Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2069/14-ц

14 листопада 2014 року
м. Надвірна

Надвірнянський районний суд
Івано-Франківської області

в складі головуючої - судді
Безбородько В.А.

секретаря: Дмитрук
С.І.

позивача: ОСОБА_1

представник позивача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про встановлення факту
проживання однією сім»єю чоловіка та
жінки без шлюбу та усунення від права
спадкування за законом ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом
до ОСОБА_3 про встановлення факту
проживання однією сім»єю чоловіка та
жінки без шлюбу та усунення від права
спадкування за законом.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача позовні вимоги
підтримали, суду пояснили, що 09.12.2013
року помер ОСОБА_5 Позивач проживала з
померлим з 01.01.2001 року до дня його
смерті однією сім»єю як чоловік та
жінка без реєстрації шлюбу. Вони вели
спільне господарство, мали взаємні
права та обов»язки. Померлий хворів
важкою хворобою Паркінсона та мав
поганий зір і інші супутні хвороби
похилого віку. Він потребував
складного лікування та постійного
догляду.Позивач готовила хворому їжу,
прибирала квартиру, прала його білизну,
виконувала обов»язки медичної сестри.
Відповідач, син померлого ухилявся від
надання допомоги тяжко хворому
батькові.Вважають, що ОСОБА_3 є
неналежним спадкоємцем, який ухилявся
від допомоги та турботи за важкохворим
безпорадним батьком. Він уникав
зустрічей з батьком, чекав його смерті
для отримання спадщини.

Просять суд постановити рішення, яким
встановити факт проживання однією
сім»єю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 як чоловіка та
жінки без шлюбу та усунути від права
спадкування за законом ОСОБА_3 як
неналежного спадкоємця.

Відповідач та його представник позов
не визнали, пояснили, що 20.05.2000 року
померла мати відповідача, він
відмовився від прийняття спадщини в
користь батька ОСОБА_5 ОСОБА_6 через
півроку батько продав квартиру та дав
йому 1/3 частину коштів. Перейшов
проживати до ОСОБА_1 На той час у нього
був автомобіль , гараж, дача. Автомобіль
продав. Батько отримував велику пенсію,
гроші віддавав позивачу, так як
проживав з нею.

До 2002 року він не спілкувався з
батьком. Після того помирився,
провідував батька, діти та родичі
провідували. Щоб спілкуватися з
батьком він купив йому мобільний та
радіотелефон, тому що ОСОБА_1 не хотіла,
щоб він приходив. Останнім часом батько
хворів, однак не був лежачим, гуляв по
вулиці. ОСОБА_1 жодного разу йому не
подзвонила, що потрібна його допомога.
Похорони оплачував він.

Просять в позові відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін ,
свідків, вивчивши матеріали справи,
прийшов до висновку, що позов до
задоволення підлягає частково з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 помер
09.12.2013 року, про що свідчить свідоцтво
про смерть від 10.12.2013 року, видане
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Надвірнянського районного управління
юстиції.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8
пояснили, що з 2001 року ОСОБА_5 проживав
однією сім»єю з ОСОБА_1, вели спільне
господарство. Хворів хворобою
Паркінсона. На лікування до м.Києва з
ним їздила позивач, також гуляла на
вулиці з ним. Відповідач не приходив.
Останній місяць перед смертю з
квартири покійний ОСОБА_5 не виходив.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що проживає в
квартирі навпроти позивача, бачила
відповідача ще в 2001 році, коли він
влаштував скандал через те, що батько
перейшов проживати до ОСОБА_1

Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11 пояснили, що
ОСОБА_5 після смерті дружини перейшов
проживати до ОСОБА_1, квартиру свою
продав. ОСОБА_12 розказувала, що позивач
не допускає її чоловіка до батька.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що чоловік
постійно хотів спілкуватися з батьком,
однак цього не хотіла ОСОБА_1, він ходив
до батька, коли не було позивача,
спілкувався, внуки приїжджали,
провідували діда. ОСОБА_3 купив
батькові два телефони для спілкування.

Отже, той факт, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1
проживали однією сімєю та вели спільне
господарство підтверджується
здобутими в судовому засіданні
доказами , зокрема показами
вищевказаних свідків, а також
Будинковою книгою , виданої на ім.»я
ОСОБА_1 та довідками КП «Надвірнянський
житловик» про те, що ОСОБА_5
зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Що стосується позовних вимог про
усунення ОСОБА_3 від права спадкування
після смерті ОСОБА_5 , то вони не
підлягають до задоволення виходячи з
наступного.

Частиною 3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України на
сторони покладається обов'язок з
доведення тих обставин, на які вони
посилаються, як на підставу своїх
вимог, заперечень. Докази не можуть
ґрунтуватись на припущеннях.

Однак, як вбачається з наведеного, в
порушення вказаних вимог
процесуального закону позивачем, не
доведено тих обставин, на які вона
посилається, як на підставу своїх
вимог.

В судовому засіданні позивач не
заперечує, що вона жодного разу не
подзвонила ОСОБА_3 для того, щоб він
допомагав батькові, а останній
відмовився.

Відповідно до ч. 5 ст.1224 ЦК України, за
рішенням суду особа може бути усунена
від права на спадкування за законом,
якщо буде встановлено, що вона
ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008
року «Про судову практику у справах
про спадкування», безпорадним слід
розуміти стан особи, зумовлений
похилим віком, тяжкою хворобою або
каліцтвом, коли вона не може самостійно
забезпечити умови свого життя,
потребує стороннього догляду, допомоги
та піклування.

Аналіз викладеного передбачає, що
ухилення особи від надання допомоги
спадкодавцеві, який потребує допомоги,
полягає в умисних діях чи
бездіяльності особи, спрямованих на
ухилення від обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцю,
тобто ухилення, пов'язане з винною
поведінкою особи, яка усвідомлювала
свій обов'язок , мала можливість його
виконувати, але не вчиняла необхідних
дій. На підставі викладеного, ухилення
характеризується як умисна форма вини.

Умисне ухилення відповідача від
допомоги та догляду за хворим батьком в
даному випадку не є доведеним фактом.

Позивачка не надала до суду належних та
допустимих доказів на підтвердження
того факту, що відповідач ухилявся від
надання допомоги спадкодавцеві.

Статтею 59 ч. 2 ЦПК України визначено, що
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Отже, факт ухилення особи від
виконання обов'язку щодо утримання
спадкодавця встановлюється судом за
заявою заінтересованої особи (інших
спадкоємців або територіальної
громади). При цьому слід враховувати
поведінку особи, розуміння нею свого
обов'язку щодо надання допомоги, її
необхідність для існування
спадкодавця, наявність можливості для
цього та свідомого невиконання такою
особою встановленого законом
обов'язку.

Таким чином, виходячи зі змісту ч.5 ст.
1224 ЦК України для усунення від права на
спадкування має значення сукупність
обставин: ухилення особи від надання
спадкодавцеві допомоги при можливості
її надання, перебування спадкодавця в
безпорадному стані, потреба
спадкодавця в допомозі саме цієї особи.
Лише при одночасному настанні
наведених обставин і доведеності
зазначених фактів в їх сукупності
спадкоємець може бути усунений від
спадкування.

Вказані обставини ОСОБА_1 не доведені
в судовому засіданні, судом не
встановлено, що ОСОБА_3 ухилявся від
надання допомоги батьку, а тому
підстав для усунення від права на
спадкування ОСОБА_3 немає.

На підставі наведеного та ст. ст. 1224,
1264 ЦК України, ст.. 256 ЦПК України та
керуючись ст.ст. 209, 212-215, 218 ЦПК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Встановити факт проживання однією
сім»єю ОСОБА_5, який помер 09.12.2013 року та
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, як чоловіка та
жінки без реєстрації шлюбу з 01.2001 року.

В задоволенні решти позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Надвірнянський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Безбородько В.А.

Повний текст рішення виготовлено
19.11.2014 року