Провадження № 2/742/1512/14
унікальний № 742/4486/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року Прилуцький
міськрайонний суд Чернігівської
області в складі:

головуючого - судді Циганка М. О.,

при секретарі Чміль С.
І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору відділ державної
виконавчої служби Прилуцького
міськрайонного управління юстиції про
стягнення неустойки (пені) від суми
несплачених аліментів,-

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
відділ державної виконавчої служби
Прилуцького міськрайонного управління
юстиції про стягнення неустойки (пені)
від суми несплачених аліментів. Свої
уточнені вимоги мотивує тим, що від
шлюбу із ОСОБА_2 у них ІНФОРМАЦІЯ_3 року
народилася дочка ОСОБА_3. На підставі
рішення Прилуцького міськрайонного
суду від 06 липня 2004 року, відповідач є
платником аліментів на користь
позивачки у розмірі 1/4 частини всіх
видів його заробітку щомісячно, на
утримання дочки ОСОБА_3 до досягнення
нею повноліття починаючи з 02 липня 2004
року. Проте, відповідач ухиляється від
сплати аліментів на утримання дочки і
згідно розрахунку державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Прилуцького
міськрайонного управління юстиції,
заборгованість ОСОБА_2 по аліментам,
станом на 30 вересня 2014 року становить 27
959,48 грн. Оскільки, з вини відповідача
виникла заборгованість по аліментам,
то у відповідності до ст.196 СК України,
позивачка має право на стягнення
неустойки (пені) в розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення
на її користь, а тому і просить суд
стягнути з відповідача неустойку (пеню)
в розмірі 342 839,10 грн. із загальної суми
несплачених аліментів, станом на 30
вересня 2014 року, та судові витрати в
розмірі 243,60 грн.

В судовому засіданні
представник позивачки адвокат ОСОБА_5
заявлені уточнені позовні вимоги
підтримала в повному обсязі та просила
їх задовольнити.

Відповідач в судовому
засіданні позов визнав частково та
проти стягнення з нього неустойки
(пені) за прострочення сплати аліментів
не заперечував, але просив суд при
визначенні розміру пені врахувати, що
дійсно регулярно не має можливості
сплачувати аліменти на дочку, оскільки
до 03 лютого 2012 року перебував в місцях
позбавлення волі, після звільнення не
має постійного заробітку. В зв»язку з
захворюванням легень перебуває на
обліку в Прилуцькому тубдиспансері та
змушений періодично проходити медичне
лікування. При наявності коштів
намагається сплачувати аліменти.

Представник третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору відділу державної
виконавчої служби Прилуцького
міськрайонного управління юстиції, в
судовому засіданні щодо вирішення
даного спору поклався на розсуд суду,
та пояснив, що дійсно на виконанні у
відділі знаходиться виконавчий лист
про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на
дочку ОСОБА_3. Боржник несвоєчасно
сплачує аліменти та має заборгованість
станом на 30 вересня 2014 року в розмірі
27959,48 грн.

Заслухавши пояснення представника
позивачки, представника третьої особи,
дослідивши наявні у справі докази, суд
приходить до висновку, що заявлені
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що
рішенням Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 06 липня
2004 року задоволено позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання дитини та вирішено стягувати
з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
жителя АДРЕСА_1; АДРЕСА_2, працюючого в
Прилуцькому управлінні газового
господарства, аліменти в розмірі ?
частини всіх видів заробітку,
щомісячно на утримання доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення нею
повноліття, починаючи з 02 липня 2004 року
(а.с.5).

Відповідно до копії Свідоцтва про
одруження серії НОМЕР_1 від 17 травня 2005
року, позивачка змінила прізвище з
ОСОБА_3 на ОСОБА_1.

Згідно Розрахунку
заборгованості по аліментам,
обчисленого державним виконавцем
Прилуцького міськрайонного управління
юстиції, заборгованість ОСОБА_2 по
аліментам на утримання дочки ОСОБА_3,
станом на 30 вересня 2014 року становить 27
959,48 грн., який сторонами не оскаржено, і
саме такий суд вважає належним і
допустимим доказом для розрахунку пені
(а.с.46).

Статтею 196 СК України визначено, що при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.
Розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

Згідно розрахунку неустойки (пені)
наданого позивачкою, за період з 2006 по 05
листопада 2014 року розмір пені за
прострочення сплати аліментів ОСОБА_2
становить 342 839,10 грн. (а.с.44-45).

Відповідно до п.22 постанови
Пленума Верховного суду України «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» від 15 травня 2006
року №3, передбачена ст.196 СК
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв»язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення сплати
аліментів. Суд може зменшити розмір
неустойки з урахуванням матеріального
та сімейного стану платника аліментів,
а за передбачених ст.197 СК умов -
повністю або частково звільнити його
від сплати заборгованості.

За таких обставин, оцінюючи в
сукупності добуті в судовому засіданні
докази, суд знаходить достовірно
встановленим, що відповідач дійсно
несвоєчасно сплачує аліменти на
неповнолітню дочку ОСОБА_3, але
оцінюючи можливість відповідача
сплачувати аліменти на утримання
дочки, суд врахувавши його стан
здоров»я та матеріальний стан, вважає
можливим частково задовольнити
позовні вимоги та стягнути з
відповідача пеню в розмірі 6000 грн. на
користь позивачки за прострочення
сплати аліментів на утримання дочки.

Крім того, на підставі ст. 88
ЦПК України суд вважає за необхідне
судові витрати по справі стягнути з
відповідача на користь позивачки.

На підставі ст.ст. 195, 196 СК України,
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 218, 294
ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору відділ державної
виконавчої служби Прилуцького
міськрайонного управління юстиції про
стягнення неустойки (пені) від суми
несплачених аліментів - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6 000
(шість тисяч) грн. пені від суми
несплачених аліментів на дочку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243
грн. 60 коп. судового збору.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подачі протягом десяти днів з
дня його проголошення апеляційної
скарги до апеляційного суду
Чернігівської області через
Прилуцький міськрайонний суд. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
М.О.Циганко