Справа № 338/1317/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2359/2014
Головуючий у 1 інстанції Битківський
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого -судді
Фединяк В.Д.,

суддів Малєєва
А.Ю., Васильковського В.М.,

секретаря Яковин
М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк" на рішення
Богородчанського районного суду від 25
вересня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
"ПриватБанк"(далі - ПАТ КБ "ПриватБанк")
звернулось з суд з указаним позовом і
зазначало, що ОСОБА_2 відповідно до
укладеного договору № б/н від 12.05.2008
року отримала кредит у розмірі 1500 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.
Відповідачка належним чином не
виконувала свої зобов'язання за
кредитним договором в результаті чого
утворилась заборгованість в розмірі
6881,29 грн., в тому числі 1503,57 грн. -
заборгованість за кредитом; 3071,54 грн. -
заборгованість по процентах за
користування кредитом;1740,40 грн.
заборгованість з пені та комісії за
користування кредитом;250 грн. штраф
(фіксована частина);315,78 штраф
(процентна складова), яку просив
стягнути з відповідача.

Рішенням Богородчанського районного
суду від 25 вересня 2014 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено
за спливом позовної давності.

На дане рішення представник ПАТ КБ
"ПриватБанк" подав апеляційну скаргу, в
якій посилається на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права. Зокрема, апелянт не погоджується
з висновком суду про пропущення ним
позовної давності, оскільки із умов
кредитного договору, укладеного між
сторонами, вбачається, що строк дії
кредитного ліміту співпадає із строком
дії платіжної картки. Тобто, судом
першої інстанції залишено поза увагою,
що відповідач отримав платіжну картку,
строк дії якої встановлено до квітня 2012
року. Таким чином, перебіг позовної
давності розпочинається з 01.05.2012 року
та закінчується 01.05.2015 року.

Особи, які беруть участь у розгляді
справи в судове засідання не
з'явились, хоч про час і місце
розгляду справи були повідомлені у
встановленому законом порядку, що
відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України не
перешкоджає розгляду справи у їх
відсутності.

Заслухавши доповідь судді,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК
України наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку про
відхилення апеляційної скарги з таких
підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем пропущено строк позовної
давності, про застосування якої
заявлено відповідачем, що відповідно
до ч.4 ст.267 ЦК України є підставою для
відмови в позові.

Висновок суду відповідає вимогам
закону і матеріалам справи.

Судом встановлено, що 12.05.2008 року між
ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір, відповідно
до якого відповідачка отримала кредит
в сумі 1500 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

За умовами кредитного договору,
укладеного між сторонами, вищевказаний
кредитний договір діє протягом 12
місяців і позичальник зобов'язався
сплачувати заборгованість за
кредитним договором щомісяця. Жодних
платежів за кредитним договором
відповідачем не здійснювалось,
унаслідок чого утворилась
заборгованість, яка за розрахунком
банку станом на 31 липня 2014 року, склала
6881 грн. 29 коп.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно розрахунку заборгованості, що
наданий позивачем до суду першої
інстанції, вбачається, що ОСОБА_2, з
моменту видачі їй картки, жодного
платежу за кредитним договором не
здійснила (а. с. 6-10).

Ураховуючи вищенаведене, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про те, що у позивача виникло право
вимагати повернення кредиту згідно
умов договору з моменту несплати
чергового платежу.

Проте, як убачається з матеріалів
справи, позивач звернувся до суду із
відповідним позовом про захист свого
порушеного права лише в серпні 2014 року.

Крім того, у матеріалах справи наявна
заява відповідачки про застосування
строків позовної давності (а. с. 29).

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
відмову у задоволенні позовних вимог
ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 у зв'язку
зі спливом строку позовної давності.

Така правова позиція висловлена в
постанові Верховного Суду України від
19 березня 2014 року № 6-14цс14.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду викладених в оскаржуваному
рішенні, тому не можуть бути підставою
для скасування справедливого і по
суті правильного рішення суду лише з
одних формальних міркувань.

За таких обставин, колегія суддів
вважає оскаржуване рішення таким, що
ухвалене з дотриманням вимог закону.
Підстав для скасування цього рішення,
за доводами апеляційної скарги не
встановлено.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" відхилити. Рішення
Богородчанського районного суду від 25
вересня 2014 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий - суддя
В.Д. Фединяк

Судді
А.Ю. Малєєв

В.М. Васильковський