Справа № 128/4962/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем
України

06.11.2014 року
місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді: Васильєвої Т.Ю.

при секретарі: Гавріловій Т.В.

з участю

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши в судовому засіданні в м.
Вінниці цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дитини та коштів за навчання, суд,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
вищевказаним позовом. Обґрунтовуючи
підстави про стягнення аліментів на
утримання повнолітньої дочки та
стягнення коштів за навчання дитини
позивач в позові вказує, що з
відповідачем перебували у
зареєстрованому шлюбі, який в
подальшому було розірвано 01.09.1999 року.

В шлюбі в них народилась дочка
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з
позивачем та знаходиться на її
утриманні. В даний час дочка є
повнолітньою та навчається у
Вінницькому національному аграрному
університеті і потребує матеріальної
допомоги. Відповідач не приймає участі
в додаткових витратах на навчання
дочки і взагалі не надає кошти на її
утримання. Позивачу самостійно важко
утримувати дочку, тому вона вимушена
звернутись до суду з даною позовною
заявою, якою просить стягнути з
відповідача аліменти на утримання
повнолітньої дочки в розмірі 1/4 частки
з усіх видів його заробітку (доходу)
щомісячно на весь період навчання, але
не довше ніж до досягнення нею 23 років,
а також стягнути з позивача додаткові
витрати на дитину, а саме половину
вартості сплачених нею коштів за
навчання в сумі 7 700 грн.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з
підстав, викладених в позовній заяві,
пояснивши, що до повноліття дочки
відповідач сплачував аліменти на її
утримання та після досягнення дочкою
повноліття такі виплати припинено,
дочка продовжує навчатися та потребує
матеріальної допомоги, крім цього
позивачка дійсно понесла витрати на
оплату вартості навчання дочки в
загальній сумі 15 400 грн., тому просила
стягнути з відповідача половину
понесених нею витрат на навчання
їхньої з відповідачем дочки та
стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки з
усіх видів його заробітку (доходу)
щомісячно.

В судовому засіданні відповідач
позовні вимоги визнав частково, а саме
визнав вимогу про стягнення з нього
аліментів на утримання повнолітньої
дочки в розмірі 1/4 частки з усіх видів
його заробітку (доходу) щомісячно на
період навчання дочки, але не довше ніж
до досягнення нею 23 років. В іншій
частині позовних вимог просив
відмовити посилаючись на пояснення
свого представника, який пояснив, що
оплата навчання дочки відповідача не є
додатковими витратами на її утримання,
оскільки ці витрати не викликані
особливими обставинами та вони
покривалися, в тому числі, за рахунок
аліментів, які сплачував відповідач до
повноліття дочки.

Вивчивши матеріали справи, суд
вважає за необхідне позов задовольнити
частково.

Так, дійсно, згідно матеріалів
справи, шлюб між сторонами було
розірвано 01.09.1999 року, що
підтверджується копією свідоцтва про
розірвання шлюбу (а.с. 11).

В шлюбі у сторін народилась дочка
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є
відповідач, що підтверджується копією
свідоцтва про народження дитини (а.с. 3).

З довідки, виданої департаментом
міського господарства виконкому ЖЕК №5
№ 4236 від 03.10.2014 року вбачається, що
дочка проживає разом з позивачем (а.с.
10).

ОСОБА_4 є студенткою третього
курсу денної форми навчання
економічного факультету Вінницького
національного аграрного університету,
що підтверджується довідкою, виданою
за місцем навчання № 539 (а.с. 9).

Відповідно до копії договору № 988
від 18.07.2011 про надання освітніх послух
Вінницьким кооперативним інститутом,
ОСОБА_4 навчалась на денній формі
навчання, строк надання освітньої
послуги 3 роки, загальна вартість
освітньої послуги становить 15 400
грн.(а.с.12), яка згідно наданих копій
квитанцій (а.с. 13 - 15) та пояснень
позивачки була сплачена позивачкою.

Згідно довідок про доходи за 2011-2014
роки відповідач працює у Вінницькому
національному медичному університеті
ім. М.І. Пирогова на посаді асистента та
отримує заробітну плату, з якої
проводилися відрахування на сплату
аліментів (а.с. 31 - 35).

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України,
якщо повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Відповідно ст. 200 СК України суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі або у частці від
заробітку платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у ст.
182 СК України.

При визначенні суми аліментів суд
на підставі ст. 182 СК України враховує
такі істотні обставини, що відповідач
працює, а отже має стабільний дохід,
дочка сторін навчається на денній
формі навчання, а отже позбавлена
можливості з об'єктивних причин
самостійно себе утримувати, та
відповідач не заперечує своєї
можливості сплачувати аліменти на
утримання дочки у визначеному
позивачкою розмірі.

З урахуванням наявних обставин
справи суд вважає заявлену позивачем
суму аліментів на утримання
повнолітньої дочки обґрунтованою та
такою, що відповідає ст. 182 СК України,
тому дана позовна вимога підлягає до
задоволення.

Відповідно до ст. 185 СК України,
той з батьків, з кого присуджено
стягнення аліментів на дитину, а також
той з батьків, до кого вимога про
стягнення аліментів не була подана,
зобов'язані брати участь у додаткових
витратах на дитину, що викликані
особливими обставинами (розвитком
здібностей дитини, її хворобою,
каліцтвом тощо).

Такими додатковими витратами
позивачка вважає витрати на оплату
навчання дочки у навчальному закладі,
оскільки вона навчалась на платній
основі.

Проте по своїй природі такі
витрати не можуть відноситись до
додаткових витрат, викликаних
особливими обставинами. Це витрати, які
відносяться до звичайних обставин
утримання дітей та мають покриватися
із визначеної суми аліментів на
утримання дитини.

Тому в задоволенні позовної
вимоги про стягнення додаткових витрат
на оплату навчання дитини слід
відмовити.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України з відповідача підлягають до
стягнення на користь позивача судові
витрати на правову допомогу, які
підлягають до стягнення пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог.
Згідно квитанції від 08.10.2014 року (а.с. 16)
позивачем за складання позовної заяви
адвокатом було сплачено 200 грн., тому з
відповідача на користь позивача слід
стягнути 100 грн.

Крім цього, з відповідача
підлягають до стягнення на користь
держави судові витрати, а саме судовий
збір, від сплати якого звільнено
позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 182, 185, 198 - 201 СК України, ст.ст. 10, 11,
88, 209, 212, 214, 215, 367 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, і/н НОМЕР_1, уродженця м.
Вінниця, жителя АДРЕСА_1, Вінницького
району Вінницької області, працюючого
асистентом Вінницького національного
медичного університету (м. Вінниця, вул.
Пирогова, буд. 56), на користь ОСОБА_1 на
утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх
видів його заробітку (доходу)
щомісячно, починаючи з 08.10.2014 року до
закінчення донькою навчання, але не
довше ніж до досягнення нею 23 років.

Рішення в частині стягнення
аліментів в межах суми платежу за один
місяць допустити до негайного
виконання.

В задоволенні інших вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 100 грн. на відшкодування судових
витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в
сумі 243, 60 грн. в дохід держави.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Вінницької області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: підпис

Копія вірна

Суддя:

Секретар: