АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6158/14
Справа № 643/8120/14-ц
Головуючий І-ої інстанції:
Категорія: відшкодування шкоди
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Коростійової
В.І.,

суддів: - Гуцал Л.В.,
Кірсанової Л.І.,

за участю секретаря - Бойко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Московського районного суду
міста Харкова від 29 липня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_3 до приватного
акціонерного товариства «Українська
транспортна страхова компанія», ОСОБА_4
про відшкодування майнової та
моральної шкоди спричиненої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся
до суду із вказаним позовом, який
уточнив у липні 2014 року.

В обґрунтування позову посилався
на те, що 14 березня 2014 року ОСОБА_4,
керуючи автомобілем ВАЗ-2106, державний
номерний знак НОМЕР_1, на території
гаражного кооперативу «Автомобіліст»
на вул.Блюхера, 54-Б у місті Харкові,
знаходячись у стані алкогольного
сп'яніння, порушив п.п. 2.9, 12.1, 2.5 Правил
дорожнього руху України і допустив
зіткнення з належним йому автомобілем
Fiat Doblo Combi, державний номерний знак
НОМЕР_2.

Постановою Московського
районного суду міста Харкова від 10
квітня 2014 року ОСОБА_4 визнано винним у
скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди автомобілю Fiat Doblo Combi
спричинені механічні ушкодження, а
йому - майнова і моральна шкода.

Відповідно до звіту №260 від 29
квітня 2014 року автотоварознавчого
дослідження вартість відновлюваного
ремонту автомобіля з урахуванням
коефіцієнту фізичного зносу його
складових складає 25072,14 грн., а без його
урахування - 38599,42 грн.

Автомобіль ВАЗ-2106 забезпечений
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
приватного акціонерного товариства
«Українська транспортна страхова
компанія» (далі - ПрАТ «УТСК»).

Розмір страхового відшкодування,
який повинна відшкодувати йому
страхова компанія, складає 25072 грн., яка
зменшується на суму франшизи - 1000 грн.

Розмір відшкодування ОСОБА_4, як
особою, винною у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди,
становить 13527,28 грн. (38599,42-25072,14) та 1000
грн. франшизи.

Крім того, ПрАТ «УТСК» повинна
відшкодувати йому 450 грн., які він
сплатив за товарознавче дослідження.

ОСОБА_4 повинен відшкодувати йому
витрати на правову допомогу - 2000 грн.,
відправлення телеграми із запрошенням
на огляд автомобіля - 153,24 грн.,
нотаріальні витрати, які він поніс у
зв'язку з оформленням доручення - 130 грн.

Внаслідок пошкодження автомобіля
він, позивач, зазнав душевних
страждань. Будучи інвалідом ІІ групи,
був позбавлений можливості
користуватися автомобілем; за
відсутності коштів не мав змоги
своєчасно його відремонтувати.
Зазначене вимагало від нього
додаткових зусиль і часу для
відновлення попереднього стану.
Спричинену ОСОБА_4 матеріальну шкоду
він оцінює у 10000 грн.

Посилаючись на вказані обставини,
просив стягнути на відшкодування
майнової шкоди: з ПрАТ «УТСК» - 24522,14
грн.(25072,14-1000+450), з ОСОБА_4 - 16810,52
грн.(13527,28+1000+2000+130+153,24). З ОСОБА_4 на
відшкодування моральної шкоди - 10000 грн.

Відповідачі до суду не з'явились.

Відповідач ПрАТ «УТСК» подало
письмові заперечення на позовну заяву,
в яких позов визнало частково - у сумі
19267,05 грн.( за виключенням 1000 грн.
франшизи і податку на додану вартість
4805,09 грн.)

Рішенням Московського районного
суду міста Харкова від 29 липня 2014 року,
в якому ухвалою цього ж суду від 29
вересня 2014 року виправлена описка,
позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Постановлено стягнути на користь
ОСОБА_3 з ПрАТ «УТСК» на відшкодування:
майнової шкоди - 24072,14 грн.; витрат на
проведення товарознавчого дослідження
- 450 грн., а всього 24522,14 грн.; з ОСОБА_4 - 1000
франшизи; 153,24 грн. - судових витрат.

Стягнуто з ПрАТ «УТСК» і ОСОБА_4
на користь держави судовий збір у сумі
243,60 грн.

В іншій частині позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
просе рішення суду першої інстанції у
частині відмови йому у позові про
стягнення з ОСОБА_4 13527,28 грн. та
моральної шкоди - 10000 грн. скасувати та
ухвалити нове, яким його позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі. При
цьому посилається на: недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального і процесуального права.

Інші особи, які беруть участь у
справі, рішення суду першої інстанції
не оскаржили, письмових заперечень на
апеляційну скаргу не подали, будучи
належним чином повідомленими, до суду
апеляційної інстанції не з'явились.

Судом апеляційної інстанції
перевірялась реєстрація ОСОБА_4

За відомостями
адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС
УДМС України у Харківській області від
5 листопада 2014 року ОСОБА_4 значиться
зареєстрованим за адресою, зазначеною
у позовній заяві: Харківська область,
місто Вовчанськ, Рубежанське шосе, 28,
кв.14 (а.с.113).

Судова повістка про виклик ОСОБА_4
у судове засідання апеляційного суду
Харківської області на 19 листопада 2014
року повернулася з відміткою поштового
відправлення про те, що за вказаною
адресою ОСОБА_4 не проживає.

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, зобов'язані
повідомляти суд про зміну свого
місця проживання (перебування,
знаходження) або місцезнаходження
під час провадження справи. У разі
відсутності заяви про зміну місця
проживання або місцезнаходження
судова повістка надсилається на
останню відому судові адресу і
вважається доставленою, навіть якщо
особа за цією адресою більше не
проживає або не знаходиться.

Перевіряючи законність і
обгрунтованість судового рішення
відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України
- у межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції - зміні з підстав,
передбачених п.п. 3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК
України.

Судом першої інстанції
встановлено і підтверджено наявними у
справі доказами, що 14 березня 2014 року на
території гаражного кооперативу
«Автомобіліст» по вул. Блюхера, 54-Б у
місті Харкові сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобілів ВАЗ-2106, державний номерний
знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, і Fiat
Doblo Combi, державний номерний знак НОМЕР_2,
власником якого є ОСОБА_3

Постановою Московського
районного суду міста Харкова від 10
квітня 2014 року встановлено, що ОСОБА_4
керував автомобілем ВАЗ-2106 у стані
алкогольного сп'яніння, не обрав
безпечну швидкість і допустив наїзд на
припаркований автомобіль Fiat Doblo Combi, чим
порушив п.п. 2.9, 12.1, 2.9, 2.5 Правил
дорожнього руху України. Цією
постановою ОСОБА_4 визнано винним у
скоєнні адміністративних
правопорушень, передбачених ст.124, ч.1
ст.130 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
позбавлення права керування усіма
транспортними засобами строком на один
рік.

Постанова набрала законної сили
(а.с.8).

Віповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Встановлено також і
підтверджується звітом №260
дослідження
спеціаліста-автотоварознавця
автомобіля Fiat Doblo Combi, державний
номерний знак НОМЕР_2, від 29 квітня 2014
року, складеного суб'єктом оціночної
діяльності, вартість відновлюваного
ремонту з урахуванням значення
коефіцієнта фізичного зносу вказаного
автомобіля складає 25072 грн., а без
урахування значення коефіцієнту
фізичного зносу - 38599,42 грн. (а.с.10-31).

ОСОБА_3 відремонтував пошкоджений
автомобіль, за що сплатив фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_6 38646 грн., про що
свідчить акт виконаних робіт №231 від 28
липня 2014 року, що на 46,58 грн. більше, ніж
визначено звітом №260 дослідження
спеціаліста-товарознавця від 29 квітня
2014 року (а.с. 67-68).

Позовні вимоги ОСОБА_3 на суму 46,58
грн. не збільшив.

Відмовляючи ОСОБА_3 у стягненні з
ОСОБА_4 13527,28 грн. на відшкодування
майнової шкоди, суд першої інстанції
виходив із того, що відшкодування
відновлюваного ремонту без урахування
значення фізичного зносу не відповідає
методиці відшкодування майнової шкоди,
до того ж, вказана сума не перевищує
ліміту страхового відшкодування.

Погодитися з таким висновком не
можна, оскільки він не відповідає
обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст.29 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» №1961-ІV від 1 липня 2004 року (з
наступними змінами) у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
страховою компанією відшкодовуються
витрати, пов'язані з пошкодженням
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.

Відповідно до роз'яснень, що
містяться у п.14 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №4 від 1 березня 2013 року «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при ви вирішенні спорів
про відшкодування шкоди, завданої
джерелом підвищеної небезпеки», якщо
для відновлення попереднього стану
речі, що мала певну
зношеність(наприклад, автомобіля), було
використано нові вузли, деталі,
комплектуючі частини, у тому числі
іншої модифікації, що випускаються в
обмін знятих з виробництва однорідних
виробів, особа, відповідальна за шкоду,
не має права вимагати врахування
зношеності майна або меншої вартості
пошкоджених частин попередньої
модифікації.

З огляду на це, судова колегія
вважає за необхідне рішення суду
першої інстанції у частині відмови
ОСОБА_3 у позові про відшкодування
майнової шкоди у сумі 13527,28 грн.
скасувати і позов ОСОБА_3 у цій частині
задовольнити, стягнувши вказану суму
на його користь з ОСОБА_4

Безпідставно суд першої
інстанції відмовив ОСОБА_3 у позові про
відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її
завдала, за наявності її вини, крім
випадків, встановлених частиною другою
цієї статті.

Згідно п.3 ч.2 ст.23 ЦК України
моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, які особа зазнала у
зв'язку із знищенням чи пошкодженням
свого майна.

У зв'язку із пошкодженням
автомобіля ОСОБА_3 спричинена моральна
шкода.

ОСОБА_3 є інвалідом ІІ групи.
Внаслідок пошкодження автомобіля він
тривалий час не міг користуватися
автомобілем. Змушений був нести зайві
витрати для відновлення попереднього
стану автомобіля. Вимушені зміни у його
житті вимагали від нього додаткових
зусиль для відновлення попереднього
стану.

Визначаючи розмір моральної
шкоди, судова колегія виходить із вимог
ч.3 ст.23 ЦК України, зазначених вище
обставин та враховує вимоги розумності
і справедливості і вважає за необхідне
позовні вимоги ОСОБА_3 у частині
відшкодування моральної шкоди
задовольнити частково і стягнути з
ОСОБА_4 на його користь на
відшкодування моральної шкоди 2000 грн.

В іншій частині рішення суду
першої інстанції не оскаржувалось і
судом апеляційної інстанції не
переглядалось.

Вирішуючи питання про судові
витрати судова колегія виходить із
вимог ст.88 ЦПК України та п.п. 1, 2 ч.2 ст.4
Закону України «Про судовий збір».

Керуючись п.1 ст.303, ст.304, п.3 ч.1
ст.307, п.п. 3,4 ч.1 ст.309, ст. 313, ч.2 ст.314, ст.ст.
316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Московського районного
суду міста Харкова від 29 липня 2014 року
змінити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 на відшкодування майнової шкоди
13527 (тринадцять тисяч п'ятсот двадцять
сім) гривень 28 копійок і 2000 (дві тисячі)
гривень но відшкодування моральної
шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
держави витрати по сплаті судового
збору у сумі 378 (триста сімдесят вісім)
гривень 87 копійок.

В іншій частині рішення не
оскаржувалось і судом апеляційної
інстанції не переглядалось.

Рішення суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді: