Номер провадження: 22-ц/785/8134/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Станкевича
В.А.

суддів - Варикаші
О.Д.

- Бабія А.П.

- при секретарі -
Стадніченко А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Інспекції ДАБК
в Одеській області, ВДАІ Приморського
району м. Одеси за участю третіх осіб,
які не заявляють самостійних вимог па
предмет спору, Другий Відділ ДВС у
Приморському районі м. Одеси, ОСОБА_5
про визнання права власності на
автомобіль та звільнення його з-під
арешту, за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на заочне рішення Київського районного
суду м. Одеси від 30 липня 2014 року, -

встановила:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_4,
Інспекції ДАБК в Одеській області, ВДАІ
Приморського району м. Одеси, за участю
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору -
Другого Відділу ДВС у Приморському
районі м. Одеси. ОСОБА_5, в якому просив
суд визнати за ним право власності на
автомобіль марки Nissan Maxima, 1999року
випуску, сірою кольору, шасі (кузов.
рама) № НОМЕР_3, тип ТЗ легковий седан,
реєстраційний номер НОМЕР_1,
зареєстрований у МРЕВ № 2 УДАІ УМВС
України в Одеській області 31.08.2006 року,
а також звільнити з-під арешту
автомобіль марки Nissan Maxima. 1999року
випуску, сірого кольору, шасі (кузов,
рама) № НОМЕР_3, тип ТЗ легковий седан,
реєстраційний помер НОМЕР_1,
зареєстрований у МРЕВ № 2 УДАІ УМВС
України в Одеській області 31.08.2006 року,
зареєстрований на ОСОБА_4, частково
скасувавши постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
йото відчуження від 17.06.201З року,
винесену державним виконавцем Другого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції Нікольським О.В.. та
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 27.08.201З року, винесену державним
виконавцем Другого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
Саламаха В.В.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_3
вказував, що 05.07.2011 року він придбав у
ОСОБА_5 вказаний автомобіль, що
підтверджується відповідним договором
купівлі-продажу автомобіля, укладеним
у простій формі.

ОСОБА_3 також зазначав, що власником
зазначеною транспортного засобу є
відповідач - ОСОБА_4, а ОСОБА_5 при
укладенні договору купівлі-продажу
діяв від імені власника транспортного
засобу на підставі довіреності,
посвідченої приватним нотаріусом
Одеського міською нотаріального
округу ОСОБА_8 27.01.2011 року за № 428.

Позивач вкачував, що ОСОБА_5 надав йому
розписку про те, що він отримав від
нього за придбаний автомобіль 9 400,00
доларів США.

Через відсутність коштів на оформлення
автомобілю в органах ДАІ, ОСОБА_5
переоформив довіреність, видану йому
ОСОБА_4. на почивача ОСОБА_3. якою ОСОБА_5
уповноважив позивача розпоряджатися
(продати, обміняти, здавати в оренду,
страхувати), належним ОСОБА_4. спірним
автомобілем.

Позивач вважав, що він правомірно набув
право власності на автомобіль марки
Nissan Maxima, 1999 року випуску, сірого
кольору, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3, тип
ТЗ легковий седан, реєстраційний номер
НОМЕР_1, проте при спробі зняти
автомобіль з обліку, позивачу стало
відомо, що державним виконавцем на
автомобіль накладено арешт.

Викладене вище зумовило ОСОБА_3
звернутися до суду із відповідним
позовом.

У судовому засіданні 30.07.2014року
представник позивача позовні вимоги
підтримав у повному обсязі та просив
суд їх задовольнити.

Відповідачі та треті особи у судові
засідання не з'явились, заперечення на
позовну заяву не надали.

За згодою представника позивача
Київським районним судом м. Одеси
постановлена ухвала про заочний
розгляд справи.

Заочним рішення Київського районного
суду м. Одеси від 30 липня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
Інспекції ДАБК в Одеській області, В
ДАІ Приморського району м. Одеси за
участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору.
Другий Відділ ДВС у Приморському
районі м. Одеси. ОСОБА_5 про визнання
права власності на автомобіль та
звільнення його з-під арешту
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити його
позовні вимоги в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що відповідачу
ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу від
31.08.2006 року належить автомобіль Nissan Maxima,
1999року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1. (а.с. 12)

05.07.2011 року між ОСОБА_5, який діяв від
імені ОСОБА_4, та ОСОБА_3 у простій формі
було укладено договір купівлі-продажу
автомобіля, відповідно до умов якого,
продавець зобов'язується передати
автомобілі, марки Nissan Maxima, 1999року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 у
власність покупцю, а покупець
зобов'язується прийняти і сплатити за
нього обумовлену грошову суму.

05.07.2011 року ОСОБА_5 надав позивачу
ОСОБА_3 розписку про отримання від
нього у рахунок проданого у власність
автомобіля марки Nissan Maxima,
реєстраційний номер НОМЕР_1, грошових
коштів у розмірі 9 400доларів США (а.с. 10).

05.07.2011 року ОСОБА_5, який діє від імені
відповідача ОСОБА_4, було нотаріально
посвідчено та видано ОСОБА_10 та ОСОБА_3
(кожен з яких має право діяти
самостійно) довіреність, якою ОСОБА_5
уповноважив позивача розпоряджатися
(продати, обміняти, здавати в оренду,
страхувати) спірним автомобілем (а.с. 11).

Протягом дії вказаної довіреності
позивач експлуатував автомобіль, однак
з обліку в органах ДАІ його не зняв,
іншим чипом не розпорядився.

Пунктами 7, 8 Правил державної
реєстрації та обліку автомобілів,
автобусів, а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів та
мотоколясок, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України № 1388 від 7
вересня 1998 року у редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин, передбачено, що
власники транспортних засобів -
юридичні та фізичні особи або їх
представники зобов'язані
зареєструвати їх протягом 10 діб після
придбання або митного оформлення, чи
тимчасового ввезення на територію
України, або виникнення обставин, що є
підставою для внесення змін до
реєстраційних документів. Реєстрація
транспортних засобів здійснюється на
підставі заяви власника, поданої
особисто, і документів, що посвідчують
його особу, правомірність придбання
транспортного засобу, оцінку його
вартості; правомірність придбання
транспортних засобів, складових
частин, які мають ідентифікаційні
номери, підтверджується документами,
скріпленими підписом відповідної
посадової особи і печаткою, виданими
суб'єктами підприємницької діяльності,
які реалізують транспортні засоби та
видають довідки-рахунки, митними
органами, судами, нотаріусами, органами
соціального захисту населення,
підприємствами - виробниками
транспортних засобів та підрозділами
ДАІ, а також угодами, укладеними на
товарних біржах.

Для реєстрації транспортних засобів,
що перебували в експлуатації і
зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім
названих документів, додається
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу (технічний
паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про
зняття транспортного засобу з обліку.
Перед відчуженням, передачею такий
транспортний засіб повинен бути знятий
з обліку в підрозділі ДАІ. Відчуження,
передача власником придбаних
транспортних засобів, не
зареєстрованих у підрозділах ДАІ, не
проводиться.

Реєстрація транспортних засобів
проводиться за умови сплати їх
власниками передбачених
законодавством податків.

Таким чином, Правилами державної
реєстрації та обліку автомобілів,
автобусів, а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів та мотоколясок
встановлено спеціальний порядок
державної реєстрації транспортних
засобів.

Як вбачається з матеріалів справи,
вимоги закону щодо зняття
транспортного засобу з обліку, його
реєстрації сторонами не виконано, що
підтверджується матеріалами справи.

Згідно п. З ч. 1 ст. 208 ЦК України, у
письмовій формі належить вчиняти,
зокрема, правочини фізичних осіб між
собою на суму, що перевищує у двадцять і
більше разів розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, крім правочинів,
передбачених частиною першою статті 206
цього Кодексу.

Таким чином, до договорів
купівлі-продажу автомобілю згідно ЦК
України, Правил державної реєстрації
та обліку автомобілів, автобусів, а
також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів та
мотоколясок, встановлюється вимога
щодо укладення них у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України,
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦК України,
представництвом є право відношення, в
якому одна сторона (представник)
зобов'язана або має право вчинити
правочин від імені другої сторони, яку
вона представляє.

Відповідно до ч. З ст. 244 ЦК України,
довіреністю є письмовий документ, що
видається однією особою іншій особі
для представництва перед третіми
особами. Довіреність на вчинення
правочину представником може бути
надана особою, яку представляють
(довірителем), безпосередньо третій
особі.

Оскільки в установленому законом
порядку позивач не набув права
власності на спірний автомобіль
позовні вимоги є необґрунтованими,
недоведеним та не підлягають
задоволенню.

Суд першої інстанції обґрунтовано
зазначив, що власником спірного
автомобіля й досі залишився ОСОБА_4,
оскільки автомобіль, зареєстрований за
ним в органах ДАІ, а з огляду на
викладене посилання позивача на
правомірне набуття права власності на
автомобіль є безпідставним, оскільки
суперечить вищевказаними вимогам
закону.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

При таких даних суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив позивачу в
задоволенні його позовних вимог.

Враховуючи все вищевикладене колегія
вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 313, ч. 1 п. 1 ст.
314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Заочне рішення Київського районного
суду м. Одеси від 30 липня 2014 року по
справі за позовною заявою ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, Інспекції ДАБК в Одеській
області, ВДАІ Приморського району м.
Одеси за участю третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог па предмет
спору, Другий Відділ ДВС у Приморському
районі м. Одеси, ОСОБА_5 про визнання
права власності на автомобіль та
звільнення його з-під арешту - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом 20 днів з дня набрання
законної сили до суду касаційної
інстанції

Головуючий:
В.А. Станкевич

Судді
А.П. Бабій

О.Д. Варикаша