АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/2992/2014
Головуючий в І інстанції: Сіденко С.І.
Доповідач: Вейтас І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року листопада місяця 17 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Вейтас
І.В.Суддів:Цуканової І.В. Склярської
І.В.При секретарі:Благовещенській О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_5, яка діє
від імені ОСОБА_6 на рішення
Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 16 червня 2014
року в справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, третя особа яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору:
ОСОБА_6 про виселення, -

В С Т А Н О
В И Л А:

В лютому 2014 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» звернулося до суду з
вказаним позовом, посилаючись на те, що
30.07.2008 року між товариством та ОСОБА_6
було укладено кредитний договір, в
забезпечення виконання зобов'язань за
яким був укладений договір іпотеки
предметом якого виступив житловий
будинок, який розташований за адресою:
АДРЕСА_1.

Через неналежне виконання зобов'язань
за кредитним договором рішенням
Цюруписнького районного суду
Херсонської області від 23.07.2009 року,
звернуто стягнення на предмет іпотеки,
шляхом його продажу та виселено ОСОБА_6.

У зв'язку з тим, що, у вказаній квартирі
зареєстровані і проживають
відповідачі, та не зважаючи на письмові
попередження від добровільного
виселення відмовляються, просив суд
висилити відповідачів та інших осіб,
які зареєстровані та /або проживають у
житловому будинку, який розташований
за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 16 червня 2014
року ухвалено виселити ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_4 з будинку АДРЕСА_1.

В решті вимог позову відмовлено та
вирішено питання щодо розподілу
судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, яка діє
від імені ОСОБА_6, просить рішення суду
скасувати і ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог,
зазначаючи, що суд розглянув справу,
допустивши порушення норм
матеріального та процесуального
законодавства.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, визначених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги
публічному акціонерному товариству
«Комерційний банк «Приватбанк», суд
першої інстанції виходив з того, що
рішенням Цюруписнького районного суду
Херсонської області від 23.07.2009 року,
через неналежне виконання зобов'язань
за (валютним) кредитним договором
укладеним 30.07.2008 року між публічним
акціонерним товариством комерційний
банк «ПриватБанк» та ОСОБА_6
забезпеченого договором іпотеки,
звернуто стягнення на його предмет, а
саме: житловий будинок, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1.,
шляхом його продажу, а враховуючи, що
відповідно до ст. 109 Житлового Кодексу
України та ст. 40 Закону України «Про
іпотеку» звернення стягнення на
передане в іпотеку жиле приміщення є
підставою для виселення всіх
мешканців, які проживають в ньому та
зважаючи, що у спірних правовідносинах
відбулося звернення стягнення на
предмет іпотеки в примусовому порядку,
суд погодився, що позивач правомірно
порушив питання про виселення
відповідачів із спірного будинку після
направлення на їх адресу письмової
вимоги про добровільно звільнити
житлового приміщення.

Разом з тим, на час ухвалення даного
рішення вступив в силу Закон України
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» від 03.06.2014 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014
року протягом дії цього Закону не може
бути примусово стягнуте (відчужене без
згоди власника) нерухоме житлове майно,
яке вважається предметом застави
згідно із статтею 4 Закону України «Про
заставу» та/або предметом іпотеки
згідно із статтею 5 Закону України «Про
іпотеку», якщо таке майно виступає як
забезпечення зобов'язань громадянина
України (позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що: таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно; загальна площа
такого нерухомого житлового майна
(об'єкта незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна) не
перевищує 140 кв. метрів для квартири та
250 кв. метрів для житлового будинку.

З матеріалів справи вбачається, що
предмет іпотеки - будинок, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
використовується як постійне місце
проживання відповідачів та має
загальну площу 65,50 кв. м., умовами
кредитного договору передбачено, що
кошти боржник отримав в іноземній
валюті, а сторонами не заперечувалося,
що іншого зареєстрованого майна, окрім
спірного будинку, у відповідачів немає.

З пояснень представника позивача
слідує, що рішення суду від 23.07.2009 року
про звернення стягнення на будинок та
виселення ОСОБА_6 невиконане, виконавче
провадження відсутнє.

Оскільки позовна вимога банку про
виселення знаходиться в
безпосередньому зв'язку зі зверненням
стягнення на іпотечне майно, яке
протягом дії зазначеного Закону не
може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника), а
власником майна залишається
іпотекодавець, то колегія суддів з
огляду на викладене, вважає, що суд
першої інстанції дійшов до помилкового
висновку про виселення відповідачів з
підстав зазначених в оскаржуваному
рішенні.

Оцінивши в сукупності докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті та
враховуючи, що окаржуване рішення
Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 16 грудня 2014
року ухвалене з порушенням норм
матеріального права, колегія суддів
вважає, що воно підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні позовних вимог з підстав,
визначених Законом України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті».

Керуючись Законом України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті», Законом
України « Про іпотеку», ст.ст. 303, 307, 309,
313, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 16 червня 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення яким, відмовити Публічному
акціонерному товариству комерційний
банк «ПриватБанк» в задоволенні
позову.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: