Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2750/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Музика О. В.
Доповідач Гайсюк О. В.
УХВАЛА

Іменем України

18.11.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого - Гайсюка О.В.

суддів - Фомічова
С.Є., Голованя А.М.

при секретарі - Дімановій Н.І.

Розглянула у відкритому
судовому засіданні в м. Кіровограді
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Новоукраїнського
районного суду Кіровоградської
області від 17 вересня 2014 року і

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до Фермерського
господарства «Міф», третя особа
Управління Держкомзему у
Новоукраїнському районі про визнання
договорів оренди земельної ділянки
недійсними та скасування їх
реєстрації.

Позивач зазначила, що є власником
земельних ділянок площею 5, 9729 га та 7,7588
га, що знаходяться на території
Семенастівської сільської ради
Новоукраїнського району, які
успадкувала після смерті свого
чоловіка ОСОБА_3 та матері ОСОБА_4.

Державні акти на право власності на ці
земельні ділянки нею отримані 17.08.2012
року.

Але їй стала відомо, що нібито 22.04.2010
року між нею та Фермерським
господарством «Міф» укладено договори
оренди, зареєстровані 30.08.2012 року, за
якими ці земельні ділянки передані в
оренду ФГ «Міф».

Цих договорів вона не укладала та не
підписувала, волевиявлення на
укладання цих договорів вона не мала.

Посилаючись на це, позивач просила
визнати зазначені договори оренди
недійсними та скасувати реєстрацію цих
договорів.

Рішенням Новоукраїнського районного
суду від 17.09.2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позову,
посилаючись на те, що висновки суду не
відповідають обставинам справи. На
думку позивача, висновки повторної
судової почеркознавчої експертизи
хоча і ґрунтуються на більшій
кількості досліджуваного матеріалу,
але не спростовують правильність
першого висновку експертизи.

У судовому засіданні апеляційного суду
позивач ОСОБА_2 та її представник
доводи апеляційної скарги підтримали.

Представник відповідача з доводами
скарги не погодився.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом вірно встановлено, що позивач
ОСОБА_2 згідно свідоцтв про право на
спадщину за заповітом від 17.07.2008 року за
р. № 2302 та від 05.09.2008 року успадкувала
дві земельні ділянки (а.с. 65-66).

На підставі цих свідоцтв їй видані два
державних акта про право власності на
земельну ділянку (а.с. 15, 20). Згідно цих
державних актів від 17.08.2012 року вона є
власником земельних ділянок
розташованих на території
Семенастівської сільської ради площею
7,7588 га та 5,9729 га ( т.1-й а.с.15-20).

22.04.2010 року між позивачем ОСОБА_2 та
Фермерським господарством «Міф»
укладено два договори оренди землі, за
якими ОСОБА_2 передала ФГ «Міф» в
оренду зазначені земельні ділянки (т.1-й
а.с. 116-117, 168-169, 127-128, 112-113, 172-173, 120-121).

Відмовляючи позивачу в задоволенні
його вимог, суд першої інстанції
правильно виходив із того, що позивач
не довела того, що у неї було відсутнє
волевиявлення на укладення цих
договорів від 22.04.2010 року та вона не
підписувала цих договорів.

При цьому суд дав правильну оцінку
висновкам двох почеркознавчих
експертиз.

Оскільки висновок експерта від 18.03.2014 р.
(т.1 а.с.134-135) ґрунтувався на недостатній
кількості вільних та
експериментальних зразків почерку та
підпису ОСОБА_2, що суперечило вимогам
Інструкції про призначення та
проведення судових експертиз, суд
обґрунтовано на підставі ч.2 ст.150 ЦПК
України призначив повторну судову
почеркознавчу експертизу, проведення
якої доручив іншій експертній установі
(т.1 а.с.183-185).

Згідно висновку експертів Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз, підписи в спірних договорах
оренди від імені ОСОБА_2 виконані саме
ОСОБА_2 рукописним способом кульковою
ручкою без попередньої технічної
підготовки чи застосування технічних
засобів (т.1 а.с.188-192).

Отже, суд, вирішуючи питання про
наявність в договорах підпису
позивача, правильно прийняв цей
висновок експертів, як належний доказ
про те, що підпис в спірних договорах
оренди вчинила саме позивач ОСОБА_2.

Той факт, що в договорах оренди від
22.04.2010 року зазначено кульковою ручкою
номера державних актів, які видані
17.08.2012року (т.1 а.с.116,172) не свідчить про
те, що у ОСОБА_2 було відсутнє
волевиявлення на укладення договору
чи вона не підписувала цей договір.

Адже з матеріалів справи вбачається, що
договір був зареєстрований лише 30.08.2012
р., після отримання ОСОБА_2 державних
актів і саме для реєстрації договорів
оренди необхідно було вказати номера
державних актів виданих ОСОБА_2 17.08.2012
року. Про наявність волевиявлення
позивача ОСОБА_2 на укладення спірних
договорів і зацікавленість її у тому,
щоб договори від 22.04.2010 року пройшли
державну реєстрацію свідчать її заяви
про реєстрацію договорів до
Кіровоградської філії Центру
державного земельного кадастру (т.1
а.с.119, 126), заява про розірвання
договорів (т.1 а.с.12) та підписані нею
Акти визначення меж земельних ділянок
в натурі, Акти приймання-передачі
земельних ділянок від 30.08.2012 року (т.1
а.с.122, 174).

Зазначені документи позивач не
оспорила.

Наведене свідчить про те, що висновки
суду першої інстанції відповідають
обставинам справи, рішення суду
ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для скасування чи зміни
цього рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 307,308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новоукраїнського районного
суду Кіровоградської області від 17
вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: