Провадження № 2/641/83/2014
Справа № 641/3960/13-ц
Комінтернівський суд м. Харкова у
головуючого судді - Григор'єва Б.П.,
при секретарі - Вакуленко Л.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, третя особа Комінтернівський
відділ державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції про стягнення трьох відсотків
річних та інфляційних платежів, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Комінтернівського районного суду м.
Харкова з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3
та з урахуванням заяви про збільшення
позовних вимог просив суд стягнути з
відповідачів солідарно на свою користь
заборгованість з відсотків річних у
зв»язку з неповерненням позивки з
02.03.2009 року по 30.11.2010 року в сумі 1875,20
доларів США, що станом на день подання
заборгованість з відсотків річних за
період з 30.11.2010 року по 29.10.2013 року в сумі
зв'язку з неповерненням боргу за
В обґрунтування позову позивач
зазначив, що рішенням
Комінтернівського районного суду
м.Харкова від 21 жовтня 2010 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 30 листопада 2010 року, на користь
позивача з ОСОБА_2 було стягнуто 213613,20
грн. заборгованості за договором
позики від 21 лютого 2006 року. Судами
встановлено, що ОСОБА_2 позичив у
позивача гроші, залишок боргу станом на
дол. США. Вказав, що позичена сума
грошей була використана на спільні
потреби сім'ї ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які на
час укладення договору позики мешкали
у цивільному шлюбі, 21.12.2007 року їх шлюб
був зареєстрований офіційно,а згодом -
розірвано. Посилався на спільність
набуття відповідачами з часу отримання
позики майна значної вартості у тому
числі з використанням його коштів, на
встановлені судами факти, а також на
неповернення боргу на день розгляду
справи.
Представник позивача в судове
засідання не з`явився, надавши до суду
заяву про розгляд справи в його
відсутністю, заявлені позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, просив
Відповідачі та представник третьої
особи в судове засідання не з'явились,
про час та місце розгляду справи
повідомлялись своєчасно та належним
чином, про причини неявки суд не
Суд, дослідивши матеріали справи та
матеріали виконавчого провадження,
приходить до наступного.
Як встановлено рішенням
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 21 жовтня 2010 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 30 листопада 2010
року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 21 лютого 2006
року було укладено договір позики, у
зв'язку з чим на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2
було стягнуто 213613,20 грн. заборгованості
виходячи з залишку боргу станом на день
Відповідно до ч. 3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Доказів виконання вказаного судового
рішення у частині визнаної суми боргу
відповідачами не надано, матеріали
виконавчого провадження з примусового
виконання рішення Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 21 жовтня
2010 року відомостей про його часткове
або повне виконання не містять.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Згідно ч.3 ст.1049 ЦК України позика
вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми.

При розрахуванні розміру індексації,
суд враховує Рекомендації Верховного
Суду України від 03.04.1997 року №62-97 щодо
порядку застосування індексів
інфляції під час розгляду судових
справ та приводить наступний
розрахунок: за період з грудня 2010 року
по червень 2011 року : за грудень 2010 року
індекс інфляції складав 100,8 %, січень 2011
р - 101,0 %, лютий 2011 р. - 100,9 %, березень 2011 р. -
101,4 %, квітень 2011 р. - 101,3 %, травень 2011 р. -
100,8 %, червень 2011 р. - 100,4 %, відповідно
інфляційні витрати за період з грудня
2010 року по червень 2011 року підлягають
стягненню інфляційні витрати в сумі
14504,34 гривень.

Також підлягає стягненню 3 % річних за
період з 02.03.2009 року по 30.11.2009 року на
суму 27000,00 доларів США, на суму, яка
складає (27000,00 доларів США*3%*845/100%*395) 1875,21
доларів США, що станом на 29.10.2013 року
складає 14988,55 гривень.

Відповідно підлягає стягненню 3 %
річних за період з 30.11.2010 року по 29.10.2013
року на суму 213613,20 грн., на суму, яка
складає (213613,20 грн.*3%*1065/100%*365) 18698,47
гривень.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Заявлені позивачем позовні вимоги до
відповідачів про стягнення суми
заборгованості обґрунтовуються
солідарністю відповідальності ОСОБА_2
та ОСОБА_3 за неповернення боргу згідно
договору позики від 21 лютого 2006 року.

Як слідує з наявного у справі рішення
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 10 грудня 2009 року за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного
майна подружжя та рішення апеляційного
суду Харківської області від 14 липня 2011
року в цій же справі, судами
встановлено факт проживання
відповідачів однієї сім'єю з 2004 року,
21.12.2007 року їх шлюб був зареєстрований
офіційно, 12 березня 2009 року їх шлюб було
розірвано у судовому порядку.

Рішенням суду також встановлено факт
набуття відповідачам за вказаний
період певного спільного майна, яке
було поділено між відповідачами в цій
справі, зокрема, квартири АДРЕСА_1;
земельної ділянки АДРЕСА_2, вартістю
101000 грн.; автомобіль "Фольксваген
Пасат", державний номер НОМЕР_1, 2007 року
випуску, вартістю 180285 грн.

З наявних у справі рішення
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 6 грудня 2012 року, залишеним
без змін ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 вересня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення боргу за договорами позики,
оформлених розписками від 26 вересня 2007
року та від 30 липня 2008 року, слідує
встановлені судами факти використання
позичених коштів цими ж відповідачами
на потреби сім`ї для придбання майна та
несення значних матеріальних витрат у
зв`язку з його придбанням за період з
дати отримання позик, з чого судами
зроблено висновок про солідарність
відповідальності відповідачів. Суди
керувалися вимогами ст.ст. 541, 543, 625, 1047,
1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 74 СК
України.

Суд касаційної інстанції вказав, що
місцевий суд правильно виходив з того,
що солідарність зобов'язань
відповідачів ґрунтується як на
спільності придбаного ними майна, так і
на спільності несення відповідачами
значних витрат на його утримання як під
час спільного проживання однією сім'єю,
так і після реєстрації шлюбу. При цьому,
районний суд обґрунтував свої висновки
зібраними у справі доказами, яким дав
належну оцінку, зокрема: витягами з
відповідних реєстрів, довідок з БТІ,
ДАІ та документів банків і інших
фінансових установ, з яких вбачаються
факти придбання майна відповідачами та
несення ними значних матеріальних
витрат у зв'язку з придбанням
відповідного майна за період з дати
отримання позик, та які свідчать про
використання отриманих у відповідача
коштів саме в інтересах сім'ї.

Відповідно до ст. 541 ЦК України
солідарний обов'язок або солідарна
вимога виникають у випадках,
встановлених договором або законом,
зокрема у разі неподільності предмета
зобов'язання. Оскільки за договором
позики позикодавець передає
позичальникові грошові кошти у
власність, а останні згідно з вимогами
ст. 60 СК України стають об'єктом
спільної сумісної власності подружжя,
на спірні правовідносини поширюється
правило про солідарну
відповідальність подружжя.

Відповідно до ст. 74 Сімейного кодексу
України якщо жінка та чоловік
проживають однією сім'єю, але не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте
ними за час спільного проживання,
належить їм на праві спільної сумісної
власності, якщо інше не встановлено
письмовим договором між ними. На майно,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності жінки та чоловіка, які не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, поширюються
положення глави 8 цього Кодексу.

Згідно ст. 61 Сімейного кодексу України
якщо одним із подружжя укладено
договір в інтересах сім'ї, то гроші,
інше майно, в тому числі гонорар,
виграш, які були одержані за цим
договором, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Згідно ст.543 ЦК України у разі
солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.

За таких умов відповідальність ОСОБА_2
та ОСОБА_3 у зв'язку з неповерненням
коштів є солідарною.

Таким чином, факти зазначені в позовній
заяві знайшли підтвердження в
судовому засіданні, а тому підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 4, 11, 57-60, 88, 212, 215,224-226 ЦПК України,
ст.ст. 509, 526, 530, 543, 553, 554, 625, 1050, 1054 ЦК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на користь ОСОБА_1 три відсотки річних у
зв'язку з неповерненням коштів за
договором позики від 21 лютого 2006 року
за період з 02 березня 2009 року по 30
листопада 2010 року в сумі 14988,55 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на користь ОСОБА_1 три відсотки річних у
зв'язку з неповерненням коштів за
договором позики від 21 лютого 2006 року
за період з 30 листопада 2010 року по 29
жовтня 2013 року в розмірі 18698,47 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на користь ОСОБА_1 збитки від інфляції у
зв'язку з неповерненням коштів за
договором позики від 21 лютого 2006 року
за період грудень 2010 р. - червень 2011 р. у
сумі 14504,34 грн.

Стягнути у рівних частках з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по
сплаті судового збору у розмірі 240,95
грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Комінтернівський районний суд м.
Харкова протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя: Б. П. Григор'єв