АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
Головуючий у І інстанції Дубас В.А.
Доповідач Котула Л.Г.
18 листопада 2014 року Колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
Головуючого - судді Котули Л.Г.
Суддів: Немировської О.В., Слюсар Т.А.
За участю секретаря Круглика В.В.
розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького
районного суду м. Києва від 01 жовтня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-
У червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
Мотивуючи вимоги тим, що 14 квітня 2011
року між ним та відповідачем було
укладено договір позики, за розпискою
останній отримав суму позики в розмір
400 000 грн. строком на 24 місяці.
Проте відповідач у встановлений
строк не повернув суму за договором
позики, а тому просив стягнути з
відповідача на його користь частину
заборгованості за договором позики в
сумі 250 000 грн. та стягнути судові
Ухвалою Дарницького районного суду
м. Києва від 01 жовтня 2014 року закрито
провадження в цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
У апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить ухвалу суду скасувати, а
справу направити для продовження
розгляду до суду першої інстанції,
оскільки судом порушені вимоги
процесуального права.
ОСОБА_1 належним чином повідомлений
про час та місце судового розгляду у
судове засідання не з'явився, але
направив до суду заяву про розгляд
справи у його відсутності.
Заслухавши доповідача, пояснення
представника відповідача ОСОБА_3, яка
заперечувала проти задоволення
апеляційної скарги , вказуючи на те , що
суд обґрунтовано закрив провадження в
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
Закриваючи провадження у справі, суд
виходив із того, що зазначений спір
виник з корпоративних відносин, а тому
повинен розглядатися в порядку
господарського судочинства.
Проте з такими висновками суду
погодитися не можна виходячи із
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України (в
редакції, чинній на час постановлення
апеляційним судом оскаржуваної ухвали)
суди розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.
Як вбачається з матеріалів справи, у
червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором позики.
Позивач посилався на те, що 14 квітня
2011 року він уклав з відповідачем
договір позики та згідно з розписки
відповідач отримав позику в сумі 400 000
грн. з кінцевим строком повернення 14
квітня 2013 року ( на 24 місяці). Вказуючи
на те, що відповідач не повернув суму
боргу, просив стягнути частину
заборгованості в сумі 250 000 грн. (т.1 а.с.
Зі змісту позовної заяви випливає,
що виник спір між фізичними особами з
цивільних правовідносин, який
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.
Висновки суду про те, що розписка ,
яка надана відповідачем позивачу не
свідчить про укладенням між сторонами
договору позики, а має відношення до
створення та діяльності ТОВ "
Київград" і фактично виник спір між
учасниками цього товариства є
необґрунтованими , оскільки зі змісту
цієї розписки такого не вбачається .
Той факт, що позивач за договором та
відповідач є учасниками
господарського товариства, яким є
ТОВ"Київ Град" правового значення не
має, оскільки згідно з п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК
України в порядку господарського
судочинства розглядаються спори між
господарським товариством та його
учасником, у тому числі учасником, який
вибув, що виникають з корпоративних
відносин, а під корпоративними
відносинами на підставі ст. 167 ГК
України маються на увазі відносини, що
виникли, змінилися або припинилися,
щодо корпоративних прав особи, частка
якої визначається у статутному фонді
господарського товариства, що включає
правомочності на участь цієї особи в
управлінні господарським товариством,
отримання певної частки прибутку
(дивідендів) товариства та активів у
разі його ліквідації, а також інші
правомочності, передбачені законом та
статутними документами.
В той же час , у розписці зазначено ,
що відповідач отримав у позивача
грошові кошти на суму 400 000 грн. для
дольової участі в спільному бізнесі і
вказано , на який строк ці кошти надані
Таким чином, судом допущено
порушення норм процесуального права,
що призвело до постановлення
незаконної ухвали, що перешкоджає
подальшому провадженню у справі і
відповідно є підставою для її
скасування і направлення справи для
продовження її розгляду.
Керуючись ст.ст. 303,304,307,311,315 ЦПК
України , колегія суддів,
Апеляційну скаргу ОСОБА_1
Ухвалу Дарницького районного суду м.
Києва від 01 жовтня 2014 року скасувати, а
справу направити для продовження
розгляду до суду першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і оскарженню
не підлягає

Головуючий

Судді: