Cправа № 563/688/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2014 року
м.Корець

Корецький районний суд
Рівненської області

у складі: головуючого - судді
Загородько Н.А.

при секретарі
Туровичу М.І.

за участю позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Корець цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
шкоди завданої майну фізичної особи за
прострочення виконання грошового
зобов"язання,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Корецького районного суду з позовом до
ОСОБА_2 про відшкодування шкоди
завданої майну фізичної особи за
прострочення виконання грошового
зобов"язання.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що 08 січня 1997 року в
м.Корець з вини відповідача було
здійснено дорожньо-транспортну
пригоду, внаслідок чого джерелом
підвищеної небезпеки була завдана
шкода його майну, а саме пошкоджений
легковий автомобіль "Ауді 80".

Рішенням Острозького суду від
11.12.2001 року з ОСОБА_2 було стягнуто на
користь позивача 5390,76 грн. матеріальної
шкоди, 3000 грн. моральної шкоди та 154 грн.
держмита. Ухвалою колегії судової
палати з цивільних справ Рівненського
апеляційного суду від 02.10.2002 року
рішення Острозького місцевого суду
залишено в силі. Довгий час відповідач
не відшкодовув завданої шкоди, але
після численних скарг він виконав
рішення суду, яке вступило в законну
силу, відшкодував позивачу основну
суму збитку 5955 грн. в вересні 2011 року. А
тому , відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України
просить стягнути з відповідача на його
користь суму боргу з врахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення та 3% річних.

Позивач в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав, просить суд
позов задоволити.

Відповідач в судовому засіданні
позов не визнав. Пояснив, що
заборгованість за рішенням
Острозького суду в сумі 5955 грн. ним
сплаченна в повному обсязі. Вважає, що
оскільки в його випадку зобов"язання
сплатити кошти виникло на підставі
судового рішення, то для судових рішень
про стягнення матеріальної та
моральної шкоди ЦПК України не
встановлено строку, протягом якого
боржник повинен виконати свої
зобов"язання. Просить в позові
відмовити.

Судом встановлено, що рішенням
Острозького суду від 11.12.2001 року з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто 5390,76
грн. матеріальної шкоди, 3000 грн.
моральної шкоди та 154 грн. держмита.

11 січня 2002 року позивачу було
видано виконавчі листи про стягнення з
ОСОБА_2 на його користь матеріальної та
моральної шкоди.

Рішення суду виконувалось
протягом тривалого часу, у зв"язку з чим
позивачем були направлені скарги
Ємільчинському РВ ДВС та Житомирському
обласному управлінню юстиції.

Відповідно до постанов про
закінчення виконавчого провадження
від 20.09.2011 року ОСОБА_2 було сплачено на
користь ОСОБА_1 5390, 76 грн. та 565 грн. по
виконавчому листі № 2-458.

Оцінюючи наявні у справі докази в
їх сукупності, суд дійшов висновку, що
вимоги позивача не підлягають
задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь іншої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відтак грошовим слід вважати
будь-яке зобов'язання, що складається, у
тому числі, з правовідношення, в якому
праву кредитора вимагати від боржника
виконання певних дій відповідає
кореспондуючий обов'язок боржника
сплатити гроші на користь кредитора.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлено
договором або законом, тобто ця норма
права застосовується до правовідносин,
які виникли з грошового зобов"язання за
яким боржник повинен сплатити
визначену грошову суму по певній
цивільно-правовій угоді.

З урахуванням викладеного
положення ст. 625 ЦК України регулює
зобов'язальні правовідносини, тобто
поширюється на порушення грошового
зобов'язання, яке існувало між
сторонами до ухвалення рішення суду.

Зі змісту ч. 3 ст. 11 ЦК України,
цивільні права та обов'язки у випадках,
встановлених актами цивільного
законодавства, можуть виникати з
рішення суду, не дає підстав для
застосування положень ст. 625 ЦК України
у разі наявності між сторонами
деліктних, а не договірних зобов'язань.
Крім того, із рішення суду
зобов'язальні правовідносини не
виникають, так як вони виникають з
актів цивільного законодавства, про що
зазначено у ст. 11 ЦК України, адже
рішення суду лише підтверджує
наявність чи відсутність
правовідносин.

Таким чином, дія ч. 2 ст. 625 ЦК про
обов'язок боржника, який прострочив
виконання грошового зобов'язання,
сплатити на вимогу кредитора суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, не
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку із завданням шкоди.

Керуючись ст.ст. 625 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 212, 215 ЦПК
України, суд,-

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди завданої майну
фізичної особи за прострочення
виконання грошового зобов"язання -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Рівненської області
через Корецький районний суд в
десятиденний строк з часу
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: