Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 рокум. Київ Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого
Касьяна О.П.,

суддів: Гончара В.П.,
Дербенцевої Т.П.,

Карпенко С.О.,
Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на окрему
ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 19 березня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду із
вищезазначеним позовом про стягнення
із ОСОБА_3 заборгованості за кредитним
договором від 18 вересня 2006 року у
розмірі 28 568 грн 69 коп.

Рішенням Веселівського районного суду
Запорізької області від 13
грудня 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 19 березня
2014 року скасовано рішення
Веселівського районного суду
Запорізької області від 13 грудня 2013
року та ухвалено нове про задоволення
позову.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 4 272 грн 03
коп.; заборгованість за процентами за
користування кредитом у розмірі
10 250 грн 56 коп.; пеню за
несвоєчасне виконання зобов'язань у
розмірі 12 250 грн 56 коп.; штраф у
розмірі 500 грн (фіксована частина),
штраф у розмірі 1 336 грн 60 коп.
(процентна складова). Вирішено питання
щодо розподілу судових витрат.

Окремою ухвалою апеляційного суду
Запорізької області від 19 березня 2014
року повідомлено Веселівський
районний суд Запорізької області про
виявлені під час апеляційного розгляду
справи обставини помилкової практики
застосування цивільного
процесуального законодавства для
обговорення на зборах суддів.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, просить
скасувати окрему ухвалу апеляційного
суду.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
банк звернувся до суду із позовом про
повернення споживчого кредиту поза
строком позовної давності, яка у такій
категорії справ застосовується
незалежності від наявності заяви
сторони у спорі.

Постановляючи окрему ухвалу,
апеляційний суд виходив із того, що при
вирішенні спору суддя у порушення
вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України відмовив у
задоволенні позову з підстав пропуску
строку позовної давності без
відповідної заяви відповідача,
залишивши при цьому поза увагою заяву
ОСОБА_3 про визнання позову, що є грубим
порушенням загальних засад цивільного
судочинства України.

Проте погодитись із таким висновком
апеляційного суду не можна.

Згідно зі ст. 320 ЦПК України апеляційний
суд у випадках і в порядку,
встановлених ст. 211 цього Кодексу, може
постановити окрему ухвалу, в якій
зазначити порушення норм права і
помилки, допущені судом першої
інстанції, які не є підставою для
скасування рішення чи ухвали суду
першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 211 ЦПК України суд,
виявивши під час розгляду справи
порушення закону і встановивши причини
та умови, що сприяли вчиненню
порушення, може постановити окрему
ухвалу і направити її відповідним
особам чи органам для вжиття заходів
щодо усунення цих причин та умов.

Виходячи з наведених положень ст. 320
ЦПК України, апеляційні суди
постановляють окремі ухвали та
направляють їх відповідним особам і
органам для вжиття ними необхідних
заходів у порядку, встановленому
ст. 211 ЦПК України, як щодо
виявлених при розгляді справи причин
та умов, що сприяли порушенню закону,
так і щодо порушення норм права та
помилок, зокрема тяганини, інших
недоліків під час розгляду справи,
допущених судом першої інстанції, що не
фіксуються у судовому рішенні
апеляційного суду.

Неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права є
підставами для скасування ухваленого
ним рішення апеляційним судом у межах
повноважень, передбачених ст. ст. 303, 309
ЦПК України, а тому не може бути
підставою для постановлення окремої
ухвали.

Згідно із ч. 2 ст. 83 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» скасування
або зміна судового рішення не тягне за
собою дисциплінарної відповідальності
судді, який брав участь у винесенні
цього рішення, якщо при цьому не було
допущено навмисного порушення закону
чи несумлінності, що потягло за собою
істотні наслідки.

Із матеріалів справи не вбачається, що
суддею ОСОБА_4 було допущено навмисне
порушення закону чи несумлінність.

Допущені судом першої інстанції
порушення виправлені апеляційним
судом шляхом скасування рішення та
ухвалення нового із врахуванням
обставин визнання позову відповідачем
та висновків Верховного Суду України
про практику застосування п. 7 ч. 11 ст. 11
Закону України «Про захист прав
споживачів» (про заборону вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув), викладених у
постанові від 20 листопада 2013 року
№ 6-126цс13, а тому постановлення
окремої ухвали щодо судді
Веселівського районного суду
Запорізької області ОСОБА_4 з цих же
підстав не відповідає правилам ст. ст.
211, 320 ЦПК України.

За таких обставин, окрема ухвала
апеляційного суду підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 342 ЦПК України
суд касаційної інстанції скасовує
ухвалу, якщо вона постановлена
всупереч нормам процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Окрему ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 19 березня
2014 року скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.П. Касьян

Судді:
В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко

В.О. Савченко