Дата документу 20.11.2014
Справа № 2-1790/11
20.11.2014 р. Іллічівській міській суд
Одеської області у складі:
головуючого - судді Ледньової Т.В.
при секретарі - Пращук А.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Іллічівського
міського суду Одеської області
цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до
СТОВ «Іллічівська птахофабрика» про
визнання факту звільнення за власним
бажанням, стягнення заробітку за час
вимушеного прогулу, відшкодування
Рішенням Іллічівського міського суду
Одеської області від 31.03.2014 р. позовну
заяву ОСОБА_1 задоволено частково (т. 3
а.с. 14-19).

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 09.10.2014 р. зазначена справа
повернута до суду першої інстанції для
ухвалення додаткового рішення в
частині вимог про визнання незаконним
наказу про звільнення (т. 3 а.с. 92-93).

Згідно ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що
ухвалив рішення, може за заявою осіб,
які беруть участь у справі, чи з власної
ініціативи ухвалити додаткове рішення,
якщо стосовно якої-небудь позовної
вимоги, з приводу якої сторони подавали
докази і давали пояснення, не ухвалено
рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд
ухвалює додаткове рішення після
розгляду питання в судовому засідання
з повідомленням сторін. Їх присутність
не є обов'язковою.

Із п.20 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судове рішення у
цивільній справі» №14 від 18.12.2009 р.
слідує, що додаткове рішення може бути
ухвалено лише у випадках і за умов,
передбачених статтею 220 ЦПК України;
воно не може змінити суті основного
рішення або містити в собі висновок про
права та обов'язки осіб, які не брали
участі у справі, чи вирішувати вимоги,
не досліджені в судовому засіданні.

В судове засідання належним чином
повідомлені сторони не з'явились.
Позивач надав заяву (т. 3 а.с. 97-98), в якій
заявив клопотання про винесення
додаткового рішення у його
відсутності. Представники відповідача
не з'явились до суду, не повідомивши про
причини неявки. Судом винесена ухвала
про розгляд питання про ухвалення
додаткового рішення у відсутності
нез'явившихся учасників судового
розгляду.

Рішенням Іллічівського міського суду
Одеської області від 31.03.2014 р.
встановлено, що в судовому засіданні
позивач підтримав вимоги в редакції
позовної заяви від 06.04.2012 рр. (т.1 а.с.
151-154, 182), в якій просив відносно

наказу відповідача №34-П від 16.06.2011 р. -
визнати цей наказ і формулювання
причин звільнення такими, що не
відповідають закону, змінити
формулювання причин звільнення; що
причини відсутності ОСОБА_1 на роботі з
28.04.2005 р. є поважними і що відповідно до
ч. 3 ст. 235 КЗпП України підлягає зміні
формулювання причини його звільнення
на розірвання договору з ініціативи
працівника по ст. 38 КЗпП України.

Вказаним рішенням задоволено вимогу
про зміну формулювання причини
звільнення ОСОБА_1, однак в
резолютивній частині відсутній
висновок відносно вимог про визнання
незаконним наказу про звільнення (т. 3
а.с. 14-19).

З урахуванням суті основного рішення, в
т.ч. висновку про відсутність ОСОБА_1 на
роботі з 28.04.2005 р. з поважних причин та
про право ОСОБА_1 на підставі ч. 3 ст. 38
КЗпП України на розірвання трудового
договору за власним бажанням, якщо
власник або уповноважений ним орган не
виконує законодавство про працю, умови
колективного чи трудового договору (в
т.ч. неотримання заробітної плати з
січня 2003 р.), суд вважає, що додатковим
рішенням підлягають задоволенню
вимоги про визнання незаконним наказу
про звільнення.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215, 220 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Винести по справі №2-1790/2011 додаткове
рішення.

Визнати наказ СТОВ «Іллічівська
птахофабрика» №34-П від 16.06.2011р. про
звільнення ОСОБА_1 з посади
газоелектрозварника за прогули
(невихід на роботу без поважних причин)
з 28.04.2005 р. за п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України
та формулювання причин звільнення у
цьому наказі такими, що не
відповідають закону.

На додаткове рішення може бути подано
апеляційну скаргу відповідно до ч. 4 ст.
220 та ст. 294 ЦПК України.

Суддя