Провадження №2/761/6791/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
07 листопада 2014 року
Шевченківський районний суд м. Києва в
головуючого судді
представника позивача: - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк» про визнання недійсним
окремого пункту договору, -
У серпні 2014р. позивач звернувся до
Шевченківського районного суду м.Києва
з позовом, в якому поставлено питання
про визнання недійсним абзацу другого
п.2.8. кредитного договору №500351106 від
11.03.2013р. та додатку до договору,
укладеного між позивачем та
відповідачем, про встановлення
комісійної винагороди банку «за
управління кредитом» в розмірі 2,30% від
суми кредиту та встановлення розміру
додаткових послуг у сумі 1150,02грн.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що
між ним та відповідачем 11.03.2013р. було
укладено кредитний договір №500351106,
відповідно до умов якого позивач
отримав від відповідача кредит в сумі
до 12.03.2018р. для власних потреб. Зазначає,
що відповідно до п.2.8. договору, банком
була встановлена комісійна винагорода
«за управління кредитом», яка
становить 2,30% від суми кредиту, тобто
1150,02грн. Вказує, що ним, у період з
квітня 2013р. по липень 2014р. було сплачено
банку комісійну винагороду в
цьому, позивач зазначає, що вказана
умова договору суперечить положенням
ч.5 ст.11, ч.8 ст.18, ст.22, 23 Закону України
«Про захист прав споживачів», оскільки
є несправедливою, а отже такою, що
підлягає визнанню недійсною в порядку
встановленому ЦК України.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив суд позов
задовольнити, проти заочного розгляду
справи не заперечував.
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату та час
судового засідання повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не повідомляв, заперечення проти
позову не подавав та не просив
розглядати справу за його відсутності.
Оскільки сторона позивача не
заперечувала проти проведення
заочного розгляду справи, відповідно
до ст.ст.169, 224 ЦПК України суд
постановив ухвалу про заочний розгляд
справи на підставі наявних у справі
Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні матеріали
справи, повно і всебічно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, приходить до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 11.03.2013р. між ОСОБА_2
(далі-позивач/позичальник) та Публічним
акціонерним товариством «Альфа-Банк»
(далі-відповідач/банк/кредитор) було
укладено кредитний договір №500351106
(далі-кредитний договір) відповідно до
умов якого позичальник отримав від
0,01%, строком до 12.03.2018р. для власних
Відповідно до п.2.8. кредитного договору
банком встановлена комісійна
винагорода «за управління кредитом»,
яка становить 2,30% від суми кредиту, а
Відповідно до додатку до кредитного
договору (а.с.7-8) сума платежу за
розрахунковий період (сума
мінімального платежу за кредитом)
становить 1868,59грн., яка складається з
основної суми кредиту, процентів за
користування кредитом та комісії за
управління кредитом, що є супутньою
Частиною 1 ст.1054 Цивільного кодексу
України визначено, що за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.
Згідно зі ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.
Відповідно до ст.638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
Як вбачається з умов кредитного
договору сторони досягли згоди з усіх
його істотних умов та отримали те, на що
вони розрахували при укладенні
При цьому, як вказував сам позивач, що
ним, у період з квітня 2013р. по липень
2014р. було сплачено банку комісійну
винагороду в загальному розмірі
квитанцій (а.с.14-18), Отже, позивач був
обізнаний про усі умови кредитування, в
тому числі про необхідність сплати
комісійної винагороди в розмірі 2,30%, що
підтверджується наявністю підпису
позивача на кредитному договорі та
кожному аркуші додатку до нього. Тому,
твердження позивача про
невідповідність спірних положень
кредитного договору ст.ст.1, 11, 18 Закону
України «Про захист прав споживачів» є
необґрунтованими та спростовується
наявними у матеріалах справи доказами.
Згідно зі до ст.215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою ст.203 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
З огляду на вищевикладене, оцінюючи
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд дійшов
висновку, що доводи позивача не знайшли
свого підтвердження під час розгляду
справи, оскільки не ґрунтуються на
вимогах закону та положеннях
кредитного договору, а відтак у
задоволенні позовних вимог слід
Керуючись ст.ст.10, 11, 57- 60, 61, 88, 179, 208, 209, 212
- 215, 218, 223, 294 ЦПК України; суд, -
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк» про визнання недійсним
окремого пункту договору - відмовити в
Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Шевченківський
районний суд м. Києва шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку. У
цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя