Справа № 465/1463/14
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/5942/14
Доповідач в 2-й інстанції:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року
м.Львів

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області в складі:

головуючого - судді
Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І.,
Штефаніци Ю.Г.,

секретаря - Брикайло
М.В.,

з участю:
позивача ОСОБА_2, його представника -
ОСОБА_3,

представника
відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

відповідача
ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Франківського районного суду м. Львова
від 22 липня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини,-

в с т а
н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом про визначення йому
додаткового строку тривалістю в один
місяць для подання заяви про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_8, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що його мати - ОСОБА_9 була двоюрідною
сестрою покійного ОСОБА_8 і мала право
на спадщину після його смерті за правом
представлення, оскільки її мати -
ОСОБА_9 була рідною тіткою спадкодавця,
а інших спадкоємців за правом
представлення, окрім відповідача
ОСОБА_4, не було. Зазначає, що так як його
мати померла ІНФОРМАЦІЯ_2, не
встигнувши прийняти спадщину після
смерті ОСОБА_8, тому він має право на
спадкування належної їй частки в
порядку спадкової трансмісії, однак,
відповідач ОСОБА_4 заперечує проти
прийняття ним спадщини.

Пропущення строку, встановленого
законом для подання заяви про
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_8, позивач обґрунтовує тим, що про
смерть спадкодавця він дізнався зі
слів ОСОБА_6 лише в кінці 2013 року, а про
те, що мати була його спадкоємцем - лише
в січні 2014 року в нотаріальній конторі,
в якій йому було відмовлено у прийнятті
заяви та рекомендовано звернутись до
суду з указаним позовом.

Рішенням Франківського районного суду
м. Львова від 22 липня 2014 року позов
ОСОБА_2 задоволено. Визначено ОСОБА_2
додатковий строк в один місяць для
подання ним заяви про прийняття
спадщини, що відкрилася після смерті
ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, початок
перебігу якого рахується з часу
набрання рішенням законної сили.

Рішення суду оскаржила відповідач
ОСОБА_4, просить його скасувати з
підстав порушення норм матеріального
та процесуального права,
невідповідності висновків суду
обставинам справи та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що
суд першої інстанції не дав належної
оцінки доказам, які були подані
сторонами в обґрунтування заявлених
вимог та, відповідно, заперечень на них,
і не врахував вимог закону про те, що
для визначення спадкоємцеві, який
пропустив строк для подання нотаріусу
заяви про прийняття спадщини,
додаткового строку для вчинення таких
дій, поважними є причини, пов»язані з
об»єктивними, непереборними, істотними
труднощами для спадкоємця, які б
перешкоджали йому вчасно подати заяву.
Апелянт вважає, що позивачем не
наведено жодної причини, яку б можна
було б визнати поважною для визначення
йому додаткового строку для подання
нотаріусу заяви про прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_8 На думку апелянта,
необізнаність позивача щодо відкриття
спадщини та наявності спадкового майна
не може бути визнано поважною причиною
для визначення йому додаткового
строку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторони ОСОБА_4 в підтримання
апеляційної скарги, заперечення
сторони позивача та відповідача
ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку про задоволення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

Після його смерті залишилось спадкове
майно, а саме, квартира АДРЕСА_1.

Єдиними спадкоємцями ОСОБА_8
найближчої черги були спадкоємці за
правом представлення - його двоюрідні
сестри, а саме: мати позивача - ОСОБА_9,
та відповідач ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_4 подала заяву до
нотаріуса 04 липня 2009 року, тобто у
визначений законом шестимісячний
строк з дня відкриття спадщини, і
рішенням Франківського районного суду
м.Львова від 25 квітня 2013 року, залишеним
без змін в цій частині рішенням
Апеляційного суду Львівської області
від 21 травня 2014 року (а.с.69-72), за нею було
визнано право власності на квартиру
АДРЕСА_1 в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_8

Спадкоємець ОСОБА_9 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто до закінчення
шестимісячного строку для прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_8, і за
життя заяви до нотаріуса про прийняття
спадщини не подавала.

У відповідності до ст.1276 ЦК України,
якщо спадкоємець за заповітом або за
законом помер після відкриття спадщини
і не встиг її прийняти, право на
прийняття належної йому частки
спадщини, крім права на прийняття
обов»язкової частки у спадщині,
переходить до його спадкоємців
(спадкова трансмісія).

Право на прийняття спадщини у цьому
випадку здійснюється на загальних
підставах протягом строку, що
залишився. Якщо строк, що залишився,
менший як три місяці, він продовжується
до трьох місяців.

Враховуючи те, що спадщина після смерті
ОСОБА_8 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1, а
спадкоємець ОСОБА_9 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, то для прийняття спадщини
ОСОБА_8 спадкоємцями ОСОБА_9 в порядку
спадкової трансмісії залишалось менше,
ніж три місяці, а тому, в силу наведеної
вище норми ст.1276 ЦК України, цей строк
продовжився для них ще на три місяці і
закінчився 24 листопада 2009 року.

У відповідності до ч.1 ст.1268 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270
ЦК України, спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати до нотаріуса
заяву про прийняття спадщини в
шестимісячний строк з часу відкриття
спадщини.

Якщо спадкоємець протягом вказаного
строку не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її (ч.1 ст.1272 ЦК).

З матеріалів справи встановлено, що
позивач із заявою про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_8 звернувся
до нотаріуса лише 28 березня 2014 року і
йому було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину з тих
підстав, що він пропустив встановлений
законом строк для подання такої заяви
(а.с.24).

Таким чином, в силу вимог ст.1272 ЦК
України, позивач вважається таким, що
не прийняв спадщину.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Згідно з роз»ясненнями Пленуму
Верховного Суду України, які містяться
в постанові №7 від 30 травня 2008 року «Про
судову практику у справах про
спадкування», поважними є причини,
пов»язані з об»єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 і
визначаючи йому додатковий строк для
прийняття спадщини, яка відкрилась
після смерті ОСОБА_8, суд першої
інстанції виходив з того, що поважними
причинами пропущення такого строку є
те, що про відкриття спадщини позивач
дізнався лише в листопаді-грудні 2013
року, а його мати через хворобу теж не
могла вчинити дії для прийняття
спадщини у встановлений законом строк.

Однак, з таким висновком суду
погодитись не можна, оскільки такого
висновку суд дійшов, беручи до уваги
пояснення відповідача ОСОБА_6, який не
допитувався в судовому засіданні, як
свідок, і пояснення якого
спростовуються показаннями свідка
ОСОБА_10 про те, що позивач дізнався про
смерть ОСОБА_8 ще на похоронах своєї
матері, яким суд не дав належної
правової оцінки.

Крім того, необізнаність позивача про
день відкриття спадщини та/або взагалі
про існування такої спадщини, а також
необізнаність позивача щодо наявності
у нього прав на спадкове майно, яке
залишилось після смерті ОСОБА_8, не
можуть вважатись поважними причинами
пропущення встановленого у даному
випадку статтями 1270, 1276 ЦК України
строку, оскільки об»єктивних перешкод
дізнатись про смерть спадкодавця та
про коло осіб, які були його
спадкоємцями і претендували на
спадщину, у позивача не було, і він,
заявляючи про свої права на спадщину,
повинен був цікавитись й самим життям
спадкодавця.

Таким чином, оскаржуване рішення суду
підлягає скасуванню на підставі п.п.2,4
ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням
апеляційним судом нового рішення про
відмову у задоволенні вказаного позову
з наведених вище мотивів.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.2, 4,
313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і
ш и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Франківського районного суду
м. Львова від 22 липня 2014 року скасувати
і ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_2 про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_8, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили рішенням апеляційного
суду.

Головуючий:
Бойко С.М.

Судді:
Береза В.І.

Штефаніца Ю.Г.