УХВАЛА

17 листопада 2014 року
м. Київ Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької
В.С., Гримич М.К.,

Умнової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4, про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 вересня 2014 року у справі за
позовом Управління виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Києві до
Територіального управління
Держгірпромнагляду по Київській
області та м. Києву, треті особи:
публічне акціонерне товариство
«Мостобуд», ОСОБА_3, про скасування
актів,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року Управління виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Києві (далі -
Управління Фонду) звернулося до суду з
позовом, в якому просило скасувати акт
спеціального розслідування нещасного
випадку, який стався з ОСОБА_5 за формою
Н-5 та акт про нещасний випадок,
пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1
від 18 березня 2011 року. Позивач
посилався на те, що 16 лютого 2011 року
близько 16 год. 55 хв. на будівництві
Дарницького залізнично-автомобільного
мостового переходу через р. Дніпро у м.
Києві, а саме на залізничній ділянці
«Київ-Московський - Дарниця», де
працівники містобудівельного загону №
2 публічного акціонерного товариства
«Мостобуд» виконували роботи з
насування у проектне положення
прогонової споруди 1П секції № 2 на
залізничних опорах
залізнично-автомобільного переходу
через р. Дніпро, стався нещасний
випадок із монтажником з монтажу
сталевих та залізобетонних
конструкцій - ОСОБА_5, внаслідок якого
він загинув. Комісією з розслідування
нещасного випадку на виробництві, до
складу якої входив і їхній представник,
були складені акти за формою Н-5 та Н-1
від 18 березня 2011 року, в яких
відображені обставини і причини
нещасного випадку. Згідно з цими
актами, нещасний випадок і травма
визнані такими, що пов'язані з
виробництвом. Однак, Управління з таким
висновком не погодилось, мотивуючи це
тим, що в акті за формою Н-1 від 18 березня
2011 року зафіксовано відсутність впливу
на ОСОБА_5 небезпечного виробничого
фактора чи середовища під час настання
нещасного випадку. Водночас, в акті
зазначено, що супутньою причиною
нещасного випадку є перебування
потерпілого на будівельному
майданчику в стані алкогольного
сп'яніння, що підтверджується довідкою
Київського міського бюро
судово-медичної експертизи від 3
березня 2011 року. На їхню думку,
відповідно до ст. 14 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, що спричинили втрату
працездатності», у складанні акта за
формою Н-1 повинно бути відмовлено та
навпаки складено акт за формою НПВ.
Крім того, під час настання нещасного
випадку, внаслідок якого настала
смерть, ОСОБА_5 трудові обов'язки не
виконував.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 15 квітня

2014 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від

28 травня 2014 року, у задоволенні позову
Управління Фонду відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 вересня 2014
року касаційну скаргу Управління Фонду
задоволено. Рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 15 квітня 2014
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 28 травня 2014 року скасувати,
справу направлено на новий розгляд до
суду першої інстанції.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних

кримінальних справ надійшла заява
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних кримінальних справ
від 10 вересня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме: п. п. 58,
59 Порядку розслідування та ведення
обліку нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 1112 від 25 серпня 2004
року, ст. 55 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, що спричинили втрату
працездатності».

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник посилається
на ухвалу Вищого адміністративного
суду України від 02 жовтня 2013 року у
справі за позовом про скасування актів.

Дослідивши подані заявником матеріали,
колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до роз'яснень п. 7 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про судову
практику застосування статей 353 - 360
Цивільного процесуального кодексу
України» від 30 вересня 2011 року
№ 11 постановлення касаційною
інстанцією ухвали про скасування
рішення судів нижчих інстанцій із
передачею справи на новий розгляд не
означає остаточного вирішення справи
спору у справі й не відбулося
застосування норм матеріального права
для вирішення спору по суті, тому
відповідні ухвали не можуть бути
предметом перегляду в порядку,
передбаченому главою 3 розділу 5 ЦПК
України.

Тому ухвала Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 вересня 2014
року не може бути предметом перегляду в
порядку, передбаченому главою 3 розділу
5 ЦПК України, оскільки справу
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції, остаточного
вирішення справи, спору у справі,
застосування норм матеріального права
для вирішення спору по суті не
відбулося.

Оскільки наведені заявником доводи не
містять ознак, які відповідно до вимог
вищевказаної норми є підставами для
перегляду судового рішення, у допуску
справи до провадження слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом Управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Києві до
Територіального управління
Держгірпромнагляду по Київській
області та м. Києву, треті особи:
публічне акціонерне товариство
«Мостобуд», ОСОБА_3, про скасування
актів до провадження Верховного Суду
України за заявою представника ОСОБА_3 -
ОСОБА_4, про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 вересня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.С. Ткачук

Судді:
В.С. Висоцька

М.К. Гримич

О.В. Умнова

І. М. Фаловська