Справа № 367/2392/14-ц Головуючий у І
інстанції Мікулін А.В.Провадження №
22-ц/780/4837/14 Доповідач у 2 інстанції
СержанюкКатегорія 42
РІШЕННЯ

Іменем України

10 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі головуючого - судді Сержанюка
А.С., членів колегії - суддів Журби С.О.,
Коцюрби О.П., із участю секретаря
Горошук І.С., розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті Києві
матеріали цивільної справи за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 09 липня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення
та зобов'язання не чинити перешкод у
користуванні жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И Л А :

06 травня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із позовом, в якому просила
зобов'язати ОСОБА_2 не чинити їй
перешкод у користуванні жилим
приміщенням, яке знаходиться по
АДРЕСА_1 та вселити ОСОБА_1 в квартиру №1
за вищезазначеною адресою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під
час спільного сумісного проживання
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, на підставі договору
купівлі-продажу від 24 грудня 2014 року,
придбали 28/100 частини квартири АДРЕСА_1.

Вона є власником 14/100 частини квартири,
однак ОСОБА_2, після розірвання шлюбу в
квітні 2012 року та розподілу майна - у
грудні 2012 року на підставі рішення
суду, чинить перешкоди у користування
квартирою, замінив замки вхідних
дверей та не надає їй ключі.

Відповідач не бажає добровільно
вселити позивача у квартиру та своїми
діями порушує її право власності.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 09 липня 2014 року
ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні
позову.

На обґрунтування ухваленого рішення
суд першої інстанції зазначив, що
позивач не надав доказів на
підтвердження зміни замків вхідних
дверей та вчинення ОСОБА_2 будь-яких
перешкод у користуванні належної
ОСОБА_1 частини квартири.

Не погоджуючись із вказаними рішенням
та посилаючись на незаконність,
необґрунтованість рішення, порушення
норм матеріального та процесуального
права, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 09 липня 2014 року та
задовольнити заявлений позов.

Суд, з'ясувавши обставини та
перевіривши їх доказами у межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
вислухавши учасників процесу в судових
дебатах, вважає за необхідне
апеляційну скаргу задовольнити,
виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтвердженими тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що
підтверджується і матеріалами справи,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у
зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2001
року, який розірвали 25 квітня 2012 року (
а.с. 7, 8-9 ).

Під час перебування у шлюбі сторони
придбали за договором купівлі-продажу
від 24 грудня 2004 року, в рівних частках
кожний, 28/100 частин квартири АДРЕСА_1 (
а.с. 25 ).

КП КОР «Ірпінське БТІ» за ОСОБА_1
зареєстровано право власності на 14/100
частини квартири АДРЕСА_1 на підставі
договору купівлі-продажу від 24 грудня
2012 року ( а.с. 10 ).

Рішеннями Ірпінського міського суду
Київської області від 22 жовтня 2012 року
та Апеляційного суду Київської області
від 17 грудня 2012 року проведений
розподіл спільного майна подружжя ( а.с.
11-16 ).

Після цього, ОСОБА_2 перешкоджає
позивачу користуватися спірною
квартирою, унаслідок чого ОСОБА_1 06
травня 2014 року звернулась до суду із
позовом, сплативши судовий збір у
розмірі 243,60 грн. ( а.с. 1, 2-4 ).

Відповідач проти заявлених вимог
заперечував, посилаючись на їх
безпідставність ( а.с. 22-24, 27-29 ).

Таким чином, як встановлено судом
апеляційної інстанції, ОСОБА_1,
усупереч положень ст. 150 ЖК України,
позбавлена можливості користуватися
спірним житлом для особистого
проживання.

Відтак, вона має право, відповідно до
вимог ст. 391 ЦК України, вимагати
усунення перешкод у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном, навіть якщо ці порушення не
були поєднанні з позбавленням
володіння.

Виходячи із викладеного, суд першої
інстанції неповно з'ясував обставини
справи, зробив висновки, які не
відповідають обставинам справи, дав
неналежну оцінку доказам по справі
усупереч вимог ст. 212 ЦПК України,
порушив і неправильно застосував
зазначені норми процесуального та
матеріального права, унаслідок чого
ухвалив рішення, яке не відповідає
вимогам ст. 213 ЦПК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження при
апеляційному розгляді скарги, а тому
рішення підлягає скасуванню із
ухваленням нового про задоволення
заявлених позовних вимог за їх
обґрунтованістю.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 309 ЦПК
України порушення норм процесуального
права можуть бути, наряду з іншим,
підставою для скасування або зміни
рішення, якщо порушення призвело до
неправильного вирішення справи, що
було встановлено у даному випадку.

При цьому, суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне, згідно положень
ст. 88 ЦПК України, ст.ст. 1, 4 Закону
України «Про судовий збір» стягнути із
відповідача на користь ОСОБА_1 судовий
збір у розмірі 365,40 ( 243,60 + ( 243,60 : 2 )) грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 09 липня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
вселення та зобов'язання не чинити
перешкод у користуванні жилим
приміщенням скасувати і ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод
ОСОБА_1 у користуванні жилим
приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 365,40 грн.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішенням
апеляційного суду.

Головуючий
А.С.
Сержанюк

Судді:

С.О. Журба

О.П. Коцюрба