АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий у 1 й інстанції -
Хоруженко Н. В. Доповідач - Козлов
С.П. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого:
Козлова С.П.,

суддів:
Каратаєвої Л.О., Прозорової М.Л.,

при секретарі:
Савеленко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Апостолівського районного суду
Дніпропетровської області від 11
вересня 2014 року по справі за позовом
Кредитної спілки "Союз Дніпро" до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за
кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Апостолівського
районного суду Дніпропетровської
області від 11 вересня 2014 року стягнуто
солідарно з відповідачів на користь
позивача заборгованість за кредитним
договором № 168/12 від 31.01.2012 року в
загальній сумі 47454,35 грн., з яких: 8577,72
грн. - залишок по кредиту, 38876,63 грн. -
відсотки нараховані за користування
кредитом з урахуванням прострочених
платежів, та вирішено питання про
розподіл судових витрат по справі.

В апеляційній скарзі посилаючись
на неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи, та
порушення норм матеріального права
ОСОБА_2 просить змінити рішення суду,
зменшивши суму відсотків за
прострочення платежів з 38876,63 грн. до
13123,90 грн. із застосуванням до вказаних
вимог позовної давності в один рік,
загальну суму заборгованості - з 47454,35
грн. до 21701,62 грн. і розмір судових
витрат відповідно до стягнутої суми.

Розглянувши справу в межах доводів
скарги колегія суддів не знаходить
підстав для її задоволення.

Згідно ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 554 цього Кодексу у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Як правильно встановлено судом, ОСОБА_2
за кредитним договором № 168/12 від 31.01.2012
року отримала у позивача кредитні
кошти у сумі 8806 грн. строком на 18
місяців, починаючи з 31.01.2012 року по
30.07.2012 року, зобов'язавшись погашати
заборгованість по кредитному договору
щомісячно у період з 20 по 30 число
кожного місяця згідно з графіком
погашення заборгованості по
кредитному договору, яка складається з
заборгованості по кредиту та відсотків
за користування кредитом, а ОСОБА_4 за
договором поруки № 168/12 від 31.01.2012 року
взяла на себе зобов'язання перед
кредитною спілкою відповідати у
повному обсязі по зобов'язанням ОСОБА_2,
визначених кредитним договором, але
своїх зобов'язань за кредитним
договором позичальник не виконує та
має заборгованість за цим договором в
розмірі 47454,35 грн., з яких 8577,72 грн. -
залишок по кредиту та 38876,63 грн. -
відсотки нараховані за користування
кредитом з урахуванням прострочених
платежів.

За таких обставин, дійшовши
правильного висновку про порушення
боржником умов кредитного договору суд
обґрунтовано на підставі ст. ст. 526, 554,
1054 ЦК України задовольнив позовні
вимоги кредитної спілки.

Доводи ОСОБА_2 у скарзі про
необхідність застосуванням до вимог
позивача в частині стягнення відсотків
за прострочення платежів позовної
давності в один рік не ґрунтуються на
умовах договору кредиту, згідно п. 4.4
якого при порушенні позичальником
строків сплати кредиту та процентів
кредитодавець перераховує відсоток
(плату) за користування кредитом в
залежності від терміну простроченої
заборгованості, тобто спірна сума не є
штрафною санкцією в розумінні положень
ст. ст. 546, 549 ЦК України і на неї не
можуть розповсюджуватися вимоги ст. 258
ЦК України щодо спеціальної позовної
давності, оскільки сторони таким чином
обумовили порядок і розмір нарахування
та сплати відсотків за користування
кредитом з урахуванням заборгованості.
Крім того, пунктом 10.2 договору сторони
встановили строк позовної давності
тривалістю три роки до правовідносин,
пов'язаних з укладанням та виконанням
цього договору (ст. 259 ЦК України).

Інших суттєвих доводів
незаконності рішення суду в скарзі не
наведено.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Апостолівського районного
суду Дніпропетровської області від 11
вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів з цього
часу.

Головуючий:

Судді: