Провадження № 2/161/3359/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

14 жовтня 2014 року
Луцький міськрайонний суд Волинської
області

в складі: головуючого судді - Олексюка
А.В.

при секретарі - Шумиводі О.І.

з участю: представника відповідача -
Блошка В.М.

представника третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні відповідача -
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Приватного підприємства «Вір», третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору на стороні
відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу
за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом
до ПП «Вір» про стягнення боргу за
договором позики.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11
вересня 2008 року він уклав договір
безвідсоткової позики з ОСОБА_2 на суму
в розмірі - 5822040,00 грн., що
еквівалентно1200000,00 доларів США, за
офіційним курсом на день укладення
договору (100 доларів США=485,17 грн.) яку
останній зобов'язувався повернути до
11.04.2014 року.

Крім того, 11.09.2008 року між ОСОБА_4
та ПП «Вір» в особі директора Блошка
В.М. укладено договір поруки, згідно п.
3.1. якого поручитель зобов'язаний у разі
порушення боржником обов'язку за
основним договором, самостійно
виконати зазначений обов'язок боржника
перед кредитором на підставі письмової
вимоги кредитора в 3 денний строк.

Проте, відповідач своїх
зобов'язань не виконав.

Згідно акту звірки суми боргу
згідно договору позики від 11.09.2008 року,
який укладено між ОСОБА_3 та ПП «Вір»,
сальдо на 01.07.2014 року становить 43303063,32
грн.

Позивач просить суд, стягнути з
відповідача в його користь суму
заборгованість за договором позики в
розмірі - 43303063,32 грн. та понесені судові
витрати по справі.

Ухвалою суду від 10.10.2014 року
залучено до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні відповідача ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, проте подав заяву про
розгляд справи у його відсутності за
наявними матеріалами справи. Просив
суд позов задовольнити.

Представник відповідача ПП «Вір»
ОСОБА_1 та третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні відповідача ОСОБА_2 в
судовому засіданні не заперечували
проти задоволення позову.

Заслухавши думку представника
відповідача Блошка В.М., третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні відповідача
ОСОБА_2, дослідивши та оцінивши
представлені по справі докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов підставний та підлягає до
задоволення.

Між сторонами виникли
правовідносини, що регулюються ст.ст.
526, 527, 530, 625,1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що 11 вересня 2008
року він уклав договір безвідсоткової
позики з ОСОБА_2 на суму в розмірі -
5822040,00 грн., що еквівалентно1200000,00
доларів США, за офіційним курсом на
день укладення договору (100 доларів
США=485,17 грн.) яку останній
зобов'язувався повернути до 11.04.2014 року
(а.с. 7).

Крім того 11 вересня 2008 року між
ОСОБА_3 та ПП «Вір» в особі директора
Блошка В.М. укладено договір поруки,
згідно п. 3.1. якого поручитель
зобов'язаний у разі порушення
боржником обов'язку за основним
договором, самостійно виконати
зазначений обов'язок боржника перед
кредитором на підставі письмової
вимоги кредитора в 3 денний строк.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.

Ст.1050 ЦК України передбачено, що
якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний
сплатити грошову суму відповідно до
статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ст. 625 Цивільного
Кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
відсотків не встановлений договором
або законом.

Згідно акту звірки суми боргу
згідно договору позики від 11.09.2008 року,
який укладено між ОСОБА_3 та ПП «Вір»,
сальдо на 01.07.2014 року становить 43303063,32
грн. (а.с. 5).

Сума основного боргу за договором
позики становить - 43303063,32 грн., що
еквівалентно 1200000,00 доларів США, за
офіційним курсом НБУ станом на 11.04.2014
року (100 доларів США=1256,91 грн.)

Сума боргу з врахуванням індексу
інфляції за період 15.04.2014 року по 31.05.2014
року становить - 1523374,92 грн. (15082920,00 грн.
(сума боргу) х 110,1 % х 100,0 %) - 15082920,00 грн.).

Сума 100 % штрафу за договором
позики становить - 15082920,00 грн.

Крім того, сума пені, яку
необхідно стягнути з відповідача за
невиконання взятих на себе зобов'язань
за договором позики за період з 15.04.2014
року по 31.06.2014 року становить - 11613848,40
грн. (15082920,00 грн. (сума боргу) х 77 днів
відповідно 77 %).

Отже, суд приходить до висновку,
що слід стягнути з відповідача в
користь позивача суму боргу за
договором позики в розмірі - 43303063,32 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідачів слід стягнути в користь
позивача понесені витрати по сплаті
судового збору в розмірі 3654,00 грн.

На підставі наведеного та
керуючись вимогами ст.ст. 10, 11, 58, 60, 84, 88,
213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 625, 553,
554, 1046, 1047, 1048, 1049 Цивільного Кодексу
України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного
підприємства «Вір» в користь ОСОБА_3
суму боргу за договором позики в
розмірі - 43303063 (сорок три мільйони
триста три тисячі шістдесят три) грн. 32
коп.

Стягнути з Приватного
підприємства «Вір» в користь ОСОБА_3
суму в розмірі - 3654 (три тисячі шістсот
п'ятдесят чотири) грн. 00 коп. понесених
витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

Луцького міськрайонного суду
А.В. Олексюк