КОНЦЕРНУ
«МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» Заводського
району на рішення Заводського
районного суду м.Запоріжжя від 29
вересня 2014 року

у справі за позовом КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ
ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» в особі Філії КОНЦЕРНУ
«МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» Заводського
району до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення
заборгованості за послуги з
централізованого опалення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року КОНЦЕРН «МТМ» в особі
Філії КОНЦЕРНУ «МТМ» Заводського
району звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення
заборгованості за послуги з
централізованого опалення.

В позові зазначав, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4
зареєстровані та проживають за
адресою: АДРЕСА_1. У період з 01.04.2011 року
по 01 травня 2014 року КОНЦЕРН «МТМ» надав
їм послуги з централізованого опалення
на загальну суму 8 898,19 грн. Станом на
01.05.2014 рок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 здійснили
оплату за надані послуги на суму 4 678,94
грн. Загальна сума заборгованості
складає 4 219,25 грн. У червні 2014 року
КОНЦЕРН «МТМ» в особі Філії КОНЦЕРНУ
«МТМ» Заводського району звернувся до
суду з уточненою позовною заявою, в
якій зазначив, що відповідачі сплатили
заборгованість основного боргу у
розмірі 976,10 грн. Посилаючись на
викладені обставини, просив суд
стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суму 3 243
грн. 15 коп. та судовий збір.

Рішенням Заводського районного суду
м.Запоріжжя від 29 вересня 2014 року позов
задоволено частково. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь
концерну «МТМ» 1 638,75 грн. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь
концерну «МТМ» судовий збір з кожного
по 121,80 грн. в решті позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
КОНЦЕРН «МТМ» в особі Філії КОНЦЕРНУ
«МТМ» Заводського району подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на незаконність, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справ, просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь концерну «МТМ» суму
заборгованості за послуги з
централізованого опалення у розмірі 3
243,15 грн. та судовий збір.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення
представника апелянта Волошиної М.В.,
відповідача ОСОБА_3, який є також
представником відповідача ОСОБА_4,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

На підставі п.п.2,3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог, або змінити
рішення. Відповідно ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права. Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України
апеляційний суд ухвалює рішення у
випадках скасування судового рішення і
ухвалення нового або зміни рішення.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини та відповідні
правовідносини.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані та
проживають за адресою: АДРЕСА_1.

За відомостями позивача у період з
01.04.2011 року по 01 травня 2014 року
КОНЦЕРНОМ «МТМ» надано відповідачами
послуги з централізованого опалення на
загальну суму 8 898,19 грн.

Станом на 01.05.2014 рок ОСОБА_3 та ОСОБА_4
здійснили оплату за надані послуги на
суму 4 678,94 грн.

Загальна сума заборгованості на час
звернення до суду складала 4219,25 грн.

У червні 2014 року КОНЦЕРН «МТМ» в особі
Філії КОНЦЕРНУ «МТМ» Заводського
району звернувся до суду з уточненою
позовною заявою, в якій зазначив, що
відповідачі сплатили заборгованість
основного боргу у розмірі 976,10 грн.

Позовні вимоги КОНЦЕРН «МТМ» зменшив
до 3 243 грн. 15 коп. та просили стягнути з
відповідачів судовий збір.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог суд першої
інстанції правильно застосував для
вирішення справи ст.ст. 67, 68 ЖК України,
за якими наймач зобов'язаний своєчасно
вносити плату за комунальні послуги.

Суд першої інстанції стягнув частину
заборгованості, виключивши із неї таку
складову тарифу як абонплата, що
складала 1604,40грн.

Суд першої інстанції послався на ту
обставину, що відповідачі мають
сплачувати послуги, які надає позивач,
незважаючи не відсутність
відповідного договору, проте вказав, що
абонплата сторонами не узгоджена і
відмовив у її стягненні.

В цій частині рішення суду першої
інстанції не відповідає вимогам ст.
ст. 212-215 ЦПК України щодо законності,
обґрунтованості рішення суду,
встановлення наявності обставин на
підтвердження вимог і заперечень та
застосування до спірних правовідносин
належних норм матеріального права.

Згідно ст. 1 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги"
житлово-комунальні послуги - результат
господарської діяльності, спрямованої
на забезпечення умов проживання та
перебування осіб у жилих і нежилих
приміщеннях, будинках і спорудах,
комплексах будинків і споруд
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил;
виконавець - суб'єкт господарювання,
предметом діяльності якого є надання
житлово-комунальної послуги споживачу
відповідно до умов договору; виробник -
суб'єкт господарювання, який виробляє
або створює житлово-комунальні
послуги; власник приміщення, будинку,
споруди, житлового комплексу або
комплексу будинків і споруд (далі -
власник) - фізична або юридична особа,
якій належить право володіння,
користування та розпоряджання
приміщенням, будинком, спорудою,
житловим комплексом або комплексом
будинків і споруд, зареєстроване у
встановленому законом порядку;
комунальні послуги - результат
господарської діяльності, спрямованої
на задоволення потреби фізичної чи
юридичної особи у забезпеченні
холодною та гарячою водою,
водовідведенням, газо- та
електропостачанням, опаленням, а також
вивезення побутових відходів у
порядку, встановленому законодавством;
споживач - фізична чи юридична особа,
яка отримує або має намір отримати
житлово-комунальну послугу;

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" залежно
від функціонального призначення
житлово-комунальні послуги
поділяються на: 1) комунальні послуги
(централізоване постачання холодної та
гарячої води, водовідведення, газо - та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо); 2) послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій (прибирання
внутрішньобудинкових приміщень та
прибудинкової території,
санітарно-технічне обслуговування,
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж, утримання ліфтів, освітлення
місць загального користування,
поточний ремонт, вивезення побутових
відходів тощо); 3) послуги з управління
будинком, спорудою або групою будинків
(балансоутримання, укладання договорів
на виконання послуг, контроль
виконання умов договору тощо); 4)
послуги з ремонту приміщень, будинків,
споруд (заміна та підсилення елементів
конструкцій та мереж, їх реконструкція,
відновлення несучої спроможності
несучих елементів конструкцій тощо).
Примірні переліки житлово-комунальних
послуг та їх склад залежно від
функціонального призначення
визначаються центральним органом
виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги"
ціни/тарифи на комунальні послуги та
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій формуються
і затверджуються органами виконавчої
влади та органами місцевого
самоврядування відповідно до їхніх
повноважень, визначених законом.

Згідно з ст. 32 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" розмір
плати за комунальні послуги
розраховується виходячи з розміру
затверджених цін/тарифів та показань
засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги" споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Також ч. 3 ст. 24 Закону України "Про
теплопостачання" передбачено основні
обов'язками споживача теплової
енергії, зокрема, своєчасне укладання
договору з теплопостачальною
організацією на постачання теплової
енергії.

Однак, відсутність відповідного
договору не є підставою для не
стягнення заборгованості за послуги
опалення, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК
України цивільні права та обов'язки
виникають також із дій осіб, які
породжують ці права та обов'язки, і
такою дією є надання послуг та їх
отримання відповідачем.

Всупереч ст.ст. 212 - 214 ЦПК України суд
першої інстанції залишив поза увагою,
не оцінив і не вказав, чому не приймає
до уваги такі надані позивачем докази
як тарифи, встановлені відповідними
рішеннями Запорізької міської ради.

Рішенням Запорізької міської ради №62
від 05.09.2012р. вирішено з 01.01.2013р.
запровадити при встановленні тарифу на
послугу централізованого опалення
одноставковий тариф (без абонентської
плати).

14.12.2012р. за №465 рішенням виконавчого
комітету Запорізької міської ради
визнано такими, що втратили чинність з
01.01.2013р. рішення виконавчого комітету
Запорізької міської ради №№39,432 від
31.01.2011р., 07.10.2011р. «Про встановлення
тарифів на виробництво,
транспортування, постачання теплової
енергії та на послуги з
централізованого опалення і підігріву
питної води для населення,
затвердження загальних вказівок до
тарифів на виробництво,
транспортування, постачання теплової
енергії та на послуги з
централізованого опалення і підігріву
питної води для населення», якими до
вказаної дати було встановлено
двоставковий тариф, невід'ємною
складовою якого встановлювалася
абонплата.

Надані позивачем розрахунки
заборгованості детально відображають
період заборгованості з 01.04.2011 року по
01.05.2014 року, усі його складові
помісячно, відображають усі
нарахування, як за період дії
двоставкового тарифу так і з часу дії
одноставкового тарифу, проведені
відповідачами суми часткового
погашення заборгованості.

Доводи апеляційної скарги щодо
безпідставності рішення суду першої
інстанції в частині виключення із
загальної суми заборгованості однієї
із складових двоставкового тарифу, а
саме абонентської плати знайшли своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

Порядком «Про забезпечення єдиного
підходу до формування тарифів на
житлово-комунальні послуги»,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України №869 від 01.06.2011
передбачений як двоставковий тариф на
теплову енергію - грошовий вираз двох
окремих частин тарифу (умовно-змінної
та умовно-постійної) та одноставковий
тариф на теплову енергію - вартість
одиниці (1 Гкал) теплової енергії
відповідної якості, що реалізується
споживачам, визначена як грошовий
вираз планованих економічно
обґрунтованих витрат на її
виробництво, транспортування,
постачання з урахуванням планованого
прибутку і не розподілена на
умовно-змінну та умовно-постійну
частини тарифу (п.1).

Рішенням виконавчого комітету
Запорізької міської ради №№39,432 від
31.01.2011р., 07.10.2011р. «Про встановлення
тарифів на виробництво,
транспортування, постачання теплової
енергії та на послуги з
централізованого опалення і підігріву
питної води для населення,
затвердження загальних вказівок до
тарифів на виробництво,
транспортування, постачання теплової
енергії та на послуги з
централізованого опалення і підігріву
питної води для населення» було
встановлено двоставковий тариф,
невід'ємною складовою якого
встановлювалася абонплата, що не
суперечить вказаному Порядку.

До часу ухвалення рішень Запорізької
міської ради №62 від 05.09.2012р., яким
вирішено з 01.01.2013р. запровадити при
встановленні тарифу на послугу
централізованого опалення
одноставковий тариф (без абонентської
плати) та №465 від 14.12.2012р. виконавчого
комітету Запорізької міської ради,
вказані рішення виконавчого комітету
№№39,432 від 31.01.2011р., 07.10.2011р. про
встановлення двоставкового тарифу,
діяли, були чинними, не визнавалися
незаконними та не скасовувалися.

Таким чином, відсутні підстави для
виключення із суми заборгованості
абонплати, оскільки за вказаний
проміжок часу до 01.01.2013р. вона була
складовою двоставкового тарифу на
послуги позивача.

В частині вимог апелянта про стягнення
заборгованості у загальній сумі
3243,15грн. скарга задоволенню не
підлягає, оскільки рішенням суду
першої інстанції на користь позивача
стягнуто 1638,75грн. з вказаної суми.

Рішення суду першої інстанції підлягає
зміні в частині суми стягнення.

На підставі викладеного на користь
позивача підлягає стягненню з
відповідачів 1604,40грн. абонентської
плати, як складової двоставкового
тарифу на послуги з централізованого
опалення, централізованого постачання
гарячої води.

За наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд вбачає, що
суд першої інстанції не врахував, що
обставини на підтвердження позову
доведені належним чином, а заперечення
відповідачів не ґрунтуються на законі.
Доводи апеляційної скарги в частині
стягнення 1604,40грн. знайшли своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи. Встановлена наявність
підстав для часткового задоволення
апеляційної скарги та ухвалення нового
рішення.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ
ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» в особі Філії КОНЦЕРНУ
«МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» Заводського
району задовольнити частково

Рішення Заводського районного суду
м.Запоріжжя від 29 вересня 2014 року у цій
справі в частині відмови у стягненні
частини заборгованості у розмірі
1604,40грн. скасувати та ухвалити в цій
частині нове рішення наступного
змісту.

Позов КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ
МЕРЕЖІ» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про
стягнення заборгованості за послуги з
централізованого опалення
задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ
МЕРЕЖІ» 1604,40грн.

В решті рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: