Справа № 346/2832/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року
м. Коломия

Коломийський міськрайонний
суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді:
Беркещук Б. Б.,

секретаря:
Матушевської Г.Д.,

з участю позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

представника третьої особи

служби у справах дітей Коломийської
РДА Садівник Н.Л..,

відповідачів
ОСОБА_4, ОСОБА_7

представника відповідача
ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду м.Коломия
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка одночасно діє в
інтересах сина - ОСОБА_8, ОСОБА_9, яка
одночасно діє в інтересах дочки -
ОСОБА_10, ОСОБА_4, третя особа: Служба у
справах дітей Коломийської
райдержадміністрації про усунення
перешкод у здійсненні права власності,
виселення з житлового будинку та
зняття з реєстраційного обліку , -

В С Т А
Н О В И В :

Позивач та її представник посилаються
на те, що вона, позивач ОСОБА_1 є
власником будинковолодіння по АДРЕСА_1
на підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, на 13/16ч.
будинковолодіння АДРЕСА_1, виданого
10.10.2012 року дежавним нотаріусом Першої
Коломийської районної державної
нотаріальної контори за № 1282 і
зареєстрованого в в Коломийському МБТІ
22.10.2012р. за реєстраційним номером 37431367
(а.с.а.с.4,156) та на підставі рішення
Коломийського міськрайонного суду від
24.09.2014 року по справі 346/3986/13-ц про
визнання права власності за нею,
позивачкою, на 3/16 ч. даного
будинковолодіння і зареєстрованого
29.10.2014 року в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності , індексний
номер витягу 28750235 (а.с.а.с.126-129,154-155).
Даним рішення суду припинено право
власності відповідачки ОСОБА_6 на
належні їй 3/16 ч.. спірного
будинковолодіння, котре перебувало у
спільній частковій власності .

Вказує, що будучи власником 3/16 спільної
часткової власності на
будинковолодіння АДРЕСА_1
відповідачка ОСОБА_6 була
зареєстрована за даною адресою. Крім
того, вона зареєструвала за
вищевказаною адресою своїх дітей та
внуків і правнуків, а саме
відповідачів по справі: дочку ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована з 24
лютого 2000 року ; дочку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована з 28 травня
1999 року; внучку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстрована з дня народження; внука
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований з
дня народження; правнучку ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована з дня
народження

Відповідачі ОСОБА_7 з 1994 року, її син
ОСОБА_8, дочка ОСОБА_9 та внучка ОСОБА_10
без реєстрації з дня народження по
даний час проживають постійно у
помешканні відповідно її чоловіка та
батька - ОСОБА_8 у АДРЕСА_2. Відповідач
ОСОБА_4 без реєстрації з 2001 року по
даний час постійно проживає у
помешканні її чоловіка у АДРЕСА_3.

Відповідач ОСОБА_6 більше трьох років
перебуває за межами України в Італії.

В зв язку з прийняттям рішення
Коломийського міськрайонного суду
24.09.2014 року, котре набрало законної
сили, вона, позивачка, уточнила в
судовому засіданні позовні вимоги,
посилаючись на п.34 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07 лютого 2014 року № 5 « Про
судову практику в справах про захист
права власності та інших речових прав»
просить суд визнати відповідачів
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та її сина ОСОБА_8,
ОСОБА_9 , її дочку ОСОБА_10 та ОСОБА_4
такими, що втратили право користування
житлом будинку АДРЕСА_1 , із зняттям
останніх з реєстрації. Зазначає, що
відповідачі зовсім не здійснюють
догляду за спірним господарством,
чинять перешкоди у користуванні даним
нерухомим майном, а внаслідок погодних
та кліматичних умов спірне
госпордарство нищиться, що вона
неодноразово намагалася довести
відповідачам. Просить позов
задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_6
не з'явилась, про час та місце розгляду
справи була повідомлена належним
чином, подала до суду письмове
заперечення на позовну заяву, котре
підтримала в судовому засіданні її
представник ОСОБА_5 мотивуючи тим, що в
позовній заяві позивачка ОСОБА_1 в
обґрунтування позовних вимог
посилалась на норми, зокрема, ст.ст. 116,
157 ч.1 ЖК України та ст. 391 ЦК України, а
саме, що заявляючи позов про виселення
її , відповідачки ОСОБА_6 та
співвідповідачів із спірного будинку
на підставі ст. ст. 116,157 ЖК України,
позивачкою не зазначено та не
підтверджено ніякими доказами, що вона
або інші співвідповідачі по справі,
систематично руйнують чи псують жиле
приміщення в будинку, або
використовують його не за
призначенням, або систематично
порушують правила соціалістичного
співжиття, що робить неможливим для
інших проживання з ними в одному
будинку, а заходи запобігання впливу
виявилися безрезультатними.

Зазначає, що рішенням Коломийського
міськрайонного суду від 19 лютого 2013
року у справі 0909/6733/2012 встановлено, що
будинок АДРЕСА_1, з якого позивачка
ОСОБА_1 просить виселити її, ОСОБА_6 та
інших співвідповідачів, не нищиться, за
будинком у її відсутність доглядають
її дочки ОСОБА_7 та ОСОБА_4, обробляють
земельну ділянку, що закріплена за
будинковолодінням, будинок
підтримується в належному стані. Даним
рішенням суду встановлено, що
позивачка ОСОБА_1 в будинку не проживає,
а проживає в окремому власному будинку
АДРЕСА_4.

Факт того, що вона в даний час тимчасово
знаходиться на заробітках в Італії, не
свідчить про те, що вона втратила
інтерес до житла, що вона створює умови
для неможливості проживання іншим
користувачам будинку, та те , що своїми
діями руйнує житло, або використовує
його не за призначенням.

На підставі рішення Коломийського
міськрайонного суду від 09 грудня 2011
року за нею, ОСОБА_6 визнано право
власності на 3/16 частки
будинковолодіння по АДРЕСА_1. Таким
чином, вважає, позовні вимоги ОСОБА_1
безпідставними і такими, що не
підлягають до задоволення.

В попередніх судових засіданнях
відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_4 позов не
визнали та підтримали письмове
заперечення ОСОБА_6 та надані адвокатом
ОСОБА_5 пояснення .

Представник третьої особи служби у
справах дітей Коломийської РДА
Садівник Н.Л. покладається на погляд
суду

Вислухавши пояснення сторін,
з'ясувавши обставини на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні, суд приходить до наступних
висновків.

Згідно ст.346 ч.1 п.3 ЦК України право
власності припиняється у разі
припинення права власності на майно,
яке за законом не може належати цій
особі.

В судовому засіланні встановлено, що
позивач ОСОБА_1 є власником
будинковолодіння по АДРЕСА_1 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, на 13/16ч.
будинковолодіння АДРЕСА_1, виданого
10.10.2012 року дежавним нотаріусом Першої
Коломийської районної державної
нотаріальної контори за № 1282 і
зареєстрованого в в Коломийському МБТІ
22.10.2012р. за реєстраційним номером 37431367
(а.с.а.с.4,156) та на підставі рішення
Коломийського міськрайонного суду від
24.09.2014 року по справі 346/3986/13-ц про
визнання права власності за
позивачкою, на 3/16 ч. даного
будинковолодіння і зареєстрованого
29.10.2014 року в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності, індексний
номер витягу 28750235 (а.с.а.с.126-129,154-155).
Даним рішення суду припинено право
власності відповідачки ОСОБА_6 на
належні їй 3/16 ч.. спірного
будинковолодіння, котре перебувало у
спільній частковій власності .

В спірному господарстві на даний час
зареєстровані відповідач ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_6, відповідач ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5,
що підтверджується довідкою № 159 від 27
березня 2014 року, виданною виконкомом
Верхньовербізької сільської ради
(а.с.11)

До припинення права власності
відповідачки ОСОБА_6 на 3/16ч. спірного
будинковолодіння на підставі рішення
Коломийського міськрайонного суду від
24.09.2014 року по справі 346/3986/13-ц, остання
була зареєстрована з 25.01.1980 року за
адресою місцезнаходження
будинковолодіння - АДРЕСА_1, що
стверджується довідкою
Верхньовербізької сільської ради
Коломийського району
Івано-Франківської області № 375 від
21.07.2014 року (а.с.107). Згідно акта від
21.07.2014 року , складеного комісією
Нижньовербізької сільської ради
Коломийського району
Івано-Франківської області ,
відповідачка ОСОБА_6 у спірному
господарстві не проживає з березня
місяця 2012 року так як перебуває на
межами України (а.с.108).

Крім того, у спірному господарстві по
даний час зареєстровані діти, внуки та
правнуки відповідачки ОСОБА_6 -
відповідачі по справі ОСОБА_7,
ОСОБА_4;ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_10, що
стверджується довідкою
Верхньовербізької сільської ради
Коломийського району
Івано-Франківської області № 159 від
27.03.2014 року (а.с.11).

Відповідачі ОСОБА_7 з 1994 року, її син
ОСОБА_8, дочка ОСОБА_9 та внучка ОСОБА_10
без реєстрації з дня народження по
даний час фактично постійно проживають
у господарстві відповідно її чоловіка
та батька - ОСОБА_8 у АДРЕСА_2 чого не
заперечила відповідачка ОСОБА_7 у
попередньому судовому засіданні, а
також стверджується довідкою
Мишинської сільської ради
Коломийського району
Івано-Франківської області № 128/02-36/05
від 16.08.2011 року (а.с.13) а в ідповідач
ОСОБА_4 без реєстрації з 2001 року по
даний час постійно проживає у
помешканні її чоловіка у АДРЕСА_3, що
стверджується довідкою
Нижньовербізької сільської ради
Коломийського району
Івано-Франківської області № 96/02-25/007
від 15.08.2011 року (а.с.12).

Згідно ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними і
власником житла або законом.

Відповідачі, будучи зареєстровані в
спірному будинку, не проживають в ньому
більше року, а інколи навідуються до
господарства, тому суд приходить до
висновку, що відповідачі намагались
створити видимість свого проживання у
спірному господарстві.

Відповідно до п.34 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07 лютого 2014 року № 5 « Про
судову практику в справах про захист
права власності та інших речових прав»
власник житла має право вимагати
визнання попереднього власника таким,
що втратив право користування житлом,
що є наслідком припинення права
власності на житлове приміщення ( пункт
3 частини першої ст. 346 ЦК України із
зняттям останнього з реєстрації.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що позов слід задоволити
та визнати відповідачів ОСОБА_6 -
попереднього співвласника,
відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_7 та її сина
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_9 та її дочку
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_8, такими, що
втратили право користування житлом
будинку АДРЕСА_1, із зняттям останніх з
реєстраційного обліку. Також слід
стягнути з відповідачів на користь
позивача сплачений судовий збір в сумі
243,60 грн.

На підставі наведеного та ст.ст. 346, 405 ЦК
України, керуючись п. 34 Постанови ВССУ
від 07 лютого 2014 року № 5 "Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав", ст.ст.
213, 214, 218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
такими, що втратили право користування
житлом в будинку АДРЕСА_1, із зняттям їх
з реєстраційного обліку .

Стягнути в солідарному порядку з
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, жительки АДРЕСА_1, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки АДРЕСА_2, ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки АДРЕСА_2, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_3 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9 судовий
збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60
коп.

Копію рішення направити до
Коломийського РВ УДМС, до виконання.

Рішення набирає законної сили після
закінчення встановленого строку
апеляційного оскарження.

Апеляційна скарга на рішення може
бути подана до апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Коломийський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення , або отримання його
копії.

Суддя
Беркещук Б. Б.