Справа № 523/6431/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2014 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі – Дзюба Г.І.

за участю представника суб’єкта
оскарження – ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду № 21 скаргу
Публічного акціонерного товариства
«ПроКредит Банк» на бездіяльність
державного виконавця Другого
Київського відділу державної
виконавчої служби ОМУЮ ОСОБА_2,
заінтересована особа: ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«ПроКредит Банк» (далі Стягувач)
звернувся до суду із зазначеною
скаргою та просив визнати
бездіяльність державного виконавця
Другого Київського відділу державної
виконавчої служби ОМУЮ ОСОБА_2
неправомірною, зобов’язати державного
виконавця виконати дії передбачені ст.
ст. 5, 11, 40, 42 Закону України «Про
виконавче провадження». В
обґрунтування заяви посилається на те,
що Суворовським районним судом м. Одеси
24.10.2010 року було ухвалено рішення про
стягнення солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на
користь Стягувача суму боргу в розмірі
94117,97 грн. та судових витрат. Однак з
часу відкриття виконавчого
провадження державним виконавцем не
виконано жодної дії направленої на
виконання рішення суду.

Від представника Стягувача надійшла
заява про розгляд скарги за
відсутності представника (а.с. 36).

Представник ДВС просив відмовити у
задоволенні скарги, оскільки державним
виконавцем було встановлено, що особа,
яка вказана як боржник у виконавчому
листі фактично проживає у
Суворовському районі м. Одесі, а тому
було закінчено виконавче провадження.

Заінтересована особа – боржник ОСОБА_3
в судове засідання не з’явися.

Судом встановлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.

Так встановлено, що виконавчий лист №
2-4559/10, який було видано Суворовський
районним судом м. Одеси 02.03.2011р. про
стягнення ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь
Стягувача суму боргу в розмірі 94117,97
грн. та судових витрат на користь
Публічного акціонерного товариства
«ПроКредит Банк» перебував на
виконанні у Другому Київському відділ
ДВС ОМУЮ, виконавче провадження №
В-4/1254.

Постановою про відкриття виконавчого
провадження від 05.08.2013р. було відкрито
виконавче провадження щодо виконання
виконавчого листа № 2-4559/10, який було
видано Суворовський районним судом м.
Одеси 02.03.2011р..

10.08.2013р. державному виконавцю стало
відомо з довідки адресного бюро, що
дані про дату народження боржника
ОСОБА_3, а саме 25.11.1963р., не співпадають з
даними, які зазначені у виконавчому
листі, тобто датою народження 18.05.1965 р//
Однак державний виконавець не звернув
на цю обставину увагу та продовжив
здійснення виконавчих дій.

Так державний виконавець надав запит
до відділу ДАІ, після цього постановою
16.12.2013р. наклав арешт на все рухоме
майно, що належить ОСОБА_3. Крім того,
постановою від 27.12.2013р. оголосив розшук
автомобіля НОМЕР_1, що належав ОСОБА_3.

Постановою від 30.12.2013р. старшого
державного виконавця Другого
Київського відділу ДВС ОМУЮ ОСОБА_5
було закінчено виконавче провадження
на підставі п. 10. ч. 1 ст. 49 Закону України
«Про виконавче провадження». При цьому,
державний виконавець посилалась на те,
що боржник мешкає за адресою м. Одеса,
вул. Ген. Бочарова б. 71/2, кв. 41.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження» в редакції від
16.10.2013р., яка діяла під час проведення
виконавчих дій, було передбачено, що
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі направлення
виконавчого документа за належністю до
іншого відділу державної виконавчої
служби.

В той же час, в постанові про закінчення
виконавчого провадження взагалі не
вирішено питання про направлення
виконавчого провадження за належністю
до іншого відділу державної виконавчої
служби.

В матеріалах виконавчого провадження
також відсутній лист, або інший
документ, якій підтверджує направлення
виконавчого провадження за належністю
до іншого відділу державної виконавчої
служби.

Незважаючи на дані обставини, суд
звертає увагу на те, що ч. 3 ст. 11, ст. ст.
40, 42 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачають перелік
прав державного виконавця, які він
використовує при здійсненні
виконавчого провадження, а не його
обов’язок щодо послідовного їх
здійснення.

Посилання ПАТ «ПроКредит Банк» на
Інструкцію про проведення виконавчих
дій щодо обов’язку державного
виконавця здійснювати всі надані йому
права, суд до уваги не приймає, оскільки
пунктом 2.1.2. Інструкції визначено, що
загальні права і обов'язки державних
виконавців у виконавчому провадженні
визначені статтею 11 Закону. Державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому законом та
передбачені цією Інструкцією права і
обов'язки в точній відповідності до
закону, не допускати у своїй діяльності
порушення прав та законних інтересів
громадян і юридичних осіб, роз'яснювати
особам, які беруть участь у виконавчому
провадженні або залучаються до
проведення виконавчих дій, їх права та
обов'язки.

Отже, в силу чинного законодавства,
державний виконавець не зобов’язаний
здійснювати всі надані йому права, а
він має обов’язок при використанні
наданих йому прав здійснювати їх
(права) в точній відповідності до
закону і самостійно визначати, які саме
дії є необхідними для виконання того чи
іншого рішення суду.

Таким чином, суд вважає, що скарга є
необґрунтованою, оскільки обставини на
які посилається скаржник не
відповідають фактичним обставинам.

Керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.          Скаргу Публічного
акціонерного товариства «ПроКредит
Банк» на бездіяльність державного
виконавця Другого Київського відділу
державної виконавчої служби ОМУЮ
ОСОБА_2 – залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до судової
палати з цивільних справ Апеляційного
суду Одеської області через
Суворовський районний суд м. Одеси,
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 5-и днів з дня оголошення
ухвали.

Суддя