АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8769/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Ткаченко Н.В. Доповідач - Ремез
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

Головуючого судді - Ремеза В.А.,

Суддів - Міхеєвої В.Ю., Свистунової
О.В.,

при секретарі - Єремейчук О.А.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2, ОСОБА_3,

на рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 2 лютого 2010р. за
позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ТОВ «УФА
«Верус», ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2009р. ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось до суду з позовом до ТОВ
«УФА «Верус», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості, посилаючись
на те, що 26.04.2007р. між Банком та ОСОБА_2
було укладено кредитний договір
№DNLVAE00000017, відповідно до якого ОСОБА_2
отримав кредит у розмірі 43 366,76 доларів
США із сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12,48 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 26.04.2012р.

В забезпечення виконання кредитних
зобов'язань між Банком та ОСОБА_3
26.04.2012р. було укладено договір поруки, і
12.01.2009р. в забезпечення виконання
кредитного договору, між Банком та ТОВ
«УФА «Верус» було укладено договір
поруки.

У зв'язку з порушенням відповідачем
ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним
договором станом на 28.07.2009р. утворилася
заборгованість перед Банком у розмірі
26 708,78 доларів США, у зв'язку з чим Банк
звернувся до суду з позовом і просив
стягнути солідарно з відповідачів
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість в сумі
26 708,78 доларів США, і з ТОВ «УФА «Верус»,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно 200грн., і
судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 02.02.2010р. позовні
вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені
частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2
та ОСОБА_3 на користь позивача 205
430,58грн., та вирішено питання про
розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідачі
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять рішення суду
скасувати і ухвалити по справі нове
рішення про відмову позивачу в
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду скасуванню
з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ
«ПриватБанк» суд першої інстанції
виходив з доведеності позовних вимог
позивача про виникнення у ОСОБА_2
заборгованості за кредитним договором
станом на 28.07.2009р. у розмірі 26 708,78
доларів США (еквіваленті 205 430,58грн.), у
зв'язку з чим зазначена сума
заборгованості в сумі 205 430,58грн.
підлягає стягненню з відповідачів
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в солідарному порядку.

Однак з таким висновком суду
погодитись не можна з наступних
підстав.

Як убачається з матеріалів справи,
26.04.2007р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» і
ОСОБА_2 було укладено кредитний договір
№DNLVAE00000017, відповідно до якого ОСОБА_2
отримав кредит у розмірі 43 366,76 доларів
США із сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12,48 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 26.04.2012р.

В забезпечення виконання умов
кредитного договору, у цей же день
26.04.2007р. був укладений договір поруки
між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_3,
відповідно до якого ОСОБА_3
зобов'язалась відповідати за повне та
своєчасне виконання боржником
боргових зобов'язань перед Банком у
повному обсязі.

Звернувшись до суду з позовом, ПАТ КБ
«ПриватБанк» в позовній заяві
зазначало, що ОСОБА_2 порушив умови
укладеного кредитного договору, у
зв'язку з чим станом на станом на
28.07.2009р. заборгованість за кредитним
договором складає 26 708,78 доларів США, що
еквівалентно 205 430,58грн.

Разом з цим як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не були
повідомлені про розгляд справи, у
зв'язку з чим надали до апеляційного
суду ксерокопію аркуша кредитного
договору з відміткою Банку про те, що
кредит погашено 20.07.2010р.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 16.10.2013р.
було скасовано рішення Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
02.02.2010р., та було відмовлено ПАТ КБ
«ПриватБанк» у задоволенні позовних
вимог з підстав погашення
відповідачами заборгованості за
кредитним договором.

Скасовуючи рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 16.10.2013р.,
Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ в ухвалі від 10.07.2014р. зазначив, що
вирішуючи спір, суд апеляційної
інстанції не з'ясував, чи відмітка на
кредитному договору про погашення
кредиту стосувалась коштів, виручених
від продажу заставленого майна, чи
кредитор задовольнив свої вимоги за
кредитним договором у повному обсязі.

На виконання ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ в ухвалі від 10.07.2014р., судом
апеляційної інстанції було направлено
на адресу ПАТ КБ «ПриватБанк» ухвалу
від 21.10.2014р. про витребування в порядку
ст. 137 ЦПК України копії кредитної
справи для з'ясування обставин справи
щодо погашення заборгованості за
кредитним договором.

Згідно поштового повідомлення, Банк
отримав ухвалу суду про витребування
доказів 22.10.2014р.

Відповідно до вимог ч. 1, ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно положень ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим позивач на вимогу суду не
надав відповідних доказів про
наявність у відповідачів
заборгованості за кредитним договором,
та не спростував докази, які надали
відповідачі про погашення ними
заборгованості за кредитним договором
№DNLVAE00000017 від 26.04.2007р., про що міститься
відмітка на кредитному договорі (а.с.174),
а тому колегія суддів вважає, що
позивач не довів у передбаченому
процесуальним законодавством порядку
вимоги про необхідність стягнення з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за
кредитним договором №DNLVAE00000017 від
26.04.2007р. в сумі 26 708,78 доларів США, що
еквівалентно 205 430,58грн., у зв'язку з чим
рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню на підставі ст. 309 ЦПК
України з ухваленням по справі нового
рішення про відмову ПАТ КБ
«ПриватБанк» у задоволенні позовних
вимог до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ТОВ «УФА
«Верус» про стягнення заборгованості
за кредитним договором, за
недоведеністю заявлених вимог.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3
задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 2 лютого 2010р.
скасувати.

Відмовити ПАТ КБ «ПриватБанк» в
задоволені позовних вимог до ТОВ «УФА
«Верус», ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення
заборгованості.

Рішення апеляційного суду вступає в
силу з моменту проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Судді