Справа № 362/2164/14-ц
Провадження № 2/362/1409/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.10.2014 року Васильківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого - судді Орди О.О.,

при секретарі - Хоменко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Василькові Київської області цивільну
справу за позовом Київського
Національного університету імені
Тараса Шевченка до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення
заборгованості,-

в с т а н о в и в:

Позивач Київський Національний
університет імені Тараса Шевченка
(далі - КНУ імені Тараса Шевченка)
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
стягнення заборгованості.

Свої вимоги мотивує тим, що, починаючи з
1995 року між КНУ імені Тараса Шевченка
було укладено ряд договорів (Договір
"Про підготовку спеціалістів" від 11.09.1995
року та додаткові угоди до нього), якими
визначались умови співпраці між
університетом та Міністерством оброни
України з метою здійснення освітньої
діяльності. В умовах цієї співпраці та
з метою її забезпечення, відповідачів
було тимчасово поселено в гуртожитку №
11 КНУ імені Тараса Шевченка, де вони
зайняли 5 ліжко-місць (3 кімнати)
відповідно до додаткової угоди
визначалось, що оплата за тимчасове
користування житловим приміщенням та
спожиту електроенергію проводиться
самостійно сім'ями
військовослужбовців, на рахунок
університету через установи банку про
що відповідачі були ознайомлені при
поселенні в гуртожиток. Відповідачі
заселились у гуртожиток у 1998 році, а
виселились 15.07.2012 року, до 2011 року вони
оплачували рахунки у повному обсязі,
проте після підвищення вартості
проживання (наказ ректора №365-32 від
11.05.2011 року здійснювали оплату
частково, внаслідок чого з 01.01.2011 року
виникла заборгованість по оплаті за
проживання у розмірі 32946, 61 грн., яку і
просить стягнути з відповідачів.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримала заявлений позов,
просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник
ОСОБА_8 в судовому засіданні проти
заявлених позивачем вимог повністю
заперечували, просили суд відмовити у
їх задоволенні, виходячи з позиції,
викладеної у долучених до матеріалів
справи письмових запереченнях.

Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в
судовому засіданні заперечували проти
задоволення позову.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, будучи в
установленому законом порядку
повідомленими про дату та місце
розгляду справи, в судове засідання не
з'явились.

Заслухавши думку сторін, дослідивши
матеріали справи, суд прийшов до
наступного висновку.

Судом встановлено, що 11 вересня 1995 року
між позивачем та Міністерством оборони
України з метою підготовки
спеціалістів з вищою освітою укладено
договір про підготовку спеціалістів,
за умовами якого університет
зобов'язався для забезпечення належних
умов для військової та
військово-спеціальної підготовки ВВП
виділити у тимчасове користування
учбовий корпус за адресою: АДРЕСА_2 з
наявним обладнанням та устаткуванням,
а для забезпечення житлово-побутових
умов курсантам ВВП - гуртожиток
АДРЕСА_3 з наявними меблями, інвентарем
та іншим обладнанням; кімнати в
гуртожитку АДРЕСА_1 - для проживання
офіцерів-слухачів та членів їх сімей
(а.с. 63-64).

21 лютого 1997 року до договору про
підготовку спеціалістів від 11 вересня
1995 року між позивачем та Міністерством
оборони України з метою спільного
використання студентського гуртожитку
АДРЕСА_4 укладено додаткову угоду №
07-94, за умовами якої університет після
закінчення реконструкції та
капітального ремонту будівлі
гуртожитку передає Міністерству
оборони України 27 житлових блок-секцій,
укомплектованих необхідними меблями
та інвентарем, в термін до 22 серпня 1997
року для проживання офіцерів,
офіцерів-слухачів та членів їх сімей
(а.с. 65-66).

22 грудня 1997 року між позивачем та
Міністерством оборони України
укладено договір № 135 "Про підготовку
спеціалістів", якими визначались умови
співпраці між університетом та
Міністерством оброни України з метою
здійснення освітньої діяльності (а.с.
67).

19 серпня 2009 року між позивачем та
Міністерством оборони України до
договору № 135 "Про підготовку
спеціалістів" від 22 грудня 1997 року
укладено додаткову угоду № 303/44/03,
відповідно до п. 3.4 якої оплата за
тимчасове за тимчасове користування
житловим приміщенням та спожиту
електроенергію проводиться самостійно
сім'ями військовослужбовців, на
рахунок університету через установи
банку на підставі рахунків, виписаних
дирекцією студмістечка Університету
не пізніше 15 числа наступного місяця за
оплачуваним (а.с. 11-13).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків є договори.

Статтею 626 ЦК України встановлено, що
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим до
виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України,
кожна особа має право в порядку,
встановленому Цивільним процесуальним
кодексом України, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Умовами п. 3.2 Додаткової угоди № 303/44/09
від 19 серпня 2009 року до договору № 135
укладеного 22 грудня 1997 року між
Київським національним університетом
імені Тараса Шевченка та Міністерством
оборони України визначено, що в разі
зміни цін і тарифів на
житлово-комунальні послуги та
енергоносії Університет може
змінювати розмір оплати за проживання
в гуртожитку з обов'язковим
попередженням про це мешканців не менш
ніж за місяць на підставі наказу
ректора.

Доказів настання обставин, що
слугували б підставою для підвищення
плати за тимчасове користування жилим
приміщенням у розумінні підвищення цін
і тарифів на житлово-комунальні
послуги та енергоносії, що є
обов'язковою передумовою для винесення
відповідного наказу ректора про оплату
за користування гуртожитками
Університету, суду надано не було.

Сама по собі калькуляція послуг, надана
представником позивача, без надання
доказів на підтвердження настання
вищезазначених обставин, правового
значення не має.

В той же час, судом враховується, що
оплата за проживання у гуртожитку
змінювалась, відповідно до наказу
ректора Київського національного
університету імені Тараса Шевченка від
11.05.2011 року за № 365-32 "Про оплату за
користування гуртожитками
Університету".

Доказів попередження відповідачів
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про зміну
розміру оплати за проживання у
гуртожитку з 282 гривень за ліжко-місце
на 402 гривні, відповідно до наказу
ректора Київського національного
університету імені Тараса Шевченка від
11.05.2011 року за № 365-32 "Про оплату за
користування гуртожитками
Університету", суду надано не було.

Оцінюючі наданий суду акт про відмову
відповідача ОСОБА_3 в отриманні
попередження про зміну розміру оплати
за проживання в гуртожитку з 282 гривень
за ліжко місце на 402 гривні, відповідно
до наказу ректора Київського
національного університету імені Т.
Шевченка від 11 травня 2011 року № 365-32
«Про оплату за користування
гуртожитками Університету», суд не
бере до уваги, оскільки нова плата в 402
гривні за ліжко місце почала
нараховуватися з 01 червня 2011 року, а
виходячи з акту попередження відбулося
18 травня, тобто в термін менший ніж за
місяць про зміну такої плати, що
суперечить механізму такого
попередження закріпленого у п. 3.2
Додаткової угоди № 303/44/99 від 19 серпня
2009 року до договору № 135 укладеного між
Київським національним університетом
ім. Тараса Шевченка та Міністерством
оборони України.

Відповідно до положень ст. 10 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна особа повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

На основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які посилались сторони, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні, оцінивши їх
належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у їх сукупності,
встановивши правовідносини, які
випливають із встановлених обставин та
правові норми, які підлягають
застосуванню до цих правовідносин, суд
дійшов висновку про необхідність
відмовити Київському національному
університету імені Тараса Шевченка в
задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 11, 509, 525, 526, 598-609, 638 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 15, 27, 57-60, 61, 81, 88, 137, 212- 215, 218
ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову Київського
Національного університету імені
Тараса Шевченка до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення
заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Васильківський міськрайонний
суд Київської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя