Провадження № 2/344/4385/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

03 листопада 2014 року
м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді
Барашкова В.В.

секретаря Струк
Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Івано-Франківську справу за позовом
ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1, третя
особа, яка не заявляє самостійних
вимог: ВДВС Калуського міськрайонного
управління юстиції про звільнення
майна з-під арешту, суд -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
«Приватбанк» звернулося в суд з
позовом до ОСОБА_1, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог: ВДВС
Калуського міськрайонного управління
юстиції про звільнення майна з-під
арешту, а саме квартири.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, подав суду заяву
про розгляд справи за його відсутності,
позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином. Причину неявки суду не
повідомлено.

Третя особа в судове засідання не
з'явилася, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином.

З урахуванням положень ст. 224 ЦПК
України, суд ухвалив провести заочний
розгляд справи.

Дослідивши письмові матеріали справи,
судом встановлено, що спір між
сторонами виник з приводу порушення
права на належне виконання умов
кредитного договору внаслідок чого
банк позивається про зняття арешту із
майна, що перебуває у заставі з метою
реалізації.

14.02.2008 року між ПриватБанком та ОСОБА_1
укладено кредитний договір № IFHAGK0000003V
(надалі Кредитний договір), згідно з
яким Позивач надав Відповідачу кредит
в розмірі 152045.00 [Долар СІЛА].

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором ПриватБанк і
Відповідач 14.02.2008 уклали договір
іпотеки № б/н від 14.02.2008 року (надалі -
договір іпотеки). Згідно п. 33.3 (умов)
договору іпотеки Відповідач надав в
іпотеку нерухоме майно, а саме:
квартира, загальною площею 138.10,що
розташована за адресою: АДРЕСА_1. Майно
належить Відповідачу на праві
власності на підставі Договору
купівлі-продажу квартири від 14.02.2014
року, посвідченого 14.02.2008 року.,
приватним нотаріусом ОСОБА_2, міського
нотаріального округу, зареєстровано в
реєстрі під № 327.

При здійсненні нотаріальних дій щодо
задоволення вимог іпотекодержателя
ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" стало відомо, що
Відділом ДВС Калуського
міськрайонного управління юстиції
було накладено арешт на все нерухоме
майно ОСОБА_1, в тому числі і на майно, що
є предметом іпотеки - квартира,
загальною площею 138.10,що розташована за
адресою: АДРЕСА_1

07.08.2014 року ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК"
звернувся до Відділу ДВС Калуського
міськрайонного управління юстиції з
клопотанням про звільнення майна, а
саме квартири, загальною площею 138.10,що
розташована за адресою: АДРЕСА_1 з-під
арешту. Листом від 13.08.2014 року у
задоволенні клопотання про звільнення
вище вказаного майна з-під арешту було
відмовлено.

Згідно ч.5. ст. 60 Закону України
"Виконавче провадження" у випадках
незавершеного виконавчого провадження
арешт майна чи коштів може бути знятий
за рішенням суду.

Згідно Інструкції «Про проведення
виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999р., майно,
щодо якого встановлено іпотеку чи
накладено заборону на відчуження, не
може бути звернено стягнення для
задоволення вимог стягувачів, які не є
іпотекодержателями, згідно із Законом
України "Про іпотечне кредитування,
операції з консолідованим іпотечним
боргом та іпотечні сертифікати".

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» у
разі порушення боржником основного
зобов'язання відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановлені
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.

В даному випадку договір іпотеки був
укладений, як зазначено вище, - 14.02.2008, а
арешт на все нерухоме майно боржника
ОСОБА_1 накладено значно пізніше ніж
було укладено договір іпотеки.

Згідно ст. 59 ЗУ "Про виконавче
провадження", особа, яка вважає, що
майно, на яке накладено арешт, належить
їй, а не боржникові, може звернутися до
суду із позовом про визнання права на
майно і про звільнення його з-під
арешту.

Статтею 54 ЗУ "Про виконавче
провадження" передбачено право
заставодержателя звернутися до суду
про звільнення заставлено майна з-під
арешту.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приват Банк» слід задовольнити.

На підставі наведеного, відповідно до
ст. 124 Конституції України, ЗУ «Про
іпотеку», ЗУ "Про виконавче
провадження", Інструкції «Про
проведення виконавчих дій» №74/5 від
15.12.1999р. , керуючись ст.ст. 88, 213-215, 224 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Звільнити з-під арешту, накладеного
Відділом державної виконавчої служби
Калуського міськрайонного управління
юстиції на нерухоме майно, належне на
праві власності ОСОБА_1, а саме:
квартира, загальною площею 138,10 кв.м., що
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Заборонити органам Державної
виконавчої служби вчиняти будь-які дії,
пов'язані з обмеженням ПАТ КБ
«Приватбанк» прав іпотеко держателя
щодо квартири загальною площею 138,10
кв.м, що розташована за адресою: :
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» - 243,60 грн. судових
витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому
Цивільно-Процесуальним кодексом
України. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, установлених
статтею 294 ЦПК України, залишається без
розгляду, якщо апеляційний суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Суддя
Барашков В.В.