Номер провадження: 22-ц/785/8737/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Коротков В. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого Короткова В.Д.

суддів Гончаренко В.М., Калараш А.А.

з участю секретаря Волчанського О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до об»єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «АДРЕСА_1» про забов»язання
вчинити певні дії, за апеляційною
скаргою об»єднання співвласників
багатоквартирного будинку «АДРЕСА_1»
на рішення Приморського районного суду
м.Одеси від 26 серпня 2014 року,

встановила:

В травні 2014 року позивачі звернулися до
суду з вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що об»єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «АДРЕСА_1» (далі ОСББ) створено
мешканцями будинку АДРЕСА_1, в якому
позивачу ОСОБА_2 належать на праві
власності нежилі підсобні приміщення
№№7,8,9,16, а позивачу ОСОБА_3 належить на
праві власності квартира №48.

Позивачі оплачують послуги ОСББ з
управління будинком пропорційно до
загальної площі належних їм приміщень.
Однак відповідач необґрунтовано
нараховує позивачам оплату за
додаткові послуги садівника, юриста та
охорони також пропорційно до загальної
площі належних приміщень, в той час як,
на думку позивачів, такі додаткові
послуги повинні оплачуватися за
домовленістю сторін. Внаслідок цього
відповідач нараховує позивачам
заборгованість, яка фактично не існує.

Позивачі просили суд:

- забов»язати відповідача скасувати
«борг» за додаткові послуги садівника,
юриста та охорони, який нарахований
ОСОБА_3 за період з 01.06.2007 року по 01.06.2011
року в сумі 20121,68 грн.;

- забов»язати відповідача скасувати
«борг» за послуги з управління та
додаткові послуги садівника, юриста та
охорони, який нарахований ОСОБА_3 за
період з 01.06.2011 року по 01.05.2014 року в сумі
27874,78 грн.;

- забов»язати відповідача скасувати
«борг» за послуги з управління та
додаткові послуги садівника, юриста та
охорони, який нарахований ОСОБА_2 за
період з 01.06.2011 року по 01.05.2014 року в сумі
5314,40 грн.;

- забов»язати відповідача здійснювати
з 01.05.2014 року нарахування оплати
позивачам за послуги з управління ОСББ
та за додаткові послуги садівника,
юриста, охорони тощо за домовленістю
сторін;

- забов»язати відповідача видавати
квитанції прибуткових ордерів по
кожному виду послуг і довідки про
нарахування і фактичній оплаті послуг.

Відповідач позов не визнав.

Рішенням Приморського районного суду
м.Одеси від 26 серпня 2014 року позов
задоволений частково:

- забов»язано відповідача скасувати
«борг» за додаткові послуги садівника,
юриста та охорони, який нарахований
ОСОБА_3 за період з 01.06.2007 року по 01.06.2011
року в сумі 20121,68 грн.;

- забов»язано відповідача здійснювати
з 23.05.2014 року нарахування оплати
позивачам за послуги з управління ОСББ
та за додаткові послуги садівника,
юриста, охорони тощо за домовленістю
сторін;

- забов»язати відповідача видавати
квитанції прибуткових ордерів по
кожному виду послуг і довідки про
нарахування та фактичній оплаті
послуг.

В апеляційній скарзі відповідача
ставиться питання про скасування
рішення суду та ухвалення нового
рішення про відмову в позові.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
апеляційну скаргу, перевіривши
матеріали справи, законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, рішення скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в позові з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив з того, що
нарахування відповідачем
заборгованості ОСОБА_3 за додаткові
послуги садівника, юриста та охорони за
період з 01.06.2007 року по 01.06.2011 року в сумі
20121,68 грн. є безпідставним, оскільки
рішенням апеляційного суду Одеської
області від 5 червня 2012 року в стягненні
цього боргу з ОСОБА_3 відмовлено. Суд
також забов»язав відповідача на
майбутнє нараховувати оплату
позивачам за послуги управління та за
додаткові послуги «за домовленістю
сторін», а також видавати квитанції і
довідки.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду, оскільки вони
не ґрунтується на законі та не
підтверджуються матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що
об»єднання співвласників
багатоквартирного будинку «АДРЕСА_1»
(далі ОСББ) створено мешканцями будинку
АДРЕСА_1 (а.с.145-156). В цьому будинку
позивачу ОСОБА_2 належать на праві
власності нежилі підсобні приміщення
№№7,8,9,16, а позивачу ОСОБА_3 належить на
праві власності квартира №48 (а.с.9-13).

Спори між позивачами та відповідачем з
приводу оплати послуг по управлінню
будинком неодноразово розглядалися
судами. Зокрема, рішенням апеляційного
суду Одеської області від 5 червня 2012
року відмовлено в позові ОСББ до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості в сумі
20121,68 грн. (а.с.89-96).

Колегія суддів вважає, що вимоги
позивачів про забов»язання
відповідача скасувати зазначений
«борг» в сумі 20121,68 грн., а також
скасувати «борги», які нараховані
відповідачем після ухвалення рішення
апеляційного суду Одеської області від
5 червня 2012 року, та здійснювати в
майбутньому нарахування оплати «за
згодою сторін» - не підлягають
задоволенню, оскільки обраний
позивачами спосіб захисту права не
відповідає способам захисту цивільних
прав, визначених ст.16 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» питання
організації бухгалтерського обліку на
підприємстві належить до компетенції
його власника (власників) або
уповноваженого органу (посадової
особи) відповідно до законодавства та
установчих документів.

Бухгалтерський облік, зокрема по
оплаті послуг ОСББ відноситься до
внутрішньої господарської діяльності
ОСББ. Нарахування по оплаті послуг,
які здійснюються ОСББ, не встановлюють
для позивачів будь-яких обов»язків,
крім рекомендації сплатити нараховані
кошти, що може бути різновидом
претензії. Відповідний розрахунок
«боргу» може бути доказом при
вирішенні спору про стягнення
заборгованості. Так, заборгованість в
сумі 20121,68 грн. була предметом спору,
який був вирішений судом, а
заборгованість в сумі 27874,78 грн. та в
сумі 5314,40 грн., на яку посилаються
позивачі, та майбутні нарахування
оплати послуг можуть бути предметом
майбутніх спорів.

Крім того, питання по оплаті послуг з 1
червня 2013 року виходячи з розрахунку за
1 кв.м. загальної площі, яка знаходиться
у власності членів ОСББ, були вирішені
рішенням загальних зборів членів ОСББ
від 23.05.2013 року (а.с.50-54). Зазначене
рішення було оскаржено позивачами,
однак рішенням Приморського районного
суду м.Одеси від 2 жовтня 2013 року
позивачам відмовлено в задоволенні
позовних вимог про скасування цього
рішення, і рішення суду в цій частині
залишено без змін рішенням
апеляційного суду Одеської області від
25 листопада 2013 року (а.с.55-59). Однак
позивачі оспорюють нарахування, які
здійснюються на підставі цього рішення
загальних зборів членів ОСББ.

Таким чином, оскарження позивачами
факту нарахування відповідачем
«боргу», яке не встановлює для
позивачів будь-яких обов»язків, крім
рекомендації сплатити нараховані
кошти, а також забов»язання
відповідача здійснювати в подальшому
нарахування за згодою з позивачами, - не
передбачено чинним законодавством та
не відповідає способам захисту
цивільних прав, визначених ст.16 ЦК
України, а тому зазначені вимоги
задоволенню не підлягають.

Також не підлягає задоволенню вимога
про забов»язання відповідача видавати
квитанції прибуткових ордерів та
довідки по кожному виду послуг.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК
України кожна сторона має довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Позивачами не надано доказів того, що
оплата послуг здійснюється через касу
відповідача шляхом оформлення
прибуткових касових ордерів, квитанції
до яких та довідки про оплату позивачі
просять видавати. З пояснень сторін
вбачається, що оплата послуг
здійснюється через банківські
установи, карткові рахунки, термінали
тощо, що виключає видачу квитанцій
відповідачем. Позивачами також не
надано доказів, які б підтвердили
наявність порушень їх прав з боку
відповідача при їх зверненні стосовно
надання їм відповідних довідок.
Навпаки, наявні в справі довідки та
розрахунки, які надавалися позивачам,
спростовують порушення їх прав (а.с.20,
24-28, 100).

Приймаючи до уваги те, що висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, судом не правильно
застосовані норми матеріального та
порушені норми процесуального права,
рішення суду на підставі п.п.3, 4 ч.1 ст.309
ЦПК України підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в позові.

Витрати по сплаті судового збору в сумі
121,80 грн.(а.с.120), які понесені
відповідачем при подачі апеляційної
скарги, підлягають стягненню з
позивачів в рівних частках - по 60,90 грн.
з кожного на підставі ч.1 ст.88 ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3,4, 314
ч.2 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу об»єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «АДРЕСА_1» задовольнити.

Рішення Приморського районного суду
м.Одеси від 26 серпня 2014 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
об»єднання співвласників
багатоквартирного будинку «АДРЕСА_1»
про забов»язання вчинити певні дії -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь
об»єднання співвласників
багатоквартирного будинку «АДРЕСА_1»
судовий збір по 60 гривень 90 копійок з
кожного.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено у касаційному порядку
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів.

Судді апеляційного суду Одеської
області
В.Д.Коротков

В.М.Гончаренко

А.А.Калараш