РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2014 року
Київський районний суд м. Харкова в
складі: головуючого

судді
Губської Я.В.

при секретарі
Приблуда І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

06.11.2014 року ОСОБА_1 звернулась з
позовом до суду до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів. В обґрунтування позовних
вимог посилається на ті обставини, що в
2007 році зареєстрували шлюб з
відповідачем і в них народилася донька
- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З листопада 2013
року в них погіршилися відносини з
відповідачем і з серпня 2014 року вони не
підтримують шлюбні стосунки. Спільне
господарство не ведуть, три роки
проживають окремо з дитиною від
відповідача. Примирення є неможливим, а
тому просить розірвати шлюб та
стягнути на утримання неповнолітньої
доньки аліменти з відповідача в
примусовому порядку.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив їх задовольнити. Також, пояснив,
що ОСОБА_1 наполягає на задоволенні
позовних вимог в повному обсязі,
просить не застосовувати строк для
примирення і це є остаточне рішення
позивача.

Відповідач в судовому засіданні з
позовними вимогами про розірвання
шлюбу та стягнення аліментів погодився
в повному обсязі, однак зазначав, що
підставою для розірвання шлюбу стала
зрада дружини та проживання її з іншим
чоловіком і на теперішній час. Просить
розірвати шлюб та стягнути аліменти, не
надаючи ним з позивачкою строк для
примирення, оскільки вважає, що це
погіршить їх стосунки ще більше та
врахувати інтереси дитини при
розгляді даного спору.

Суд, вислухавши учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, приходить до
наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 110-112 СК
України позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із
подружжя. Суд з'ясовує фактичні
взаємини подружжя, дійсні причини
позову про розірвання шлюбу, бере до
уваги наявність малолітньої дитини,
дитини-інваліда та інші обставини
життя подружжя. Суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного із них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 перебувають в шлюбі з 14.07.2007
року (а.с. 4). Мають неповнолітню дитину -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторонами не заперечується, що шлюбні
відносини між ними остаточно припинені
з серпня 2014 року, мешкають окремо
протягом тривалого часу.

Під час судового розгляду також
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя та збереження шлюбу
суперечить інтересам подружжя та
інтересам їх неповнолітньої дитини,
яке має вагоме значення. Їх сім'я
розпалась остаточно і поновлена бути
не може. Суд погоджується з доводами як
позивача, так і відповідача, що надання
строку для примирення не призведе до
поновлення подружніх стосунків,
оскільки це є остаточним рішенням
сторін.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. Відповідач
ухиляється від матеріальної допомоги
дітям, в зв'язку з чим така допомога
підлягає до стягнення в примусовому
порядку.

Згідно свідоцтва про народження (а.с. 9)
відповідач є батьком ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, а позивач її матір*ю.

За даними, отриманими в судовому
засіданні, неповнолітня дитина
проживає з матір*ю та знаходиться на її
утриманні. Відповідач в судовому
засіданні погодився з позовними
вимогами в повному обсязі, не
заперечуючи проти стягнення з нього
аліментів в примусовому порядку за
рішенням суду.

Відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України
відповідач може визнати позов протягом
усього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву. У разі
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

На підставі вищезазначеного, суд
вважає, що підстав для відмови в
задоволенні позовних вимог немає, а
тому задовольняє їх в повному обсязі в
межах заявлених позовних вимог.
Порушень закону або прав, свободи чи
інтересів інших осіб при визнанні
відповідачем позову судом не
встановлено.

Також, суд роз'яснює, що питання
усунення перешкод в спілкуванні з
дитиною в даному провадженні не
розглядається у зв'язку з відсутністю
таких заявлених вимог, що не
перешкоджає сторонам у випадку
наявності порушених прав звернутись з
позовом в окремому провадженні до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України
аліменти присуджуються за рішенням
суду від дня пред'явлення позову.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,212-215,174,218 ЦПК
України, ст.ст. 84, 110,112, 180-184, 191 СК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрований 14 липня 2007 року в
відділі реєстрації актів цивільного
стану по м. Харкову № 2 Харківського
міського управління юстиції, актовий
запис № 767.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітньої доньки - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від
всіх видів заробітку, але не менш ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 06 листопада 2014 року до
повноліття дитини.

В частині стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць підлягає
негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя -