Справа №583/1140/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Олійник О. В.Номер
провадження 22-ц/788/2037/14 Суддя-доповідач -
Гагін М. В. Категорія - 5
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Гагіна М. В.,

суддів - Попруги С. В. , Рибалки В. Г.

за участю секретаря - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Охтирського
міськрайонного суду Сумської області
від 15 жовтня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
третя особа: ОСОБА_5, про встановлення
факту проживання однією сім'єю, поділ
спільного майна подружжя, -

в с т а
н о в и л а:

Рішенням Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 15 жовтня 2014
року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на
83/200 частин житлового будинку з
господарчими спорудами, розташованого
в АДРЕСА_2

У власності ОСОБА_3 залишено 117/200 частин
домоволодіння по АДРЕСА_2

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
витрати на оплату судового збору в сумі
725,21 грн. та за проведення судової
будівельно-технічної експертизи в сумі
2361,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати зазначене рішення та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

При цьому доводить, що ОСОБА_4 не надано
доказів на підтвердження виникнення
права спільної сумісної власності на
домоволодіння по АДРЕСА_2, а саме не
доведено розмір капіталовкладень в
спірне домоволодіння, які зроблені
подружжям за час спільного проживання.
Вказує, що переобладнання будинку і
побутових споруд він здійснював
власними зусиллями та за допомогою
друзів, позивачка ні трудових, ні
грошових затрат не вносила.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_6, які
підтримали доводи апеляційної скарги,
ОСОБА_4 та її адвоката ОСОБА_7, які
заперечували проти доводів
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи та обговоривши
підстави апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що
спірне майно набуте сторонами у справі
у період шлюбу, є їх спільною сумісною
власністю, а тому підлягає поділу між
бувшим подружжям у рівних частках.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції, оскільки суд дійшов
цих висновків повно і всебічно з'ясував
обставини справи, вірно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і застосував відповідні
їм норми матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
з 26 січня 1980 року ОСОБА_3 перебував у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5

Рішенням Охтирського міського суду від
27 березня 2000 року шлюб між ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 розірвано.

Відповідно до повного витягу з
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян щодо актового запису
про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 та
відповідно до запису акта про
розірвання шлюбу № 76, державна
реєстрація розірвання шлюбу між ОСОБА_3
та ОСОБА_5 відбулася 11 квітня 2000 року.

Також встановлено, що у період
перебування в шлюбі з ОСОБА_5, - 29
березня 2000 року, ОСОБА_3 придбав
незакінчений будівництвом жилий
будинок, розташований по АДРЕСА_2,
готовністю 52 % на підставі договору
купівлі-продажу від 29 березня 2000 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Охтирського міського нотаріального
округу ОСОБА_8 та зареєстрований в
реєстрі за № 914. Згідно вищевказаного
договору купівлі-продажу, на земельній
ділянці, яка розташована по АДРЕСА_2,
знаходяться незакінчений будівництвом
жилий будинок, літня кухня «Б»,
прибудова «б».

У період з кінця 1998 року, в тому числі
після припинення шлюбу з першою
дружиною відповідача, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
співмешкали разом у будинку позивачки
за адресою АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що 22 серпня 2001 року
між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєструвано
шлюб.

Рішенням Охтирського міськрайонного
суду від 06 квітня 2011 року шлюб між
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було розірвано.

З матеріалів інвентарної справи
вбачається, що ОСОБА_3 на підставі
рішення виконавчого комітету
Охтирської міської ради № 188 від 19
квітня 2000 року надано дозвіл закінчити
будівництво житлового будинку
розміром 10.80 м х 8.20 м, приміщення для
зберігання інвентаря розміром 4.0 м х 6.0
м, гаражу розміром 4.0 м х 6.0 м, бані
розміром 3.0 м х 3.0 м по АДРЕСА_2.

Актом Державної приймальної комісії
про прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом
індивідуального житлового будинку № 10
від 10 травня 2007 року, житловий будинок,
гараж, господарське приміщення
прийняті в експлуатацію.

03 липня 2007 року на підставі рішення
виконавчого комітету Охтирської
міської ради від 20 червня 2007 року № 192
ОСОБА_3 видано свідоцтво про право
власності на нерухоме майно - житловий
будинок А-1Ж загальною площею 75,9 кв.м. та
житловою площею 37,9 кв.м, з господарчими
спорудами гараж «Б», сарай «В», погріб
«пг», убиральня «Г», бесідка «Д», ворота
№ 1, огорожа № 2, розташований в АДРЕСА_2,
яке зареєстровано в Комунальному
підприємстві «Охтирське міське бюро
технічної інвентаризації» 03 липня 2007
року.

Таким чином, у період шлюбу з
позивачкою з 22 серпня 2001 року ОСОБА_3
добудував свій незакінчений
будівництвом житловий будинок, ввів
його в експлуатацію та набув право
власності на дане нерухоме майно.

Відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 797/832
від 11 вересня 2014 року, частка вартості
незакінченого будівництвом житлового
будинку готовністю 52 %, який перейшов у
власність ОСОБА_3 за договором
купівлі-продажу від 29 березня 2000 року, в
загальній вартості домоволодіння за
адресою м. Охтирка, пров.
Інтернаціональний, 10, станом на лютий
2010 року становить 17/100.

За змістом положень ч.1 ст.60, ч.1 ст.70 СК
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини самостійного
заробітку.

У разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Матеріали справи не містять належних і
допустимих доказів, які б
спростовували презумцію спільності
майна та доводили існування обставин,
передбачених ст.57 СК України, відтак
висновки суду щодо поділу житлового
будинку, добудованого у період
перебування сторін по справі у шлюбі,
ґрунтуються на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів,
які сторони надавали на підтвердження
своїх вимог та заперечень.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують та не
дають підстав для скасування рішення,
ухваленого з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.308,
ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а
л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 15 жовтня 2014
року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -