РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/12718/14-ц

пр. № 2/759/4644/14

13 листопада 2014 року Святошинський
районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді -

Чалої А.П.,

при секретарі-
Котляр
Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
позовом

ОСОБА_1

до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2

про захист авторського
права, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із
позовом до ФОП ОСОБА_2 в порядку захисту
авторського права та просила стягнути
з відповідача грошову компенсацію в
розмірі 24 360 грн., обґрунтовуючи позов
тим, що є автором малюнків складових
частин «аватарок» до Інтернет ресурсу
«eduni.com.uа», цей факт вважає
загальновідомим, оскільки про це
свідчать багато інформаційних
ресурсів в глобальній мережі Інтернет
та телевізійному ефірі, а також про це
зазначено на самому Інтернет ресурсі
«eduni.com.uа» шляхом вказівки про ім*я
автора - ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище
позивачки) і відображення знаку
захисту прав автора - літера «С» в колі.
19.06.2014р. в належному ФОП ОСОБА_2
інтернет-магазині «http://prostoprint.com», що
знаходиться за інтернет-адресою:
«http://prostoprint.com/», вона придбала товар -
футболку за 198 грн., на якій було
використано зображення малюнку -
парубка у чорному капелюсі з
коричневою стрічкою і чорним
розтріпаним волоссям, овальним
обличчям, маленькими очима і бровами,
маленьким носиком, що має форму
перевернутої дужки та посмішкою, що має
таку ж форму як і ніс, проте трохи
більшу та іншого кольору, одягненого у
світло-сіру сорочку з темно-сірим
коміром, на краях якого містяться по
три квадратика у основний колір
сорочки, а також на сорочці розміщено
кружечок з кольорами прапору України,
складеного з елементів, автором яких є
вона, позивачка. Використання та
розповсюдження малюнку вчинено
відповідачем без згоди і повідомлення
її, позивачки, як автора даного твору,
без зазначення її авторства, а також за
для отримання матеріальної вигоди.
Вважала, що такими діями відповідача
порушені її авторські права і просила
задовольнити позов на підставі ст.ст. 14,
15, 50, 52 Закону України «Про авторське
право та суміжні права», ст.ст. 19, 23, 432 ЦК
України.

В судовому засіданні позивачка та
її представник позовні вимоги
підтримали, посилаючись на обставини,
викладені в позовній заяві, а також на
порушення відповідачем авторського
права позивачки, оскільки на Інтернет
ресурсі «eduni.com.uа» міститься її дозвіл
на використання «аватарок» виключно в
мережі Інтернет.

Представник відповідача проти
позову заперечував, посилаючись на
його необґрунтованість і
безпідставність, а також пояснив про
те, що відповідачу про існування
Інтернет ресурсу «eduni.com.uа» до
отримання копії позовної заяви відомо
не було. Згідно інформації, розміщеної
в розділі «О нас» вебсайту
«http://prostoprint.com», його власником є
компанія «PROSTOPRINT INTERNATIONAL Ltd.», що
знаходиться за адресою: Athienou, 52, 1 st Apriliou,
7600, Larnaca, Cyprus (Республіка Кіпр), а
відповідач діє на підставі укладеного
ним і ТОВ «Бліц Медіа» субагентського
договору №16/04/14-1 від 16.04.2014р.,
відповідно до умов якого, від свого
імені та в інтересах ТОВ «Бліц Медіа»
він здійснює реалізацію товарів, що
знаходяться у розпорядженні ТОВ «Бліц
Медіа» згідно агентського договору
№01/04/14-1 від 01.04.2014р., укладеного з
компанією «PROSTOPRINT INTERNATIONAL LIMITED»,
зокрема, приймає оплату за товари від
кінцевих покупців та здійснює поставу
товарів кінцевим покупцям. Але,
відповідач при цьому не здійснює
виробництво товарів і не замовляє їх.
Товар, який придбала позивачка, а саме:
футболка із зображенням, був отриманий
відповідачем безпосередньо у ТОВ «Бліц
Медіа» для його доставки покупцю.
Вважав, що відповідач не має вини у
порушенні будь-яких прав позивачки, в
тому числі й авторських. Крім цього,
зазначив про те, що Інтернет ресурс
«eduni.com.uа» містить таку інформацію як:
«створи собі аватарку» - «збережи її на
комп*ютер» - «завантаж її у соціальну
мережу» - «поділись з друзями», чим
фактично відвідувачам даного
інтернет-ресурсу надано дозвіл на
використання «аватарок» і будь-яка
заборона щодо іншого на вказаному
інтернет-ресурсі відсутня.

Заслухавши пояснення позивачки
та її представника, представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд вважає за необхідне в
задоволенні позову відмовити, виходячи
з наступного.

Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов*язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що в мережі
Інтернет існує Інтернет ресурс
«eduni.com.uа» щодо формування з окремих
елементів «аватарок» (а.с. 10-17 - копії
елементів), де автором даного проекту
зазначено ОСОБА_1 та позначено проект
знаком захисту прав автора - буква «С» в
колі.

Як вбачається зі свідоцтва про
шлюб, 03.08.2013р. ОСОБА_1. уклала шлюб із
ОСОБА_4 і взяла прізвище чоловіка
«ОСОБА_1» (а.с. 20 - копія свідоцтва).

Крім цього, в мережі Інтернет
існує вебсайт «http://prostoprint.com», на якому в
розділі «О нас» його власником
зазначена компанія «PROSTOPRINT INTERNATIONAL Ltd.»,
що знаходиться за адресою: Athienou, 52, 1 st
Apriliou, 7600, Larnaca, Cyprus (Республіка Кіпр).

В матеріалах справи є
субагентський договір №16/04/14-1 на
здійснення операцій по реалізації
товару, укладений між ТОВ «Бліц Медіа» -
(Принципал) і ФОП ОСОБА_2 - (Агент), в
пункті 2.1. якого визначені обов*язки
Агента, які полягають в сукупності дій
по реалізації товару Принципала на
умовах, найбільш вигідних для
останнього з отриманням за це
агентської винагороди; товар
передається Агенту по накладних, в яких
вказується асортимент, кількість і
ціна по кожному найменуванню товару
(пункт 4.1. договору); Принципал гарантує
Агентові, що товари Принципала не
порушують законодавства України та
прав третіх осіб і що реалізація
товарів Принципала кінцевим покупцям
не призведе виникнення претензій до
Агента з боку третіх осіб (а.с. 47-50 -
копія агентського договору).

16.06.2014р. позивачка придбала у
відповідача через вебсайт
інтернет-магазину «http://prostoprint.com» (а.с. 19
- копія інтернет-сторінки) товар -
футболку вартістю 198 грн. (а.с. 6 - копія
товарного чеку, а.с. 8 - копія квитанції),
на якій використано зображення малюнку
- парубка у чорному капелюсі з
коричневою стрічкою і чорним
розтріпаним волоссям, овальним
обличчям, маленькими очима і бровами,
маленьким носиком, що має форму
перевернутої дужки та посмішкою, що має
таку ж форму як і ніс, проте трохи
більшу та іншого кольору, одягненого у
світло-сіру сорочку з темно-сірим
коміром, на краях якого містяться по
три квадратика у основний колір
сорочки, а також на сорочці розміщено
кружечок з кольорами прапору України
(а.с. 7 - фотокопія товару).

Позивачка вважає, що вказане вище
зображення сконструйовано з елементів,
викладених на Інтернет-ресурсі
«eduni.com.uа», автором яких вона є, без її
згоди та повідомлення, також, вказує, що
вона не надавала своєї згоди як автор
на коштовне використання об*єкту свого
авторського права у такий спосіб, як
розповсюдження за винагороду шляхом
зображення на товарі.

Відмовляючи в позові, суд виходив
з наступного.

Згідно зі статтями 177 та 424 ЦК
України, майнові права, результати
інтелектуальної, творчої діяльності
відносяться до об*єктів цивільних
прав, а за статтею 178 ЦК вони є
оборотоздатними.

В ст.1 Закону України «Про
авторське право і суміжні права» дано
юридичне визначення поняття автор - це
фізична особа, яка своєю творчою працею
створила твір.

Відповідно до частини 1 ст.435 ЦК
України, первинним суб*єктом
авторського права є автор твору. За
відсутності доказів іншого автором
твору вважається фізична особа,
зазначена звичайним способом як автор
на оригіналі або примірнику
(презумпція авторства).

Стаття 437 ЦК України визначає, що
авторське право виникає з моменту
створення твору. Особа, яка має
авторське право, для сповіщення про
свої права може використовувати
спеціальний знак, встановлений
законом.

Аналогічне правило закріплено в
частині 1 ст.11 спеціального Закону
України «Про авторське право і суміжні
права», згідно якої первинним
суб*єктом, якому належить авторське
право, є автор твору. За відсутності
доказів іншого автором твору
вважається особа, зазначена як автор на
оригіналі або примірнику твору
(презумпція авторства).

Відповідно до частини 2 цієї ж
норми права, авторське право на твір
виникає внаслідок факту його
створення. Для виникнення і здійснення
авторського права не вимагається
реєстрація твору чи будь-яке інше
спеціальне його оформлення, а також
виконання будь-яких інших
формальностей.

А згідно частини 3 - особа, яка має
авторське право (автор твору чи
будь-яка інша особа, якій на законних
підставах передано авторське майнове
право на цей твір), для сповіщення про
свої права може використовувати знак
охорони авторського права. Цей знак
складається з таких елементів:
латинська літера «С», обведена колом,
ім*я особи, яка має авторське право, рік
першої публікації твору. Знак охорони
авторського права проставляється на
оригіналі та кожному примірнику твору.

Враховуючи ті обставини, що в
даному спорі відповідачем не надано
суду доказів про існування іншого
первинного суб*єкта авторського права
на малюнки складових частин «аватарок»
відповідно до тим, що містяться на
Інтернет ресурсі «eduni.com.uа», при
вирішенні даного спору суд виходить із
того, що саме позивачка є автором
даного твору.

Особисті немайнові права суб*єктів
авторського права передбачені ст.ст. 14,
38 Закону України «Про авторське право і
суміжні права», а їх майнові права
визначені ст.ст. 15, 39, 40, 41 вказаного вище
Закону.

Порядок захисту особистих
немайнових і майнових прав суб*єктів
авторського права згідно ст.51 Закону
України «Про авторське право і суміжні
права» здійснюється в порядку,
встановленому адміністративним,
цивільним і кримінальним
законодавством.

Серед способів
цивільно-правового захисту
авторського права відповідно до ст.52
цього ж Закону, крім іншого, в пункті г)
визначено стягнення грошової
компенсації.

Верховний Суд України в постанові
Пленуму №5 «Про застосування судами
норм законодавства у справах про
захист авторського права і суміжних
прав» від 04.06.2010р. в пункті 11 роз*яснює
про те, що належним відповідачем у
справі про захист авторського права є
особа, яка своїми діями порушила
особисті немайнові чи майнові права
суб*єкта авторського права. При цьому,
види порушень авторського права
наведені, зокрема, в статтях 50 і 52
Закону України «Про авторське право і
суміжні права».

Одним із загальних принципів
цивільного судочинства є принцип
змагальності сторін, закріплений в ст.10
ЦПК України, згідно частини 2 якої,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або
заперечень…

В пункті 12 зазначеної вище
постанови Пленуму Верховного Суду
України вказано про те, що порушником
авторських прав можуть бути будь-які
учасники цивільних відносин, що
визначені в ст.2 ЦК України, які своїми
діями (бездіяльністю) порушують
особисті немайнові і (або) майнові
права суб*єктів авторських прав. У
зв*язку із цим суду слід виходити з
того, що майнова відповідальність за
порушення авторського права настає за
наявності певних, установлених
законом, умов: факту протиправної
поведінки особи (наприклад, вчинення
дій, передбачених ст.ст. 50, 52 Закону
України «Про авторське право і суміжні
права»); шкоди, завданої суб*єкту
авторського права;
причинно-наслідкового зв*язку між
завданою шкодою та протиправною
поведінкою особи; вини особи, яка
завдала шкоди.

Тобто, відповідальність за
порушення авторського права настає за
наявності загальних підстав
цивільно-правової відповідальності.

При цьому, позивач повинен
довести факт наявності в нього
авторського права, факт порушення його
прав відповідачем або загрозу такому
порушенню, розмір шкоди (за винятком
компенсації), якщо вона завдана та
причинно-наслідковий зв*язок між
завданою шкодою і діями відповідача.

Натомість відповідач, який
заперечує проти позову, зобов*язаний
довести виконання вимог Закону України
«Про авторське право і суміжні права»
при використанні ним об*єкту
авторського права, а також спростувати
передбачену цивільним законодавством
презумпцію винного завдання шкоди
(статті 614 і 1166 ЦК України).

В спірному випадку, зібраними у
справі доказами не встановлена вина
саме відповідача у вчиненні дій, які
відповідно до ст.ст. 50, 52 Закону України
«Про авторське право і суміжні права» є
такими, що порушують авторські права,
оскільки дії, права та обов*язки
відповідача в спірних правовідносинах
охоплюються умовами субагентського
договору №16/04/14-1 на здійснення
операцій по реалізації товару від
16.04.2014р. і фактично складають лише
технічні функції по реалізації та
доставці товару покупцю, у зв*язку із
чим ФОП ОСОБА_2 не може бути належним
відповідачем за заявленими позовними
вимогами.

Аналогічна правова позиція
викладена в пункті 11 постанови Пленуму
Верховного Суду України №5 «Про
застосування судами норм
законодавства у справах про захист
авторського права і суміжних прав» від
04.06.2010р.

Про виконання відповідачем вимог
Закону України «Про авторське право і
суміжні права» щодо недопущення
можливого порушення при реалізації
товару прав третіх осіб, свідчить
відповідна умова в субагентському
договорі №16/04/14-1 на здійснення
операцій по реалізації товару від
16.04.2014р., обумовлена в розділі 6
«Гарантії сторін».

Крім цього, на Інтернет-ресурсі
«eduni.com.uа» міститься така інформацію як:
«створи собі аватарку» - «збережи її на
комп*ютер» - «завантаж її у соціальну
мережу» - «поділись з друзями», чим
фактично відвідувачам даного
інтернет-ресурсу надано дозвіл на
використання «аватарок» і будь-яка
заборона щодо іншого на вказаному
інтернет-ресурсі відсутня, тобто, з
інформаційного вмісту вказаного вище
інтернет-ресурсу не можливо зробити
категоричного висновку про те, що його
автор дозволяє використовувати
«аватарки» виключно в мережі Інтернет
і відповідно забороняє їх використання
в інший спосіб, зокрема, за винагороду.

Оцінюючи зібрані по справі докази
в їх сукупності та співставленні,
належності, допустимості,
достовірності кожного доказу окремо, а
також їх достатності та взаємному
зв*язку, суд приходить до висновку, що
сукупність обставин, які можуть бути
підставою для цивільно-правової
відповідальності відповідача в
спірних правовідносинах в судовому
засіданні не доведена, наданими
доказами відповідач спростував
передбачену цивільним законодавством
презумпцію винного завдання шкоди, а
тому правові підстави для задоволення
позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 15, 16, 177, 178, 424, 435,
437, 614, 1166 ЦК України, ст.ст. 1, 11, 14, 15, 38, 39,
40, 41, 50, 52 Закону України «Про авторське
право і суміжні права», пунктами 11, 12
постанови Пленуму Верховного Суду
України №5 «Про застосування судами
норм законодавства у справах про
захист авторського права і суміжних
прав» від 04.06.2010р., ст.ст. 10, 11, 57-60,212-215, 223
ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
захист авторського права, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
районний суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Суддя: