Справа № 338/1314/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2438/2014
Головуючий у 1 інстанції Битківський
Суддя-доповідач Пнівчук О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Беркій О.Ю.,
Горблянського Я.Д.,

секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за апеляційною скаргою ПАТ КБ
«ПриватБанк» на рішення
Богородчанського районного суду від 17
жовтня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором у розмірі 8339,68 грн.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що
відповідно до укладеного кредитного
договору від 06.03.2008 року ОСОБА_2
отримала кредитні кошти у розмірі 2100
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Позивач, посилаючись на те, що
відповідач належним чином не
виконувала взяті на себе зобов'язання,
просив стягнути з ОСОБА_2
заборгованість за кредитним договором,
що станом на 31.07.2014 року становила 8339,68
грн.

Рішенням Богородчанського районного
суду від 17 жовтня 2014 року в задоволенні
позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором відмовлено, у
зв'язку із пропуском строку позовної
давності.

На дане рішення ПАТ КБ «ПриватБанк»
подав апеляційну скаргу, в якій
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначив, що суд помилково
застосував загальну позовну давність
до спірних правовідносин.

Так, підписавши заяву про надання
платіжної картки, ОСОБА_2 водночас дала
згоду на те, що дана заява разом із
Умовами та правилами надання
банківських послуг і Тарифами банку
(далі - Умови і Тарифи) складають
кредитний договір.

Посилаючись на визначення терміну
«платіжна картка» (згідно розділу 2
Умов), апелянт вказав на те, що платіжна
картка є лише спеціальним засобом для
отримання та перерахування коштів.
Строк дії картки не припиняє строку дії
договору, а Умови не містять положень,
що строк дії договору та строк дії
картки - це одне і те ж саме поняття.

Також суд не взяв до уваги, що
відповідно до п.п.9.3,9.5 договору,
картрахунок відкритий на невизначений
термін та може бути закритий на
підставі заяви держателя. А відповідно
до п.9.12 Умов сторони домовились, що
договір діє протягом 12 місяців з
моменту його підписання. Якщо жодна із
сторін не заявляє про його припинення,
він автоматично лонгується на такий же
термін.

Оскільки жодна із сторін не заявила про
намір розірвати договір, то такий на
даний час діє, а отже строк позовної
давності не пропущено. На думку
апелянта, перебіг строку позовної
давності розпочнеться з наступного дня
після закінчення строку дії договору.

Апелянт просив рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог банку в
повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник апелянта ПАТ КБ
«ПриватБанк» Рокетська С.В. підтримала
доводи апеляційної скарги.

Відповідач направила суду заяву, в якій
просила розглядати справу в її
відсутності.

Вислухавши доповідача, пояснення
представника апелянта, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Однак, ухвалене у справі судове рішення
не відповідає вищевказаним вимогам
закону.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої
інстанції виходив із того, що згідно із
заявою позичальника строк виконання
зобов'язання встановлено до 06.03.2009 року.
Із позовом до суду ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся 28.08.2014 року, пропустивши
встановлений статтею 257 ЦК України
загальний трьохрічний строк позовної
давності, про застосування якого
заявлено відповідачем.

Проте з таким висновком не можна
погодитись з наступних підстав.

За змістом ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Статтею 257 ЦК України
встановлено загальну позовну давність
тривалістю у три роки. Сплив позовної
давності є підставою для відмови у
позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до правової позиції,
викладеної у постанові Верховного Суду
України № 6-14 цс 14 від 19.03.2014 року (у
справі за позовом про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
яка, відповідно до положень статті 360-7
ЦПК України, є обов'язковою для всіх
судів України), згідно з правилами
користування платіжною карткою, які є
складовою кредитного договору, картка
діє в межах визначеного нею строку. За
таким договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України).

Як вбачається із матеріалів справи, а
саме із заяви від 06.03.2008 року, ОСОБА_2
отримала в ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит в
розмірі 1700 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості кредитом. При
цьому строк дії картки визначено
«лютий 2012» (а.с.10,зворот).

Таким чином, перебіг позовної давності
в даному випадку почався 01 березня 2012
року. А тому, подавши позов 28.08.2014 року,
ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся за
захистом своїх прав у межах загального
строку позовної давності.

Відповідно до ст.ст. 526, 1049, 1050,1054 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору, позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцю позику в строк
та в порядку, встановленому договором,
а також проценти та неустойку.

Матеріалами справи (а.с.6-9) доведено, що
внаслідок неналежного виконання
ОСОБА_2 кредитних зобов'язань станом на
31.07.2014 року виникла заборгованість в
розмірі 8339,68 грн. З них: тіло кредиту -
1674,40 грн.; проценти - 3850,42 грн.; пеня та
комісія - 1941,54 грн.; штраф (фіксована
частина) - 500 грн.; штраф (процентна
складова) - 373,32 грн.

В силу дії ст.611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Встановлені в сукупності обставини
справи дають підстави для висновку
щодо обґрунтованості позовних вимог
ПАТ КБ «ПриватБанк».

Постановлене з порушенням норм
матеріального права рішення, що
призвело до неправильного вирішення
справи, не може залишатися в силі і
підлягає до скасування з ухваленням
нового рішення про задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 307,309, 313-314,316, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк»
задовольнити.

Рішення Богородчанського районного
суду від 17 жовтня 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

Позов ПАТ КБ «ПриватБанк»
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором в сумі 8339 грн. 68
коп. та 243 грн.60 коп. понесених судових
витрат.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з часу
набрання законної сили.

Головуюча:
Пнівчук О.В.

Судді:
Беркій О.Ю.

Горблянський Я.Д.