АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №756/3624/14 № апеляційного
суді першої інстанції: Андрейчук Т.В.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Семенюк Т.А. У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 листопада 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду м. Києва в
Головуючого - Семенюк Т.А.
Суддів - Кравець В.А., Музичко С.Г.
при секретарі - Круглику В.В.,
розглянувши в судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 2 вересня 2014 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Фідобанк» до ОСОБА_4,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И Л А:
Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 2 вересня 2014 року позов
задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_3
на користь публічного акціонерного
товариства "Фідобанк" заборгованість
за кредитним договором, що складається
з заборгованості зі сплати кредиту
(основного боргу) у сумі 89061 долар США 60
(шістдесят) центів; заборгованості зі
сплати процентів за користування
кредитом у сумі 11415 доларів США 63
центів, пені за прострочення термінів
сплати кредиту та процентів за
користування ним у сумі 21407 гривень 72
копійки.

Вирішено питання щодо стягнення
судових витрат.

ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу на
рішення суду, в якій просить рішення
скасувати, ухвалити нове, яким стягнути
заборгованість у національній валюті -
гривні, у розмірі 1198613,71 грн., вважаючи,
що судом порушені норми матеріального
та процесуального права, не враховано
обставини, які мають суттєве значення
для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, доводи апеляційної
скарги, заперечення, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Судом встановлено, що у червні 2014 року
позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
посилаючись в обґрунтування своїх
вимог на те, що 04 липня 2008 року між ВАТ
''Ерсте Банк" та ОСОБА_4 укладено
кредитний договір з фізичною особою
№014/1975/6/19385, відповідно до умов якого
позивач зобов'язався надати
відповідачеві кредит у сумі 129000,00
доларів США для будівництва житлового
будинку у вигляді невідновлювальної
кредитної лінії на строк з 04 липня 2008
року до 03 липня 2028 року. Банк
зобов'язався надати кредит трьома
траншами: перший у сумі 17350.00 доларів
США, другий - у сумі 80650,00 доларів США,
третій - у сумі 31500,00 доларів США.
Процентна ставка за користування
кредитом становила 13% річних. В якості
забезпечення виконання зобов'язання за
кредитним договором між Банком та
ОСОБА_3 19 червня 2009 року укладено
договір поруки № 014/1975/6/1935/1, відповідно
до умов якого поручитель зобов'язався
у повному обсязі солідарно відповідати
за виконання позичальником
зобов'язань. Зазначив, що у зв'язку із
неналежним виконанням взятих на себе
зобов'язань у відповідачів виникла
заборгованість, яка станом на 21 травня
2014 року складає 1 198 613,71 грн. Просив суд
стягнути зазначену суму солідарно з
відповідачів.

Як вбачається з матеріалів справи, 04
липня 2008 року між ВАТ ''Ерсте Банк",
правонаступником якого є «Фідобанк» та
ОСОБА_4 укладено кредитний договір з
фізичною особою №014/1975/6/19385, відповідно
до умов якого позивач зобов'язався
надати відповідачеві кредит у сумі
129000,00 доларів США для будівництва
житлового будинку у вигляді
невідновлювальної кредитної лінії на
строк з 04 липня 2008 року до 03 липня 2028
року. Банк зобов'язався надати кредит
трьома траншами: перший у сумі 17350.00
доларів США, другий - у сумі 80650,00
доларів США, третій - у сумі 31500,00
доларів США. Процентна ставка за
користування кредитом становила 13%
річних.

В якості забезпечення виконання
зобов'язання за кредитним договором
між Банком та ОСОБА_3 19 червня 2009 року
укладено договір поруки № 014/1975/6/1935/1,
відповідно до умов якого поручитель
зобов'язався у повному обсязі
солідарно відповідати за виконання
позичальником зобов'язань.

Додатковими угодами від 19 червня 2009
року №1, від 03 червня 2010 року №2 та від 06
серпня 2010 року №3 було внесено зміни та
доповнення до кредитного договору від
04 липня 2008 року №014/1975/6/19385 та визначено,
що сума кредиту становить 98000,00 доларів
США кредит повинен сплачуватись
позичальником згідно з графіком
платежів, який є невід'ємним додатком
до договору, а також зафіксовано суму
фактичної заборгованості за кредитом
на момент укладення додаткової угоди
№3 у розмірі 92444,65 доларів США.

Станом на 21 травня 2014 року загальна
сума заборгованості ОСОБА_4 за
кредитний договором від 04 липня 2008 року
№014/1975/6/19,71 грн., в тому числі
заборгованість зі сплати кредиту у
сумі 89061, 60 доларів США, що згідно з
офіційним курсом НБУ на 21 травня 2014
року становило 1043458.79 грн;
заборгованість зі сплати процентів за
користування кредитом у сумі 11415,63
доларів США. що згідно з офіційним
курсом НБУ на 21 травня 2014 року
становило 133747,20 грн., пеня за
прострочення термінів сплати кредиту
та процентів за користування ним сумі 21
407,72 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України
кредитодавець зобов'язується за
кредитним договором надати грошові
кошти (кредит) позичальникові у розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатиш проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України,
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі. Поручителем може бути одна
особа або кілька осіб.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції вважав їх
обґрунтованими.

Колегія суддів не може погодитись з
доводами апеляційної скарги, що судом
першої інстанції неправомірно
зазначено в резолютивній частині
рішення суду розмір стягнутої
заборгованості у іноземній валюті -
доларах США, оскільки, як вбачається з
матеріалів справи, умов кредитного
договору, валютою кредитування
сторонами у договорі визначено долари
США.

Відповідно до постанови Верховного
суду України від 24 вересня 2014 року у
справі № 6-145цс14, у силу положень статей
192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету
Кабінету Міністрів України від 19
лютого 1993 року № 15-93 «Про систему
валютного регулювання і валютного
контролю», вирішуючи спір про
стягнення боргу за кредитним договором
в іноземній валюті, суд повинен
установити наявність в банку ліцензії
на здійснення операцій з валютними
цінностями, а встановивши вказані
обставини, - стягнути грошову суму в
іноземній валюті.

Як вбачається з матеріалів справи, на
момент укладення сторонами кредитного
договору та договору поруки, на 4 липня
2008 року ВАТ «Ерсте Банк» мав банківську
ліцензію № 224 на право здійснювати
банківські операції, визначені ч. 1 та
п.5-ІІ ч. 2 ст. 47 Закону України «про банки
та банківську діяльність» від 29 травня
2007 року, дозвіл № 224-2 та додаток до
нього на право здійснення операцій,
визначених п. 1-4 ч. 2 та ч. 4 ст. 47 Закону
України «Про банківську діяльність»
від 18 вересня 2007 року.

Позивач - ПАТ «Фідобанк» на час
звернення з даним позовом до суду,
також мав відповідну банківську
ліцензію на здійснення валютних
операцій.

Посилання апелянта на постанову
Верховного суду України від 2 липня 2014
року у справі № 6-79цс14 не можуть бути
прийняті судом до уваги, оскільки дана
постанова винесена у правовідносинах,
які виникли між фізичними особами, а
даний спір виник між Банком та фізичною
особою.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції в апеляційному порядку не
оскаржувалось і колегією суддів не
переглядалось.

Оскільки рішення суду постановлене з
дотриманням норм діючого
законодавства, висновки суду
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи, колегія суддів не вбачає
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 2 вересня 2014 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

.