Справа № 2-2706/12
Провадження № 2/712/32/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2014 року Соснівський
районний суду м. Черкаси в складі:

головуючого судді - ДЕРУНЕЦЬ О.А.

при секретарі - Сагун Я.І.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
відновлення межі та усунення перешкод
в користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом
до відповідачів про відновлення межі
та усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою, посилаючись на те,
що на підставі договору
купівлі-продажу від 03 грудня 2004 року та
Державного акту на право приватної
власності на землю від 03 квітня 2007 року
вони являються власниками земельної
ділянки площею 910 кв.м, розташованої по
АДРЕСА_1. Крім цього, за цією адресою
закріплено у тимчасове користування
земельна ділянка, розміром 879 кв.м. На
даній земельній ділянці ними
побудований житловий будинок та інші
надвірні споруди.

З належною ними на праві приватної
власності земельною ділянкою межує
земельна ділянка, яка знаходиться у
користуванні відповідача по справі
ОСОБА_3

На момент купівлі земельної ділянки зі
старим подвір'ям між їхніми земельними
ділянками існувала межа по якій стояв
дерев'яний паркан.

Весною 2007 року зять відповідача -
ОСОБА_5 почав будувати будинок біля
їхньої межі. Для цього він передвинув
межовий паркан вглиб їхньої території,
близько на 50 см. Дозволу на будівництво
цього будинку, та на те, що відповідач
змінює межові знаки вони не давали.

У вересні 2012 року під час підготовки
документів на узаконення житлового
будинку позивачів до їх виїжджали
працівники КП «ЧООБТІ» та переміряли
земельну ділянку. При отриманні ними
технічного паспорту на домоволодіння
працівники БТІ звернули їхню увагу на
те, що розміри їх земельної ділянки не
відповідають розмірам в Державному
акті на право приватної власності на
землю і що їх земельною ділянкою
розміром 2.40 кв.м користуються без
всяких на те підстав відповідачі по
справі.

У 1999 році складався акт погодження меж
земельної ділянки із суміжними
землекористувачами, де було
установлено межу, яка була визначена
дерев'яним парканом і ніяких претензій
з цього приводу у сторін не було.

Вони повідомили відповідачів по
справі, що вони скоїли самозахват
земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1
та ОСОБА_2 і користуються нею без всяких
на те підстав, але відповідачі
добровільно віддавати їхню землю
відмовляються.

Просять суд відновити межу, яка поділяє
земельні ділянки АДРЕСА_1 згідно з
даними земельно-кадастрової
документації.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2
та представник позивачів ОСОБА_6
позовні вимоги підтримали та просили
суд їх задоволити.

В судовому засіданні відповідачі
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позовні вимоги не
визнали, пояснили, що згідно рішення
Черкаської міської ради № 224/2 від 26.11.1987
року, у них за адресою: АДРЕСА_1
знаходиться у постійному користуванні
земельна ділянка розміром 910 кв.м., та в
тимчасовому користуванні 215 кв.м..
Паркан, що межує з позивачами стоїть, як
зазначено в їх технічному паспорті на
будинок, тому ніякої землі у позивачів
вони не забирали та не мали такого
наміру.

Заслухавши думку сторін, дослідивши
письмові матеріали справи, в
результаті повного, всебічного та
об'єктивного їх дослідження, суд
прийшов до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, що
рішенням виконкому Черкаської міської
ради № 1184 від 29.11.2000року за
домоволодінням по АДРЕСА_1 закріплено у
постійне користування 910,0 кв.м. та 878,11
кв.м. в тимчасове короткострокове
користування строком на 1 рік, що в
загальній площі становить 1788,4 кв.м..

04.07.2001р. згідно державного акту на право
приватної власності на землю, земельна
ділянка площею 910 кв.м. по АДРЕСА_1
передана у приватну власність.

Згідно договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 03.12.2004 року № 9428
на праві приватної власності належить
у рівних частках земельна ділянка
площею 910 кв.м., що розташована в АДРЕСА_1
ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

На підставі договору купівлі-продажу
від 03.12.2004р. № 9428 видано 03.07.2007р. ОСОБА_1
та ОСОБА_2 державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
910,0 кв.м. по АДРЕСА_1 - Серія ЯЕ № 136866.

Згідно технічного паспорту від 27.09.2012р.
фактична площа ділянки домоволодіння
по АДРЕСА_1 становить 1756 кв.м, в тому
числі незакріплені лишки площі 846
кв.м..

Під час підготовки у вересні 2012 року
документів на узаконювання житлового
будинку позивачів працівниками КП
«ЧООБТІ» було перемірено їх земельну
ділянку. В результаті чого працівники
КП «ЧООБТІ» звернули увагу позивачів,
що розміри їх земельної ділянки не
відповідають розмірам в Державному
акті на право приватної власності на
землю і що їх земельною ділянкою
розміром 2.40 кв.м., що стало підставою
для звернення позивачки до суду з даним
позовом.

Згідно зі ст. 152 ЗК України власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків.

Відповідно до ст.125 Земельного Кодексу
України виникнення права на земельну
ділянку право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Згідно з ст.22 ЗК України 1991 року, ст.126
ЗК України право власності на землю
або право користування наданою
земельною ділянкою виникає після
встановлення землевпорядними
організаціями меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) і одержання
документа, що посвідчує це право.
Приступати до використання земельної
ділянки, в тому числі на умовах оренди,
до встановлення меж цієї ділянки в
натурі (на місцевості) і одержання
документа, що посвідчує право
власності або право користування
землею, забороняється.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 158 ЗК України
виключно судом вирішується земельні
спори з приводу володіння,
користування і розпорядження
земельними ділянками, що перебувають у
власності громадян і юридичних осіб, а
також спори щодо розмежування
територій сіл, селищ, міст, районів та
областей. Органи місцевого
самоврядування вирішують земельні
спори у межах населених пунктів щодо
меж земельних ділянок, що перебувають у
власності і користуванні громадян, та
додержання громадянами правил
добросусідства, а також спори щодо
розмежування меж районів у містах. У
разі незгоди власників землі або
землекористувачів з рішенням органів
місцевого самоврядування, органу
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів спір вирішується судом.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ" від 16 квітня 2004 року № 7, згідно
зі ст. 158 ЗК України суди розглядають
справи за спорами про межі земельних
ділянок, що перебувають у власності чи
користуванні громадян-заявників, які
не погоджуються з рішенням органу
місцевого самоврядування чи органу
влади з питань земельних ресурсів.

Встановлено, що 26.12.1999р. Актом
визначення та погодження меж земельної
ділянки з суміжними
землекористувачами, погоджено межі
земельної ділянки між
землекористувачами суміжних
землекористувань, а саме між
користувачами по: АДРЕСА_2, АДРЕСА_1,
АДРЕСА_3.

Згідно технічного паспорту від 27.09.2012р.
фактична площа ділянки домоволодіння
по АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 по 19/25 та 6/25 частин відповідно,
становить 1125 кв.м, в тому числі
незакріплені лишки площі 215 кв.м..
Земельна ділянка надана на підставі
Рішення ЧМР № 224/2 від 26.11.1987р. згідно з
яким 910 кв.м. надано в постійне
користування та 215 кв.м. в тимчасове
користування.

Ухвалою суду від 07.02.2014р. по даній
справі була призначена судова
земельно-технічна експертиза.

Згідно висновку судової
земельно-технічної експертизи
№04/14/Буд. від 03.06.2014р. проведеною
експертом бюро судових експертиз ТОВ
«Землеустрій та Оцінка» ОСОБА_7
встановлено, що:

- розмір земельної ділянки площею
0,1749га. будинковолодіння по АДРЕСА_1 по
фактичному користуванню згідно
геодезичних обмірів від 29.05.2014 року з
врахування земельної ділянки, що
надана в тимчасове користування, не
відповідає розміру загальної
земельної ділянки площею 0,1789 га, що
обліковується за будинковолодінням по
АДРЕСА_1 згідно архівних даних
Державного земельного кадастру і є
зменшеною на 0,0040 га;

- розмір земельної ділянки площею 0,0896
га будинковолодіння по АДРЕСА_1 по
фактичному користуванню згідно
геодезичних обмірів від 29.05.2014 року без
вра хування земельної ділянки, що
надана в тимчасове користування, не
відповідає розміру земельної ділянки
спільної сумісної власності ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 площею 0,0910 га кадастровий
№:01:010:0010 по АДРЕСА_1 згідно
Державного акта на право власності на
земельну ділянку серія ЯЕ №136866 від
03.07.2007 року, і є зменшеною на 0,0014 га;

- розмір земельної ділянки площею 0.1214
га будинковолодіння по АДРЕСА_1
пасинками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по
фактичному кори гуванню згідно
геодезичних обмірів від 29.05.2014 року, не
відповідає розміру земельної ділянки
площею 0,1125 га згідно «Рішення
виконавчого комітету Черкаської
міської ради народних де путатів від
26.11.87 р. №224/2», і є збільшеною на 0,0089 га.

На основі аналізу «Співставленого
плану земельних ділянок
будинковолодінь по вул. 2-го Ук
раїнського Фронту, 101 та по АДРЕСА_1 у м.
Черкаси по фактичному користуван ню
згідно геодезичних обмірів від 29.05.2014
року з даними Державного земельного
кадастру»:

- розмір земельної ділянки площею
0.1749 га будинковолодіння по АДРЕСА_4 по
фактичному користуванню згідно
геодезичних обмірів від 29.05.2014 року з
враху вання земельної ділянки, що
надана в тимчасове користування, не
відповідає розміру загальної

земельної ділянки площею 0.1789 га, що
обліковується за будинковолодінням по
АДРЕСА_4 згідно архівних даних
Державного земельного кадастру і є
зменшеною на 0,0040 га;

- розмір земельної ділянки площею 0.0896
га будинковолодіння по АДРЕСА_1 по
фактичному користуванню згідно
геодезичних обмірів від 29.05.2014 року без
вра хування земельної ділянки, що
надана в тимчасове користування, не
відповідає розміру земельної ділянки
спільної сумісної власності ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 площею 0.0910 га кадастровий
№:01:010:0010 по АДРЕСА_4 згідно
Державного акта на право власності на
земельну ділянку серія ЯЕ №136866 від
03.07.2007 року, і є зменшеною на 0,0014 га;

розмір земельної ділянки площею 0,1214 га
будинковолодіння по АДРЕСА_1
власниками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по
фактичному кори стуванню згідно
геодезичних обмірів від 29.05.2014 року, не
відповідає розміру земельної ділянки
площею 0,1125га. згідно «Рішення
виконавчого комітету Черкаської
міської ради народних де путатів від
26.11.87 р. №224/2», і є збільшеною на 0,0089 га..

Експерт зазначає, що для відновлення
меж земельної ділянки на основі даних
земельно-кадастрової документації,
власник земельної ділянки повинен
замовити відповідні роботи в
землевпорядній організації, яка мала б
встановити межу між земельними
ділянками, розташовани ми по АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_1.

Експертом встановлено, що якщо
виконати відновлення меж земельної
ділянки площею 0,0910 га ка дастровий
№:01:010:0010, що знаходиться в
спільній сумісній власності ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на основі «Державного акта на
пра во власності на земельну ділянку
серія ЯЕ №136866 від 03.07.2007 року», земельна
ділянка будинковолодіння по АДРЕСА_1,
влас никами якого є ОСОБА_3 (частка 19/25)
та ОСОБА_4 (частка

6/25), втратить прохід між двором та
городом.

Крім того в судове засідання був
викликаний експерт ОСОБА_7, який дав
пояснення по проведеній судово
земельно-технічній експертизі та
вказав, що конфігурація і площа
земельної ділянки площею 0,0910 га по
АДРЕСА_1, що знаходилася в спільній
сумісній власності ОСОБА_8 та ОСОБА_9
згідно «Державного акта на право
приватної власності на землю серія 1-ЧР
№018112 від 04.07.2001 року» відповідає
конфігурації і площі земельної ділянки
пло щею 0,0910 га кадастровий
№:01:010:0010 по АДРЕСА_1, що
знаходиться в спільній сумісній
власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно
«Державного акта на право власності на
земельну ділянку серія ЯЕ №136866 від
03.07.2007року» то можна припустити, що при
виконанні первинної приватизації
земельної ділянки по АДРЕСА_1 була
допущена помилка.

Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, обєктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Суд вважає, що висновок №04/14/Буд.
судової земельно-технічної експертизи
від 03.06.2014р. проведеною експертом бюро
судових експертиз ТОВ «Землеустрій та
Оцінка» ОСОБА_7 є повним, конкретним, з
урахуванням всіх матеріалів справи та
технічної документації, враховані всі
відомості і може бути взятий судом, як
належний доказ для вирішення спірних
питань.

Тому на підставі вище викладено,
ґрунтуючись на належних в матеріалах
справі доказах та повного та
ґрунтовного висновку судової
земельно-технічної експертизи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги є такими, що не підлягають до
задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 218, ЦПК
України, ст.3,11 ЦК України, 88, 106, 107, 118, 125,
125, 152, 158, 198 ЗК України, -

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про відновлення межі та
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду протягом 10-ти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10-ти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: