Справа № 185/3069/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2014 року Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі головуючого судді -
Врони А.О., при секретарі судового
засідання - Константіновій К.Г.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Павлограді позовну заяву
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя
особа: Головне управління Державної
міграційної служби України у
Дніпропетровській області, про
визнання осіб такими, що втратила право
користування житловим приміщенням, -
25.03.2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до
суду з позовом, в якому просять суд
визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право
користування житловим будинком
АДРЕСА_1; зобов'язати компетентний
орган зняти з реєстрації місця
проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою:
АДРЕСА_1. Позов мотивовано тим, що у
житловому будинку а адресою: АДРЕСА_1,
який знаходиться у власності
позивачів, зареєстровано відповідачів,
ОСОБА_3 та ОСОБА_5. Відповідачі не
проживають за вищевказаною адресою, у
зв'язку з чим позивачі просять
задовольнити позовні вимоги.
В судове засідання позивачі не
з'явились, згідно письмової заяви
підтримали заявлені позовні вимоги,
просили розглянути справу без їх
участі, не заперечували проти
винесення заочного рішення.
Відповідачі у судове засідання не
з'явились, про час і місце судового
засідання повідомлялись належним
чином, причину неявки суду не
повідомили, письмових заяв не надали.
Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, згідно письмової
заяви просив розглянути справу без
його участі, згідно норм чинного
законодавства прийняти законне
рішення.

Суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає
положенням ст.224 ЦПК України.

Заслухавши покази свідків та
дослідивши письмові докази по справі,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню
виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_6 та
ОСОБА_1 є власниками житлового будинку
АДРЕСА_1 (а.с.25).

Згідно відомостей адресно-довідкового
підрозділу ГУДМС України у
Дніпропетровській області ОСОБА_4
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з
23.09.1998 року (а.с.17).

Згідно домової книги для прописки
громадян, проживаючих в будинку
АДРЕСА_1, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт
серії НОМЕР_1, виданий Павлоградським
МВ УМВС України Дніпропетровської
області, зареєстрований за вказаною
адресою з 23 лютого 2001 року.

Відповідно до акту від 18.03.2014 року, який
складено комісією в складі голови
квартального комітету ОСОБА_7, сусідів
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, та довідки
від 14.03.2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
зареєстровані за адресою по АДРЕСА_1, не
проживають за даною адресою з дати
прописки та на сьогоднішній день
відсутні (а.с.9,10).

В судовому засіданні допитано свідка,
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6. Вона пояснила, що є
сусідкою позивачів, проживає за
адресою: АДРЕСА_2, вказала, що ОСОБА_3
знімав тимчасове приміщення для
проживання десь 8-10 років тому, ОСОБА_4
також знімав тимчасове приміщення для
проживання, його бачила востаннє 4-5
років тому, при цьому вони до членів
сім'ї позивачів не відносяться.

В судовому засіданні допитано свідка,
ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_7. Вона пояснила, що
є сусідкою позивачів, проживає за
адресою: АДРЕСА_3, вказала, що у
позивачів жив ОСОБА_4 як квартирант,
його бачила востаннє 5 років тому, на
даний час вже 5 років чоловіків за
місцем проживання позивачів вона не
бачила, особистих речей, які б належали
чоловікам, вдома у позивачів немає
також.

Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги щодо визнання відповідачів
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням є обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог щодо
зобов'язання зняти з реєстрації місця
проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою:
АДРЕСА_1., то така вимога не ґрунтується
на законі в даному випадку, оскільки
порядок та підстави для зняття з
реєстрації визначені ст. 7 Закону
України "Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні", яка передбачає, що зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, судового рішення, яке набрало
законної сили, про позбавлення права
власності на житлове приміщення або
права користування житловим
приміщенням, визнання особи безвісно
відсутньою або оголошення її померлою.

З огляду на вищевикладене, зняття особи
з реєстраційного обліку проводиться
компетентними, уповноваженими на те
органами, зокрема, на підставі рішення
суду про позбавлення права
користування житловим приміщенням.
Таким чином, рішення суду про
позбавлення права користування
житловим приміщенням є саме по собі
достатньої правовою підставою для
зняття з реєстраційного обліку особи,
яку позбавили права користування
житловим приміщенням.

Лише в разі відмови компетентного
органу здійснити зняття особи з
реєстраційного обліку на підставі
рішення суду, такі дії можуть бути
оскаржені до суду в порядку,
встановленому Кодексом
адміністративного судочинства
України, тому необхідно відмовити в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа:
Головне управління Державної
міграційної служби України у
Дніпропетровській області щодо
зобов'язання компетентного органу
зняти з реєстрації місця проживання
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст.10,11,209,212,214-215,218,224-232 ЦПК
України,суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
третя особа: Головне управління
Державної міграційної служби України у
Дніпропетровській області, про
визнання осіб такими, що втратила право
користування житловим приміщенням -
задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право
користування житловим будинком
АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд
шляхом подачі в 10-денний строк, з дня
його проголошення, апеляційної скарги.

Суддя
А. О. Врона