№2-4760/2014
24.11.2014 року Деснянський районний суд м.
головуючого - судді Скрипка О.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа: Деснянський
районний відділ Головного управління
державної міграційної служби України в
місті Києві, про визнання особи такою,
що втратила право користування жилим
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом, який було уточнено під час
розгляду справи, до відповідача ОСОБА_2
про визнання її такою, що втратила
право користування жилим приміщенням,
а саме квартирою АДРЕСА_1, мотивуючи
свої вимоги тим, що він є власником
вказаної квартири на підставі Договору
купівлі-продажу квартири від 26.04.2012
року. Відповідач ОСОБА_2 є колишньою
дружиною минулого власника квартири. З
10.09.2012 року в квартирі відповідач не
проживає, її особисті речі у квартирі
відсутні, а також вона не приймає
участі в утриманні житла та не сплачує
за житлово-комунальні послуги.
Посилаючись на викладені обставини,
позивач просить задовольнити його
В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, просив їх
Відповідач в судове засідання не
з'явилася, суд повідомляв її про
розгляд справи за останнім відомим
місцем проживання шляхом вручення
судової повістки працівниками ОСББ
«Харчовик», але вручити повістки,
адресовані відповідачу було неможливо
в зв"язку з її непроживанням. Суд визнав
причини її неявки, як неповажні, та
вважав за можливе проводити заочний
розгляд справи у відсутності
відповідача, згідно вимог ч.1 ст.224 ЦПК
України, проти чого не заперечував і
представник позивача.
Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши письмові докази,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
Судом встановлено, що спірним житловим
приміщенням є квартира АДРЕСА_1, яка
належить позивачу ОСОБА_1 на підставі
Договору купівлі-продажу квартири від
26.04.2012 року (а.с.7).
Згідно довідки Ф-3 ОСББ «Харчовик», на
даний час в квартирі зареєстровано дві
особи - позивач ОСОБА_1 та відповідач
Відповідач ОСОБА_2 являється колишньою
дружиною минулого власника квартири.
Шлюб між ними був розірваний задовго до
продажу квартири, тобто вона не мала
відношення чи будь-яких прав на
Відповідач булла зареєстрована в
квартирі з 14.02.1991 року, як невістка,
оскільки на момент вселення, вказана
квартира належала на праві власності
ОСОБА_4 - батьку колишнього чоловіка.
31.03.1994 року ОСОБА_4 подарував своєму
сину ОСОБА_5 вказану квартиру, після
чого останній не заперечував протии
проживання в АДРЕСА_1 відповідачу, а
відтак визнав за нею право
Договір купівлі-продажу квартири ніким
не оскаржувався та не визнавався
нечинним у судовому порядку, а тому
єдиним законним власником данного
майна являється позивач ОСОБА_1
Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України з
урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК
України члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються житловим приміщенням в
обсязі, визначеному відповідно до
Передбачаючи право власника житлового
будинку (квартири) на відчуження цих
об»єктів, закон не передбачив при цьому
перехід прав і обов»язків попереднього
власника до нового власника в частині
збереження права користування житлом
(житлового сервітуту) членів сім»ї
колишнього власника у випадку зміни
власника будинку (квартири).
Таким чином, з моменту виникнення права
власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1
відповідач ОСОБА_2 з квітня 2012 року
втратила право користування данною
квартирою та в неї не проживає.
Той факт, що відповідач не проживає в
спірній квартирі підтверджується, крім
пояснень представника позивача,
зібраними та дослідженими в судовому
- Договором купівлі-продажу
квартири від 26.04.2012 року (а.с.7);
- довідкою Ф-3 (а.с.6);
- актами ОСББ «Харчовик» про не
проживання відповідача в спірній
квартирі від 21.08.2014 року, від 25.09.2014 року,
від 30.10.2014 року, 19.11.2014 року (а.с.38, 39, 40, 41).
Крім того, в судовому засіданні
встановлено, що відповідач ОСОБА_2
тривалий час ніяких витрат по
утриманню спірної квартири не несе,
квартплату, комунальні послуги та
електроенергію не сплачує, доказів
того, що вона намагалася вирішити
питання про вселення до спірної
квартири немає, що свідчить про те, що
квартирою вона не цікавилася.
Виходячи з того, що ОСОБА_2 в спірній
квартирі не проживає понад 1 рік без
поважних причин, вона втратила право
користування спірною квартирою.
Аналізуючи зібрані по справі докази в
їх сукупності, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про
визнання відповідача такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням, оскільки дані вимоги є
підставними та обґрунтованими.
На підставі викладеного і
керуючись ст.ст.10, 60, 76, 212 - 215, 224-226, 228 ЦПК
України, ст.405 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право
користування жилим приміщенням, а саме
Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва через
Деснянський районний суд м.Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подачі
апеляційної скарги.

Суддя: