Справа № 352/2481/13-ц
Провадження № 22-ц/779/2389/2014
Головуючий у 1 інстанції Гургула В.Б.
Суддя-доповідач Меленко О.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Меленко О.Є.,

суддів Васильковського
В.М., Фединяка В.Д.

секретаря Мельник О.В.

з участю: апелянта
ОСОБА_2,

представника
ОСОБА_3- ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Тисменицького районного суду
від 21 жовтня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Тисменицького районного суду
від 21 жовтня 2014 року в задоволенні
заяви ОСОБА_2 про вжиття заходів
забезпечення позову в межах
провадження у справі за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні житловим будинком та
стягнення завданої шкоди і зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
матеріальної шкоди, заборону вчинення
певних дій та стягнення моральної
шкоди, про заборону вчиняти дії -
відмовлено.

На дану ухвалу ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу, в якій посилається
на неповне з'ясування судом обставин
справи та порушення норм матеріального
і процесуального права.

Зазначає, що в заяві про забезпечення
позову нею було повністю обґрунтовано
необхідність вжиття заходів
забезпечення позову в частині заборони
ОСОБА_3 проводити будь які
будівельно-монтажні роботи без її
дозволу та дозволу будівельно -
архітектурної інспекції, оскільки дії
ОСОБА_3 щодо реєстрації права власності
на гостьовий будинок та роботи з
перепланування в житловому будинку,
можуть призвести до утруднення чи
неможливості у майбутньому виконати
рішення суду в частині заявленого нею
зустрічного позову в даній справі.

З цих підстав, ухвалу суду першої
інстанції, апелянт просила скасувати.

В судовому засіданні апеляційного суду
ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги
підтримала з наведених у ній мотивів.

Представник ОСОБА_3- ОСОБА_4 доводів
скарги не визнала та пояснила, що
оскільки судовим рішенням між
сторонами реально розділено
домоволодіння АДРЕСА_1, то відповідно
ОСОБА_3 на підставі дозвільних
документів відповідних служб
здійснюються переобладнання, що були
визначені судово-будівельною
експертизою.

Вислухавши доповідача, доводи ОСОБА_2,
пояснення представника ОСОБА_3,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 151,152,153 ЦПК України
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі може вжити заходи забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

При цьому позов майнового характеру
забезпечується накладенням арешту на
майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам, про що зазначено в
абзаці 1 п. 4 Пленуму Верховного Суду
України N 9 від 22.12.2006 року «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову».

Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

З матеріалів справи вбачається, що в
провадженні Тисменицького районного
суду перебуває цивільна справа за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод в користуванні житловим
будинком і стягнення завданої
моральної шкоди та зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення
матеріальної шкоди, заборону вчинення
певних дій та стягнення моральної
шкоди.

Постановляючи ухвалу про відмову в
задоволенні заяви про забезпечення
позову суд першої інстанції прийшов до
висновку, що позивачем не доведено
необхідність вжиття заходів
забезпечення позову. З таким висновком
погоджується і колегія суддів.

Зі змісту заяви про забезпечення
позову вбачається, що жодних доказів на
підтвердження здійснення ОСОБА_3
самочинних будівельних робіт з
перепланування та виготовлення
технічної документації на окреме
підключення частини будинковолодіння
по АДРЕСА_1 до комунікаційних мереж,
заявник не надала.

Що стосується доводів апелянта в
частині т.з. «гостьового будинку», то
сама ОСОБА_2 не заперечує тієї
обставини, що об'єктом поділу він не
був, спору про право власності на цю
будівлю немає і на даний час.

Зважаючи на відсутність доказів на
підтвердження обставин, з якими
пов'язується застосування зазначеного
ОСОБА_2 виду забезпечення позову, суд
першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
забезпечення позову.

Приймаючи до уваги вищенаведене,
колегія суддів вважає, що ухвала суду
першої інстанції постановлена з
дотриманням вимог норм процесуального
права, а тому підстав для її скасування
з мотивів, наведених у скарзі, не
встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313-315, 317, ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Тисменицького районного суду
від 21 жовтня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.Є. Меленко

Судді:
В.М.
Васильковський

В.Д. Фединяк