Ухвала

іменем україни

19 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Штелик С.П.,

суддів: Коротуна В.М.,
Парінової І.К.,

Попович
О.В., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7,
ОСОБА_8, про виселення тимчасових
мешканців, за касаційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Оболонського
районного суду м. Києва від
28 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду м. Києва від 05 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року ОСОБА_3, ОСОБА_4
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, обґрунтовуючи вимоги тим, що їм
та їх дітям - ОСОБА_7 та ОСОБА_8, на праві
власності у рівних частках належить
двокімнатна квартира АДРЕСА_1, жилою
площею 30,79 кв. м, у якій вони
зареєстровані та проживають.
Відповідачі вселилися в спірну
квартиру як тимчасові мешканці, без
згоди всіх співвласників житлового
приміщення. Крім того, ОСОБА_6, який
вселився у квартиру в листопаді 2013
року, вчиняє стосовно них протиправні
дії, застосовує фізичну силу, погрожує
розправою, висловлюється нецензурною
лайкою, що стало підставою звернення до
органів внутрішніх справ та порушення
кримінального провадження. ОСОБА_5
вселилася у квартиру в жовтні 2013 року
за згодою їх сина. Остання ночує з ними
в одній кімнаті та своєю поведінкою
порушує норми громадського співжиття
та моралі. Посилаючись на викладене,
позивачі просили виселити ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 28 квітня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 05
червня 2014 року позов, задоволено.
Виселено з квартири АДРЕСА_1,
тимчасових мешканців, а саме: ОСОБА_5 та
ОСОБА_6

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
і передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в рівних
частках є власниками квартири
АДРЕСА_1, в якій вони зареєстровані та
проживають.

До зазначеної квартири без згоди
позивачів у жовтні 2013 року вселилася
ОСОБА_5, а у листопаді 2013 року - ОСОБА_6,
які зареєстровані за ІНФОРМАЦІЯ_1 та у
квартирі АДРЕСА_2 відповідно.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився й
апеляційний суд, виходив із того, що
відповідно до частини 1 статті 319 ЦК
України власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Проживання
відповідачів як тимчасових мешканців у
спірній квартирі, що належить на праві
часткової власності ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_7 та ОСОБА_8, порушує право
позивачів на користування своєю
власністю, а тому є підстави для
виселення відповідачів.

Такі висновки апеляційного суду
відповідають вимогам закону та
ґрунтуються на фактичних обставинах
справи.

Відповідно до статті 41 Конституції
України кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.

Згідно зі статями 317, 319 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном. Власник володіє, користується
та розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Права власника житлового будинку
(квартири) визначені статтею 383 ЦК
України та статтею 150 ЖК України, які
передбачають право власника
використовувати житло для власного
проживання, проживання членів сім'ї,
інших осіб і розпоряджатися своїм
житлом на власний розсуд.

За змістом частини 2 статті 321 ЦК
України обмеження чи втручання у право
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.

Згідно зі статтею 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результат
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Вирішуючи спір, суди першої та
апеляційної інстанцій, з дотриманням
статей 10, 60, 212-214, 315 ЦПК України повно,
всебічно та об'єктивно дослідили
обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи, та в
межах доказів, наданих сторонами,
дійшли обґрунтованого висновку, що
повинні бути усунені перешкоди у
здійсненні позивачами права
користування та розпорядження своїм
майном шляхом виселення відповідачів.
ОСОБА_5 не надала належних доказів на
підтвердження своїх доводів щодо
вселення до спірної квартири як члена
сім'ї власника та за згодою інших
співвласників.

Доводи касаційної скарги стосуються
переоцінки доказів, викладених в
оскаржуваних рішеннях, що не належить
до компетенції суду касаційної
інстанції, та не дають підстав для
висновку, що судами попередніх
інстанцій при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, отже колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити на підставі статті 337
ЦПК України.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 28 квітня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 05
червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.П. Штелик

Судді:
В.М. Коротун

І.К.
Парінова

О.В.
Попович

О.В.
Ступак