________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/1445/14
УХВАЛА

24.11.2014 року

Київський районний суд м.
Одеси у складі:

Головуючого судді - Куриленко О.М.,

за участю секретаря – Баранової Ю.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні клопотання
представника позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_2
про витребування доказів по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про визнання договору позики та
розписки недійсними та відсутність
зобов`язань за ними,

ВСТАНОВИВ:

07 жовтня 2013 року позивач
звернувся до суду з позовом та просив
постановити рішення, яким визнати
договір позики від 01.12.2012 року,
укладений між ним і ОСОБА_3 та розписку,
видану від імені позивача про
прийняття у борг грошової суми у
розмірі 568 000 гривень недійсними, а
зобов`язання за ним з боку позивача
перед відповідачем – відсутніми.

Свої вимоги мотивував тим,
що в кінці листопада на початку грудня
2012 року він за станом здоров’я
знаходився на лікуванні в
психіатричній лікарні. В цей період, а
саме 01.12.2012 року ним нібито був
укладений договір позики з ОСОБА_3, як
вказує позивач, на підтвердження
переданих йому грошових коштів у
розмірі 580000 гривень відповідачем від
його імені була написана розписка.

Позивач стверджує, що 01 грудня 2012 року
– на час укладення договору з
відповідачем та видачі з його боку
розписки на ім’я відповідача – він
знаходився в стані, в змозі при якому не
міг розуміти значення своїх дій не міг
ними керувати, воля його була
пригнічена, жодних грошових коштів
відповідач йому не передавав.

Вказані обставини і стали
підставою для звернення до суду з даним
позовом.

Ухвалою Київського
районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2013
року відкрито провадження та
призначено справу до судового
розгляду.

Представник позивача ОСОБА_1
– ОСОБА_2 звернувся до суду з
клопотанням, в якому просив суд
об’єднати в одне провадження дану
цивільну справу з цивільною справою №
520/1842/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
визнання договору займу та розписки
недійсними, а зобов’язання за ними
відсутніми.

Ухвалою Київського
районного суду м. Одеси від 12.03.2014 року
вказані справи були об’єднані в одне
провадження.

В ході судового засідання,
24.11.2014 року представник позивача ОСОБА_1
– ОСОБА_2 звернувся до суду з
клопотанням, в якому просить вимоги в
частині визнання договору позики від
01.12.2012 року, укладеного між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 та розписки, виданої від імені
ОСОБА_1 про прийняття в борг та ОСОБА_3
грошової суми – недійсними, а
зобов’язання по ним недійсними –
залишити без розгляду.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 24.11.2014 року клопотання
представника позивача – задоволено,
залишено без розгляду позовні вимоги
ОСОБА_1 в частині визнання договору
позики від 01.12.2012 року укладеного між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та розписки виданої
від імені ОСОБА_1 про прийняття в борг
та ОСОБА_3 грошової суми – недійсними, а
зобов’язання по ним недійсними. В
іншій частині слухання справи
продовжено в загальному порядку.

В судовому засіданні
представник позивача звернувся до суду
з клопотанням, в якому просить, для
повного та всебічного розгляду справи
витребувати у відповідача оригінал
розписки, по якій ОСОБА_1 взяв на себе
матеріальні зобов’язання перед ОСОБА_3

Представник відповідача
ОСОБА_3 – ОСОБА_4 не заперечував проти
задоволення даного клопотання.

Суд, дослідивши матеріали
справи, вважає, що клопотання про
витребування доказів підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 135 ЦПК
України заява про забезпечення доказів
розглядається протягом п’яти днів з
дня її надходження з повідомленням
сторін та інших осіб, які беруть у
справі. Присутність цих осіб не є
обов’язковою.

Згідно ч. 1, ст. 133 ЦПК України
особи, які беруть участь у справі і
вважають, що подання потрібних доказів
є неможливим або у них є складнощі в
поданні цих доказів, мають право
заявити клопотання про забезпечення
цих доказів.

Ч. 2 ст. 133 ЦПК України
передбачено, що способами забезпечення
судом доказів є допит свідка,
призначення експертизи, витребування
та (або) огляд доказів, у тому числі за
їх місцезнаходженням. У необхідних
випадках судом можуть бути застосовані
інші способи забезпечення доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК
України у випадках, коли щодо
отримання доказів у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, є
складнощі, суд за їх клопотанням
зобов`язаний витребувати такі докази.
Особи, які не мають можливості подати
докази, який вимагає суд, взагалі або у
встановлені судом строки, зобов`язані
повідомити суд із зазначенням причин
протягом п`яти днів з дня отримання
ухвали за неповідомлення суду про
неможливість подати докази, а також за
неподання доказів, у тому числі з
причин, визнаних судом неповажними,
винні особи несуть відповідальність,
встановлену законом.

Суд, оглянувши матеріали
справи, вважає, що для повного та
всебічного розгляду справи, з метою
з’ясування підстав видачі спірної
земельної ділянки відповідачу,
заявлене клопотання про витребування
доказів підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 137 ЦПК
України докази, які вимагає суд,
направляються до суду безпосередньо.
Суд може уповноважити заінтересовану
особу, яка бере участь у справі,
одержати доказ для представлення його
суду.

На підставі викладеного і
керуючись ст. ст. 137, 168 ЦПК України, суд,
–

УХВАЛИВ:

Клопотання представника
позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 про
витребування доказів по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
визнання договору позики та розписки
недійсними та відсутність зобов`язань
за ними - задовольнити.

Витребувати у ОСОБА_3
оригінал розписки, по якій ОСОБА_1 взяв
на себе матеріальні зобов’язання
перед ОСОБА_3 у розмірі 568 000 гривень.

Зобов’язати ОСОБА_3 надати
вказану розписку у строк до наступного
засідання, яке відбудеться 27.11.2014 року о
14.30 годин.

Ухвала окремо від рішення
оскарженню не підлягає, однак,
зауваження на неї можуть бути включені
до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя

Ку
риленко О. М.