АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7126/14
Справа № 634/898/14-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У
К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого, судді -
Хорошевського О.М.,

суддів: Івах А.П.,
Пшенічної Л.В.

при секретарі - Пуль С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Сахновщинського районного
суду Харківської області від 05 вересня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, третя особа - Сахновщинський
районний сектор Головного управління
Державної міграційної служби України у
Харківській області про позбавлення
права користування жилим приміщенням
та зняття з реєстрації місця
проживання, -

встановила:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом у якому просила
позбавити ОСОБА_1 права користування
житловим приміщенням за адресою:
АДРЕСА_1 та зняти відповідача з
реєстрації за вказаною адресою.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що позивач є власником
АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про
право власності від 24.11.2005 року.

22.03.2006 року між сторонами було укладено
шлюб.

У спірній квартирі відповідач проживав
та був зареєстрований з 15.02.2006 року.

З 18.05.2011 року ОСОБА_1 квартирою не
користується, оскільки з цього часу
перебуває у фактичних шлюбних
відносинах з іншою жінкою та мешкає
разом з нею за іншою адресою.

Посилаючись на ст. 405 ЦК України, ст. 72 ЖК
України та п. 1 ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» просила
позов задовольнити.

Рішенням Сахновщинського районного
суду Харківської області від 05 вересня
2014 року позов задоволено. Позбавлено
ОСОБА_1 права користування житловим
приміщенням, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. Знято з реєстрації місця
проживання ОСОБА_1 за цією адресою.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати як ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права і ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Скарга містить посилання на те, що
позовні вимоги розглянуті частково.
Його знято з реєстрації при цьому він
не позбавлений права користуватися
квартирою.

На час ухвалення оскаржуваного рішення
він перебуває у шлюбі з позивачем.

Вважаючи, що особа, яка вселилась як
член сім'ї власника квартири, не може
бути позбавлена права на користування
цим житлом та посилаючись на ч. 1 ст. 405
ЦК України просив скаргу задовольнити.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції скасуванню з ухваленням
нового рішення з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2
суд першої інстанції виходив з того, що
згідно наданих позивачем доказів
відповідач у квартирі належній
позивачу не проживає з 18.05.2011 року.

При цьому суд керувався ст. ст. 72, 163 ЖК
України.

Дійшовши висновку про те, що ОСОБА_1
втратив право користування житловим
приміщенням суд позбавив відповідача
такого права.

Оскільки висновки, яких суд дійшов у
мотивувальній частині не відповідають
резолютивній частині оскаржуваного
рішення, а норми матеріального права
застосовані судом не правильно,
оскаржуване рішення підлягає
скасуванню.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_2
позивач посилається на обставини
відповідні яким правовідносини
регулюються ст. 405 ЦК України і просила
застосувати наслідки передбачені
частиною другою цієї статті.

Оцінка доказів, наданих позивачем,
свідчить про те, що ОСОБА_1 з травня 2011
року квартирою АДРЕСА_1 не
користується.

Про це свідчить довідка Сахновщинської
селищної ради №2194 від 12.08.2014 року та
актом складеним депутатом
Сахновщинської селищної ради 08.08.2014
року (а.с. 5, 9).

Цю обставину не заперечував і
відповідач.

За правилами ч. 2 ст. 405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад одного року, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Те, що вимогу позивача сформульовано як
позбавлення відповідача права
користування житлом, не перешкоджає
суду застосувати зазначену позивачем
норму та викладені у ній наслідки.

Оскільки відсутність відповідача у
квартирі належній позивачу понад один
рік доведено, визнання ОСОБА_1 таким, що
втратив право користування цим житлом
відповідає вимогам закону.

При цьому судова колегія бере до уваги,
що як чоловік власника відповідач є
членом його сім'ї в силу приписів ч. 4 ст.
156, ч. 2 ст. 64 ЖК України, доводів про
поважність причини відсутності у цій
квартирі понад один рік не надав,
відомості про те, що сторонами
встановлено домовленість щодо цього
питання не надано.

Застосувавши до спірних правовідносин
правила ст. 163 ЖК України суд першої
інстанції не взяв до уваги, що
зазначеною нормою регулюються
відносини наймача або членів його
сім'ї, у той час як відповідач є членом
сім'ї власника житла.

Не можна вважати обґрунтованим і
висновки суду про зняття ОСОБА_1 з
реєстрації у квартирі належній
позивачу.

Згідно п. 1 ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» питання
про зняття з реєстрації віднесено до
компетенції структурних підрозділів
міграційної служи України, між іншим, і
на підставі рішення суду про втрату
права користування житловим
приміщенням.

Оскільки вирішення цього питання до
звернення позивача до міграційної
служби є передчасним, позовні вимоги у
цій частині задоволенню не підлягають.

Питання про розподіл судових витрат
підлягає вирішенню в порядку,
передбаченому ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Враховуючи, що при зверненні до суду
позивачем було сплачено судовий збір у
мінімальному розмірі з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню
судовий збір у фактично внесеному
розмірі у сумі 243, 60 грн.

Оскільки оскаржуване рішення ухвалене
з неправильним застосуванням норм
матеріального права, воно підлягає
скасуванню з підстав передбачених п. 4
ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 2, 309 ч. 1 п.
4, 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія,-

вирішила:

Апеляційну скаргу задовольнити
частково.

Рішення Сахновщинського районного
суду Харківської області від 05 вересня
2014 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що
втратив право користування житловою
площею у АДРЕСА_1. У задоволенні інших
вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 243,60
грн.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення, та може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді: