Номер провадження: 22-ц/785/6311/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Троїцька Л. Л.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Троїцької Л.Л.,

суддів - Фальчука В.П., Кварталової А.М.,

при секретарі - Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Одеський торговий
дім» до Одеської міської ради,
Публічного акціонерного товариства
«Футбольний клуб «Чорноморець»,
Закритого акціонерного товариства
«ХХІ Століття», ОСОБА_2 про визнання
недійсним рішення, витребування майна
з чужого незаконного володіння,
усунення перешкод, визнання недійсними
та скасування договорів щодо
користування і розпорядження
приміщеннями, визнання недійсним та
скасування свідоцтв про право
власності і реєстрацію, за
апеляційними скаргами Одеської
міської ради та ОСОБА_2 на рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 27 березня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

17.06.2013 року ТОВ «Одеський торговий дім»
звернувся до суду до Одеської міської
ради та ОСОБА_2 про визнання рішення
недійсним та витребування майна з
чужого незаконного володіння (т.1 а.с.3-7).

27.06 та 14.10.2013 року позивач уточнивши
позов, звернувся до Одеської міської
ради, ОСОБА_2, ПАТ «Футбольний клуб
«Чорноморець», ЗАТ «ХХІ Століття»(т.1
а.с.109-114; т.2 а.с.1-6).

04.03.2014 року позивач збільшив позовні
вимоги та остаточно просив:

- визнати недійсним рішення Одеської
міської ради №644 від 27.09.2001 року «Про
затвердження розрахунку ідеальних
часток по підземному переходу від
залізничного вокзалу до ринку
«Привоз», та передачу в оренду його
частки, яка належить Одеській міській
раді»;

- витребувати із незаконного володіння
у Одеської міської ради, ПАТ «ФК
Чорноморець», ОСОБА_2 приміщення
підземного переходу з комплексом
нежитлових приміщень, розташованого по
АДРЕСА_1;

- усунути перешкоди у користуванні
підземним переходом з комплексом
нежитлових приміщень, розташованого по
АДРЕСА_1 шляхом зобов'язання звільнити
займані відповідачами приміщення:
Одеською міською радою приміщення - І-1;
І-2; І-3; І-4; ІІ-1; ІІ-3; ІІ-4; ІІ-5; ІІІ-1; ІІІ-6;
ІІІ-15; ОСОБА_2 приміщення - ІІІ-2; ІІІ-3;
ІІІ-4; ІІІ-5; ІІІ-7; ІІІ-8; ІІІ-9; ІІІ-10; ІІІ-11;
ІІІ-12; ІІІ-13; ІІІ-14; ПАТ «Футбольний клуб
«Чорноморець» приміщення ІІ-2;

- визнати недійсними та скасувати всі
договори щодо користування та
розпорядження приміщеннями підземного
переходу з комплексом нежитлових
приміщень, розташованого по АДРЕСА_1,
які були укладені Одеською міською
радою, ОСОБА_2, ПАТ «ФК «Чорноморець» з
третіми особами;

- скасувати свідоцтво про право
власності на 8/100 частини приміщення
переходу №016090 від 23.10.2001 року, виданого
ЗАТ «ФК «Чорноморець»;

- скасувати свідоцтво про право
власності на 86/100 частини приміщення
переходу від 23.10.2001 року, виданого
Одеській міській раді;

- скасувати свідоцтво про право
власності на 6/100 частин приміщення
підземного переходу від залізничного
вокзалу до ринку «Привоз» від 23.10.2001
року, виданого Закритому акціонерному
товариству «XXI Століття»;

- скасувати запис про реєстрацію 6/100
частин приміщення переходу, вчинений
на підставі рішення Київського
районного суду м. Одеси від 08.09.2003 року.

Позов обґрунтований тим, що 11.07.1994 року
між комітетом Одеської обласної ради
народних депутатів з приватизації та
Спілкою покупців громадян України -
мешканців Одеської області «Народна
приватизація» укладений договір
купівлі-продажу, згідно умов якого
продавець продав, а покупець купив
непроданий за конкурсом споруджуваний
універмаг, що знаходиться в АДРЕСА_1,
зокрема: незавершене будівництво
підземного пішохідного переходу,
розташованого між відведеним під
об'єкт земельними ділянками від вулиці
Леніна до вулиці Катериненської.
Позивач є правонаступником Спілки
покупців громадян України - мешканців
Одеської області «Народна
приватизація» та є власником
нерухомого майна - нежилого приміщення
універмагу, що розташоване в АДРЕСА_1.

29 березня 2013 року ТОВ «ОТД» отримало
декларацію про початок виконання
будівельних робіт з будівництва
підземного паркінгу, на виконання умов
укладеного договору, який є частиною
цілісного майнового комплексу. Втім, на
підставі рішення Одеської міської ради
№ 644 від 27.09.2001 року був зроблений
розрахунок ідеальних часток по
підземному переходу від залізничного
вокзалу до ринку «Привоз», відповідно
до якого відповідачі оформили за собою
право власності на спірне приміщення.

Вважаючи, що зазначеним рішенням грубо
порушені його права, як власника,
оскільки спірне приміщення підземного
переходу придбано ним задовго до
постановлення оскаржуваного рішення, а
саме, у 1994 році, позивач просив про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі (т.2 а.с.16-18).

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 27.03.2014 року позов ТОВ
«Одеський торговий дім» - задоволено
частково.

Визнано недійсним рішення Одеської
міської ради №644 від 27.09.2001 року «Про
затвердження розрахунку ідеальних
часток по підземному переходу від
залізничного вокзалу до ринку «Привоз»
та передачу в оренду його частки, яка
належить Одеській міській раді».

Витребувано із незаконного володіння у
Одеської міської ради, ПАТ «Футбольний
клуб «Чорноморець», ОСОБА_2 приміщення
підземного переходу з комплексом
нежитлових приміщень, розташованого по
АДРЕСА_1 у м. Одесі.

Зобов`язано ТОВ «Одеський торговий
дім» усунути перешкоди у користуванні
підземним переходом з комплексом
нежитлових приміщень, розташованого по
АДРЕСА_1 у м. Одесі шляхом звільнення
займаних Одеською міською радою
приміщень (І-1; І-2; І-3; І-4; ІІ-1; ІІ-3; ІІ-4;
ІІ-5; ІІІ-1; ІІІ-6; ІІІ-15); ОСОБА_2 приміщень
(ІІІ-2; ІІІ-3; ІІІ-4; ІІІ-5; ІІІ-7; ІІІ-8; ІІІ-9;
ІІІ-10; ІІІ-11; ІІІ-12; ІІІ-13; ІІІ-14); ПАТ
«Футбольний клуб «Чорноморець»
приміщення (ІІ-2).

Визнано недійсним та скасовано
свідоцтво про право власності на 8/100
частин приміщення підземного переходу
від залізничного вокзалу до ринку
«Привоз» №016090 від 23.10.2001 року, виданого
Виконавчим комітетом Одеської міської
ради ЗАТ «Футбольний клуб
«Чорноморець».

Визнано недійсним та скасовано
свідоцтво про право власності на 86/100
частин приміщення переходу від
залізничного вокзалу до ринку «Привоз»
від 23.10.2001 року, виданого Одеській
міській раді.

Визнано недійсним та скасовано
свідоцтво про право власності на 6/100
частин приміщення підземного переходу
від залізничного вокзалу до ринку
«Привоз» від 23.10.2001 року, виданого ЗАТ
«XXI Століття».

Скасовано запис про реєстрацію 6/100
частин приміщення переходу, вчинений
на підставі рішення Київського
районного суду м. Одеси від 08.09.2003 року у
справі №2-4589/2003.

У задоволенні інших позовних вимог -
відмовлено (а.с.63-65).

В апеляційних скаргах ОМР та ОСОБА_2
просять рішення суду скасувати,
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позову ТОВ«Одеський
торговий дім», посилаючись на те, що
рішення постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Колегія суддів, заслухав
суддю-доповідача, який виклав зміст
судового рішення, перевіривши
матеріали справи в межах апеляційної
скарги, заперечень на неї, вважає, що
апеляційні скарги підлягають
частковому задоволенню, рішення суду
скасуванню, з закриттям провадження по
справі з наступних підстав.

Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.205 ЦПК
України суд своєю ухвалою закриває
провадження у справі, якщо справа не
підлягає розгляду в порідку цивільного
судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.310 ЦПК України
рішення суду підлягає скасуванню в
апеляційному порядку із закриттям
провадження по справі або залишенням
заяви без розгляду з підстав,
визначених статями 205 і 207 цього
Кодексу.

Розглядаючи справу по суті позовних
вимог в порядку цивільного
судочинства, суд виходив з того, що
одним з відповідачів є фізична особа
ОСОБА_2, яка не була та не є суб'єктом
підприємницької діяльності.

Предметом спору є споруда підземного
переходу, що за своєю природою та
призначенням є неподільною річчю,
перебуває у спільній власності різних
осіб, однією з яких є вказана особа.

Також суд дійшов до висновку про те, що
між усіма сторонами не встановлено
наявності господарського договору, з
приводу укладення, виконання або
розірвання якого виникли спірні
правовідносини.

Між тим, з такими з такими висновками
суду колегія погодитись не може.

Згідно ч.1 ст.15 ЦПК України, суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших відносин, крім випадків коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Це також відображено в пункті 3
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013 року №3 «Про деякі
питання юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ».

У зв'язку з наведеним, суди мають
виходити з того, що критеріями
відмежування справ цивільної
юрисдикції від інших є, по-перше,
наявність у них спору про право
цивільне (справи за позовами, що
виникають із будь-яких правовідносин,
крім випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства),по-друге, суб'єктний склад
такого спору (однією із сторін у спорі
є, як правило, фізична особа).

Відповідно до п.2 рекомендацій президії
Вищого господарського суду України від
27.06.2007 року №04-5/120 «Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам», з огляду на
приписи ч.3 ст.22 Закону України « Про
судоустрій України», згідно з якими
місцеві господарські суди розглядають
справи у спорах, що виникають з
господарських правовідносин, а також
інші справи, віднесені процесуальним
законом до їх підсудності, та вимоги
статей 1, 4-1, 12, ГПК України, господарські
суди розглядають справи в порядку
позовного провадження, коли склад
учасників спору відповідає приписам
статті 1 ГПК України, а правовідносини,
з яких виник спір, мають господарський
характер.

Пунктом 3 вказаних рекомендацій
передбачено, що господарський спір
підвідомчий господарському суду,
зокрема, за таких умов:

а) учать у спорі суб'єкта
господарювання;

б) наявність між сторонами, по-перше,
господарських відносин, врегульованих
Цивільним кодексом України,
Господарським кодексом України, іншими
актами господарського і цивільного
законодавства, і, по-друге, спору про
право, що виникає з відповідних
відносин;

в) відсутність у законі норми, що прямо
передбачала б вирішення такого спору
судом іншої юрисдикції.

Таким чином, господарські суди на
загальних підставах вирішують усі
спори між суб'єктами господарської
діяльності, а також спори, пов'язані в
тому числі і з захистом права
власності, а також з визнанням цього
права.

При розгляді цивільної справи по суті
суд 1-ої інстанції в повному обсязі
вищевказане не врахував і, на думку
колегії, прийшов до неправильного
висновку про те, що справа повинна
розглядатися в порядку цивільного
судочинства.

Роблячи висновки про те, що ОСОБА_2 є
фізичною особою, яка не була та не є
суб'єктом підприємницької діяльності,
суд розглянув справу без її участі і
правовий статус вказаної особи
фактично не перевірив.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
надано копію свідоцтва серія В02 №441266
про державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця з 18.09.2002 року.

Як вбачається з її пояснень, вона,
будучи підприємцем, 11.12.2002 року
придбала за договором купівлі-продажу
у ЗАТ «ХХІ Століття» приміщення
підземного переходу від залізничного
вокзалу до ринку «Привоз»,
відображеними в технічному паспорті
від 12.12.2012 року, як 6/100 частин і
складаються з окремих приміщень: ІІІ-2;
ІІІ-3; ІІІ-11; ІІІ-12; ІІІ-13; ІІІ-14
(торгівельні зали); ІІІ-7 (умивальник),
ІІІ-8 (комора); ІІІ-9; ІІІ-10 (туалети),
загальною площею 116,7 кв.м. і з вказаного
часу дані приміщення нею здаються в
оренду третім особам (т.2 а.с.170,173).

Тобто, висновки суду 1-ої інстанції про
те, що ОСОБА_2 не була і не є суб'єктом
підприємницької діяльності не
відповідають дійсності.

Представники відповідачів - Одеської
міської ради та ПАТ «Футбольний клуб
«Чорноморець» також посилалися на те,
що вказані юридичні особи є власниками
окремих приміщень підземного переходу
на підставі свідоцтв про право
власності, які ними здаються в оренду
(т.1 а.с.239; т.2 а.с. 84,85,86).

Враховуючи викладене, доводи та
заперечення сторін, які були дані ними
в ході розгляду справи в суді
апеляційної інстанції, а також
характер спірних правовідносин,
колегія вважає, що суд 1-ої інстанції
прийшов до помилкового висновку про її
розгляд в порядку цивільного
судочинства.

З огляду на те, що позивачем фактично к
відповідачам заявлені вимоги про
захист права власності, колегія
приходить до висновку, що всі учасники
процесу, в тому числі і ОСОБА_2, є
суб'єктами господарювання, заявлені к
відповідачам позовні вимоги між собою
не взаємопов'язані та можуть бути
розглянуті як разом, так і окремо один
від одного в порядку господарського
судочинства.

Тому, з підстав п.1 ч.1 ст.205 та ч.1 ст.310 ЦПК
України, рішення суду 1-ої інстанції, як
таке, що ухвалено з порушенням норм
процесуального права, підлягає
скасуванню, а провадження у справі -
закриттю.

Керуючись ст.303, п.4 ч.1 ст.307, ст.317 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги Одеської міської
ради та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 27 березня 2014 року скасувати.

Провадження по цивільній справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Одеський торговий
дім» до Одеської міської ради,
Публічного акціонерного товариства
«Футбольний клуб «Чорноморець»,
Закритого акціонерного товариства
«ХХІ Століття», ОСОБА_2 про визнання
недійсним рішення Одеської міської
ради; витребування із незаконного
володіння у Одеської міської ради,
Публічного акціонерного товариства
«Футбольний клуб «Чорноморець», ОСОБА_2
приміщень підземного переходу;
усунення перешкод у володінні
користуванні та розпорядженні
підземним переходом з комплексом
нежитлових приміщень; визнання
недійсними та скасування договорів
щодо користування і розпорядження
приміщень підземного переходу,
укладених Одеською міською радою,
ОСОБА_2 ПАТ «ФК «Черноморець» з третіми
особами, визнання недійсним та
скасування свідоцтва про право
власності на 8/100 частин приміщень
переходу, виданого ЗАТ «ФК
«Черноморець»; визнання недійсним та
скасування свідоцтва про право
власності на 6/100 частин приміщень
переходу, виданого ЗАТ «ХХІ Століття»;
визнання недійсним та скасування
свідоцтва про право власності на 86/100
частин приміщень переходу, виданого
Одеській міській раді; визнання
недійсним та скасування запису про
реєстрацію права власності на 6/100
частин приміщень переходу, вчиненого
на підставі рішення Київського
районного суду м. Одеси - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом 20-ти днів з дня набрання
законної сили безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

Л.Л.Троїцька

В.П.Фальчук

А.М.Кварталова