Справа № 567/1094/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської
області у складі:

головуючий суддя
Венгерчук А.О.

секретар
Бондарчук О.М.

з участю представника позивача
Самолюка Я.В.

представника відповідача
ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Острог справу
за позовом Острозького міжрайонного
прокурора до ОСОБА_4, Верхівської
сільської ради Острозького району
Рівненської області, Управління
Держземагентства в Острозькому районі
Рівненської області про визнання
незаконним та скасування рішення
сільської ради, визнання недійсним та
скасування державного акту про право
власності на земельну ділянку,
повернення земельної ділянки
Верхівській сільській раді площею 0,1672
га та загальною вартістю 14685,00 грн. та за
зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до
Верхівської сільської ради
Острозького району Рівненської
області про визнання законним рішення
сільської ради, визнання дійсним
державного акта про право власності на
земельну ділянку

встановив:

в Острозький районний суд з позовом до
ОСОБА_4, Верхівської сільської ради
Острозького району Рівненської
області, Управління Держземагентства в
Острозькому районі Рівненської
області про визнання незаконним та
скасування рішення сільської ради,
визнання недійсним та скасування
державного акту про право власності на
земельну ділянку, повернення земельної
ділянки Верхівській сільській раді
площею 0,1672 га та загальною вартістю
14685,00 грн. в інтересах держави
звернулась Острозька міжрайонна
прокуратура.

Свою заяву аргументує тим, що
відповідно до ст. 121 Конституції
України прокуратура здійснює
представництво інтересів держави в
суді у випадках, визначених законом.

Вказує, що право звернення прокурора до
суду в інтересах держави передбачено у
ст.121 Конституції України, п.6 ст.20, ст.36-1
Закону України "Про прокуратуру".

Згідно з вимогами ст.36-1 Закону України
"Про прокуратуру" представництво
прокуратурою інтересів громадян або
держави в суді полягає у здійсненні
прокурорами від імені держави
процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом.

Вважає, що однією із форм
представництва є звернення до суду з
позовами про захист прав і свобод іншої
особи, невизначеного кола осіб, прав
юридичних осіб, коли порушуються
інтереси держави, або про визнання
незаконними правових актів, дій чи
рішень органів і посадових осіб.

Підставою представництва в суді
інтересів держави в судах є наявність
порушень або загрози порушень
інтересів держави.

Так, відповідно до рішення Верхівської
сільської ради Острозького району
Рівненської області №159 від 07.07.2004 року
зазначеною сільською радою передано у
власність ОСОБА_4 земельні ділянки
загальною площею 0,54 га для ведення
особистого селянського господарства в
АДРЕСА_1.

Проте, 23.09.2013 року СУ УМВС України в
Рівненській області до Єдиного
державного реєстру досудових
розслідувань внесено відомості про
кримінальне правопорушення за фактом
внесення неправдивих відомостей до
офіційного документу службовими
особами Верхівської сільської ради
Острозького району Рівненської
області.

Досудовим розслідуванням встановлено,
що Верхівський сільський голова ОСОБА_3
у період часу з 07.07.2004 року по 19.09.2006 рік,
вчинив службове підроблення, а саме: до
рішення Верхівської сільської ради №159
від 07.07.2004 року "Про передачу земельних
ділянок у власність" вніс завідомо
неправдиві відомості про те, що
зазначеною сільською радою прийнято
рішення про передачу для ОСОБА_4 у
власність земельні ділянки площею 0,7072
га, з яких: 0,1672 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, та
0,5400 га для ведення особистого
селянського господарства, що
знаходиться у АДРЕСА_1.

В подальшому Острозьким районним
відділом земельних ресурсів
(управління Держземагентства в
Острозькому районі Рівненської
області) видано державний акт про право
власності на земельну ділянку площею
0,1672 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд серії
ЯБ №600969 від 19.09.2006 року.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4
набула право приватної власності на
вищевказану земельну ділянку.

Таким чином, внесення Верхівським
сільським головою ОСОБА_3 завідомо
неправдивих відомостей до офіційного
документу призвело до незаконного
переходу з власності територіальної
громади Верхівської сільської ради
Острозького району Рівненської
області у приватну власність земельної
ділянки площею 0,1672 га загальною
вартістю 14685 грн. (чотирнадцять тисяч
шістсот вісімдесят п'ять гривень).

На підставі зібраних матеріалів 26.06.2014
року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю,
жителю АДРЕСА_2 повідомлено про підозру
у вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 1 ст.366, ч. 1 ст.364 КК
України.

Відповідно до ст.49 ч.1 п.2 КК України
особа звільняється від кримінальної
відповідальності якщо з дня вчинення
нею злочину невеликої тяжкості, за який
передбачене покарання у виді обмеження
або позбавлення волі, минуло три роки.
Згідно з ч.2 ст. 12 КК України,
кримінальне правопорушення, у вчиненні
якого обвинувачувався ОСОБА_3 є
злочинами невеликої тяжкості.

З огляду на викладене, 21.07.2014 року
ухвалою Острозького районного суду
Рівненської області у справі № 567/776/14-к,
провівши підготовче засідання в
м.Острозі кримінального провадження по
обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.1 ст.366, ч.1
ст.364 КК, останнього звільнено від
кримінальної відповідальності за ч.1
ст.366, ч.1 ст.364 КК України у зв'язку з
закінченням строків давності
притягнення до кримінальної
відповідальності, а кримінальне
провадження №0000373 від 23.09.2013 року
відносно ОСОБА_3 у вчиненні
кримінальних правопорушень за ч.1 ст.366,
ч.1 ст.364 КК України - закрито.

У відповідності до ст.78 Земельного
кодексу України право власності на
землю - це право володіти,
користуватися і розпоряджатися
земельними ділянками. Право власності
на землю набувається та реалізується
на підставі Конституції України, цього
Кодексу, а також інших законів, що
видаються відповідно до них.

Рахує, що незаконне набуття права
власності на земельну ділянку ОСОБА_4
порушує економічні інтереси держави і
Острозька міжрайонна прокуратура
вважає за необхідне захистити інтереси
держави шляхом пред'явлення даного
позову.

Просить визнати незаконним та
скасувати рішення Верхівської
сільської ряди Острозького району
Рівненської області №159 від 07.07.2004 року
"Про передачу земельних ділянок у
власність", яким передано у власність
ОСОБА_4 земельні ділянки загальною
площею 0,7072 га з яких: 0,1672 га для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд та 0,5400 га для ведення
особистого селянського господарства
по АДРЕСА_1, в частині - передачі
земельної ділянки площею 0,1672 га,
загальною вартістю 14685 грн., для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, та повернути вказану
земельну ділянку Верхівській
сільській раді.

Поросив визнати недійсним та скасувати
державний акт про право власності на
земельну ділянку серії ЯБ №600969,
виданий 19.09.2006 року Острозьким районним
відділом земельних ресурсів
(управління Держземагентства в
Острозькому районі).

Представник відповідача - Верхівської
сільської ради Острозького району
Рівненської області спочатку, в
судовому засіданні, позовні вимоги
визнавав, в подальшому позовні вимоги
не визнав і вказав, що орган місцевого
самоврядування - Верхівська сільська
рада Острозького району Рівненської
області вирішує питання в межах своєї
компетенції щодо земель запасу, які
перебувають у комунальній власності.
Зазначив, що звернення з даним позовом
прокурора є безпідставним, жодні
інтереси держави чи Держземагентства у
Рівненській області не порушено.
Земельна ділянка, яка була передана у
власність ОСОБА_4 відносилася до
категорії земель для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
категорія землі не мінялася. Ця
земельна ділянка розташована в межах с.
Шлях (с. Верхів за старими документами),
була комунальною власністю та належала
територіальній громаді Верхівської
сільської ради Острозького району
Рівненської області. Просить у позові
відмовити.

Представник Управління
Дежземагентства в Острозькому районі
Рівненської області позов не визнала. В
судовому засіданні вказала, що
управління не є належним відповідачем
по даній справі, оскільки позовні
вимоги до Держземагентства в
Острозькому районі Рівненської
області не вказані.

Зазначила, що станом на сьогоднішній
день державні акти про право власності
на земельну ділянку, Управлінням
Держземагентства не видаються,
оскільки агентство не має таких
повноважень згідно чинного
законодавства, державні акти
видавалися Острозьким районним
відділом земельних ресурсів
Рівненської області до 2007 року
відповідно до чинного на той час
законодавства.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
зустрічні позовні вимоги не визнав,
крім того вказав, що Верхівський
сільський голова ОСОБА_3 у період часу з
07.07.2004 року по 19.09.2006 рік, вчинив
службове підроблення, а саме: до
рішення Верхівської сільської ради №159
від 07.07.2004 року "Про передачу земельних
ділянок у власність" вніс завідомо
неправдиві відомості про те, що
зазначеною сільською радою прийнято
рішення про передачу для ОСОБА_4 у
власність земельні ділянки площею 0,7072
га, з яких: 0,1672 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, та
0,5400 га для ведення особистого
селянського господарства, що
знаходиться у АДРЕСА_1. І як наслідок, в
подальшому Острозьким районним
відділом земельних ресурсів
(управління Держземагентства в
Острозькому районі) видано державний
акт про право власності на земельну
ділянку площею 0,1672 га для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд серії
ЯБ №600969 від 19.09.2006 року.

Щодо подання даного позову до
відповідача - ОСОБА_4 вказує, що рішення
Верхівської сільської ради №159 від
07.07.2004 року "Про передачу земельних
ділянок у власність" прийнято та
державний акт про право власності на
земельну ділянку площею 0,1672 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд серії ЯБ №600969 від
19.09.2006 року видано в інтересах (на ім'я)
ОСОБА_4 Вказує, що оскільки встановлено
незаконність дій Верхівської
сільської ради Острозького району
Рівненської області в особі
Верхівського сільського голови, то
ОСОБА_4 наділена правом звернутись з
відповідним позовом до Верхівської
сільської ради Острозького району
Рівненської області про стягнення
збитків (шкоди), завданих внаслідок
виготовлення державного акта ОСОБА_4

Вважає, що оскільки на підставі рішення
№159 від 07.07.2004 року "Про передачу
земельних ділянок у власність", до
якого Верхівським сільським головою
внесені неправдиві відомості,
Острозьким районним відділом
земельних ресурсів видано державний
акт про право власності на земельну
ділянку площею 0,1672 га для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд серії
ЯБ №600969 від 19.09.2006 року. Такого органу
як Острозький районний відділ
земельних ресурсів Рівненської
області на даний час немає, однак
згідно з п.1 Постанови Кабінету
Міністрів України від 31.01.2007 року № 69
"Про реорганізацію Державного комітету
України по земельних ресурсах"
реорганізовано Державний комітет
України по земельних ресурсах шляхом
перетворення в Державне агентство
земельних ресурсів України.

Зазначає, що відповідно до п.1 Положення
про відділ (управління) земельних
ресурсів у районі, що затверджене
Наказом Держземагентства 06.06.2007 року №
24 відділ (управління) земельних
ресурсів у районі (далі відділ
(управління) є територіальним органом
Держземагентства, підзвітне та
підконтрольне Держземагентству і
відповідно Республіканському комітету
по земельних ресурсах Автономної
Республіки Крим, головному управлінню
земельних ресурсів у області.

На даний час, згідно з п.1 Постанови
Кабінету Міністрів України від 17.08.2011
року № 974 "Про утворення територіальних
органів Державного агентства
земельних ресурсів" утворено як
юридичні особи публічного права
територіальні органи Державного
агентства земельних ресурсів за
переліком згідно з додатком 1, у тому
числі Управління Держземагентства в
Острозькому районі Рівненської
області.

Згідно з п.2 Постанови Кабінету
Міністрів України від 17.08.2011 року №974
реорганізовано територіальні органи
Державного комітету із земельних
ресурсів шляхом приєднання до
новоутворених територіальних органів
Державного агентства земельних
ресурсів за переліком згідно з
додатком 2, у тому числі управління
Держкомзему у Острозькому районі та
відділ Держкомзему у м. Острозі
приєднані до Управління
Держземагентства в Острозькому районі
Рівненської області.

Вважає, що оскільки згідно з ч.4 ст.61 ЦПК
України вирок у кримінальному
провадженні, що набрав законної сили,
або постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено вирок
або постанову суду, з питань, чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою, то даний позов подано за
матеріалами кримінального провадження
№0000373 від 23.09.2013 року, в ході
розслідування якого встановлено, що
відповідно до рішення Верхівської
сільської ради Острозького району
Рівненської області № 159 від 07.07.2004 року
зазначеною сільською радою надано
дозвіл для ОСОБА_4 на приватизацію
земельної ділянки загальною площею 0,54
га для ведення особистого селянського
господарства в АДРЕСА_1.

Верхівський сільський голова ОСОБА_3 у
період часу з 07.07.2004 року по 19.09.2006 рік,
вчинив службове підроблення, а саме: до
рішення Верхівської сільської ради №
159 від 07.07.2004 року "Про передачу
земельних ділянок у власність" вніс
завідомо неправдиві відомості про те,
що зазначеною сільською радою прийнято
рішення про передачу для ОСОБА_4 у
власність земельні ділянки площею 0,7072
га, з яких: 0,1672 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, та
0,5400 га для ведення особистого
селянського господарства, що
знаходиться у АДРЕСА_1.

В подальшому Острозьким районним
відділом земельних ресурсів
(управління Держземагентства в
Острозькому районі) видано державний
акт про право власності на земельну
ділянку площею 0,1672 га для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд серії
ЯБ №600969 від 19.09.2006 року.

Враховуючи вищевикладене, вважає, що
ОСОБА_4 безпідставно набула право
приватної власності на вищевказану
земельну ділянку.

Таким чином, внесення Верхівським
сільським головою ОСОБА_3 завідомо
неправдивих відомостей до офіційного
документу призвело до незаконного
переходу з власності територіальної
громади Верхівської сільської ради
Острозького району Рівненської
області у приватну власність земельної
ділянки площею 0,1672 га загальною
вартістю 14685 грн. (чотирнадцять тисяч
шістсот вісімдесят п'ять гривень).

Вказує, що 21.07.2014 року ухвалою
Острозького районного суду
Рівненської області у справі №567/776/14-к,
провівши підготовче засідання в
м.Острозі кримінального провадження по
обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.1 ст.366, ст.364
КК, останнього звільнено від
кримінальної відповідальності за ч.1
ст.366, ч.1 ст.364 КК України у зв'язку з
закінченням строків давності
притягнення до кримінальної
відповідальності, а кримінальне
провадження №0000373 від 23.09.2013
відносно ОСОБА_3 у вчиненні
кримінальних правопорушень за ч.1 ст.366,
ч.1 ст.364 КК України - закрито.

Рахує, що підлягає визнанню незаконним
та скасуванню рішення Верхівської
сільської ради Острозького району
Рівненської області № 159 від 07.07.2004 року
"Про передачу земельних ділянок у
власність", яким передано у власність
ОСОБА_4 земельні ділянки загальною
площею 0,7072 га з яких: 0,1672 га. для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд та 0,5400 га для ведення
особистого селянського господарства
по АДРЕСА_1, в частині - передачі
земельної ділянки площею 0,1672 га,
загальною вартістю 14685 грн., для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд. Вказана незаконно
надана земельна ділянка площею 0,1672 га,
загальною вартістю 14685 грн., підлягає
поверненню Верхівській сільській раді
Острозького району Рівненської
області.

Крім того, підлягає визнанню недійсним
та скасуванню державний акт про право
власності на земельну ділянку серії ЯБ
№600969, виданий 19.09.2006 року Острозьким
районним відділом земельних ресурсів
(управління Держземагентства в
Острозькому районі), оскільки він
виданий на підставі незаконного
рішення № 159 від 07.07.2004 року.

Щодо строків позовної давності
зазначає, що за ч.1 ст.261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Даний позов подано за матеріалами
кримінального провадження і лише 21.07.2014
року ухвалою Острозького районного
суду Рівненської області у справі №
567/776/14-к встановлено і підтверджено
факт, що Верхівський сільський голова
ОСОБА_3 у період часу з 07.07.2004 року по
19.09.2006 рік, вчинив службове підроблення,
а саме: до рішення Верхівської
сільської ради №159 від 07.07.2004 року "Про
передачу земельних ділянок у
власність" вніс завідомо неправдиві
відомості про те, що зазначеною
сільською радою прийнято рішення про
передачу для ОСОБА_4 у власність
земельні ділянки площею 0,7072 га, з яких
0,1672 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, та
0,5400 га для ведення особистого
селянського господарства, що
знаходиться у АДРЕСА_1. Таким чином, з
21.07.2014 року строки позовної давності не
пройшли.

Зазначив, що ОСОБА_4 незаконно отримала
у власність земельну ділянку площею
0,1672 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, що
знаходиться у АДРЕСА_1.

Представник відповідача ОСОБА_4 подала
заперечення на позов та зустрічну
позовну заяву.

Представник відповідача-позивача
ОСОБА_4 первинний позов не визнала
подала заперечення на позов в якому
вказувала, що 07 липня 2004 року рішенням
№159 Верхівської сільської ради
Острозького району Рівненської
області було передано ОСОБА_4 у
власність земельні ділянки загальною
площею 0,7072 га з них: 0,1672 га для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд та 0,5400 га для ведення особистого
селянського господарства по АДРЕСА_1.

Зазначила, що відповідно до п.34 ч.1 ст. 26
ЗУ "Про місцеве самоврядування в
Україні" виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської Ради вирішуються відповідно до
закону питання регулювання земельних
відносин.

Відповідно до ст. 59 ЗУ "Про місцеве
самоврядування в Україні" рада в межах
своїх повноважень приймає нормативні
та інші акти у формі рішень. Рішення
ради приймається на її пленарному
засіданні після обговорення більшістю
депутатів від загального складу ради,
крім випадків, передбачених цим
Законом.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Зазначені положення Конституції
України кореспондовані в ст. 24 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні".

Відповідно до статті 25 ЗУ "Про місцеве
самоврядування в Україні" сільські,
селищні, міські ради правомочні
розглядати і вирішувати питання,
віднесені Конституцією України, цим та
іншими законами до їх відання.

Вказує, що 19 грудня 1996 року ОСОБА_4 був
подарований житловий будинок разом з
надвірними будівлями загальною площею
34,8 кв.м., що розташований по АДРЕСА_1.
Даний факт підтверджується договором
дарування від 19 грудня 1996 року
посвідченого державним нотаріусом
Острозької державної нотаріальної
контори Федосєєвою З.Г. за реєстром
№1-1378. Також, вище вказаний договір
дарування був зареєстрований у КП
"Рівненське обласне бюро технічної
інвентаризації" за реєстровим №21-21 від
31 січня 2003 року.

Вказує, що статтею 377 ЦК України та ст.120
ЗК України передбачено перехід права
на земельну ділянку у разі набуття
права на жилий будинок, будівлю або
споруду.

Таким чином, після отримання у
власність вище вказаного будинку,
ОСОБА_4 було здійснено державну
реєстрацію права власності, та
використане своє разове право на
безоплатне отримання земельної
ділянки, оформлено приватизацію
земельних ділянок площею 0,7072 га з них:
0,1672 га для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд та 0,5400
га для ведення особистого селянського
господарства по АДРЕСА_1.

Зазначає, що відповідно до пункту г) ч.1
ст.121 ЗК України, громадяни України
мають право на безоплатну передачу їм
земельних ділянок із земель державної
або комунальної власності в таких
розмірах: для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) у селах - не більше
0,25 гектара.

У відповідності з ч.1 ст.116 ЗК України,
громадяни і юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної, або комунальної власності
за рішенням органів виконавчої влади,
або органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, або за
результатами аукціону. Відповідно до
ч.2 цієї статті, набуття права на землю
громадянами та юридичними особами
здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування. В пункті в)
ч.3 даної статті зазначено, що
безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян проводиться у
разі одержання земельних ділянок із
земель державної і комунальної
власності в межах норм безоплатної
приватизації.

Вказує, що оскільки, ОСОБА_4 стала
законним власником будинку, що
розташований на вище вказаній
земельній ділянці, тому вона має
законне право на безоплатну
приватизацію відповідної земельної
ділянки.

Порядок безоплатної приватизації
земельних ділянок громадянами
регулюється ст.118 ЗК України.

З приводу заявленого позову до ОСОБА_4,
вважає, що від імені заінтересованої
особи його подано особою, яка не має
повноважень на ведення справи,
оскільки відповідно до ст.36-1 Закону
України "Про прокуратуру"
представництво прокуратурою інтересів
громадян або держави в суді полягає у
здійсненні прокуратури від імені
держави процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом.

З огляду на зміст позовної заяви,
прокурор, своє право на звернення до
суду обґрунтовує тим, що порушуються
інтереси держави.

Однак, земельні ділянки площею 0,7072 га з
них: 0,1672 га для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд та 0,5400
га для ведення особистого селянського
господарства по АДРЕСА_1 знаходиться у
приватній власності ОСОБА_4, до цього
вони перебували у комунальній
власності села Верхів, що підтверджує
сам прокурор, оскільки просить
віднести частину земельної ділянки до
земель запасу Верхівської сільської
ради Острозького району Рівненської
області.

Відповідно до п. а) ч.2 ст. 83 ЗК України, у
комунальній власності перебувають усі
землі в межах населених пунктів, крім
земельних ділянок приватної та
державної власності.

Згідно ч.1 ст. 84 ЗК України, у державній
власності перебувають усі землі
України, крім земель комунальної та
приватної власності.

В свою чергу, позовна заява не містить
обґрунтувань та відповідних доказів на
предмет права власності спірної
земельної ділянки на праві державної
власності.

Отже, позивачем у справі не може бути
прокурор, як представник інтересів
держави.

Просила відмовити повністю у
задоволенні позовних вимог
Острозького міжрайонного прокурора до
ОСОБА_4, Верхівської сільської ради
Острозького району Рівненської
області, Управління Держземагентства в
Острозькому районі Рівненської
області про визнання незаконним та
скасування рішення сільської ради,
визнання недійсним та скасування
державного акту про право власності на
земельну ділянку, повернення земельної
ділянки Верхівській сільській раді
площею 0,1672 га.

З письмових доказів, досліджених в
судовому засіданні встановлено
наступне.

Відповідно до рішення Верхівської
сільської ради Острозького району
Рівненської області №159 від 07.07.2004
зазначеною сільською радою надано
дозвіл для ОСОБА_4 на приватизацію
земельної ділянки загальною площею 0, 54
га для ведення особистого селянського
господарства в АДРЕСА_1. (а.с.4)

Згідно із державним актом про право
власності на земельну ділянку площею
0,1672 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд серії
ЯБ №600969 від 19.09.2006 року власником
вищезазначеної земельної ділянки є
ОСОБА_4 (а.с.5)

Згідно із державним актом про право
власності на земельну ділянку площею
0,5400 га для ведення особистого
селянського господарства серії ЯБ
№600970 від 19.09.2006 року власником
вищезазначеної земельної ділянки є
ОСОБА_4 (а.с.6)

З технічного паспорта виготовленого 28
листопада 1996 року встановлено, що
власником садибного житлового будинку,
що розташований в АДРЕСА_1 є ОСОБА_6,
загальна площа під будинком становить
34,8 кв.м., з них: житлова - 14,6 кв.м.,
допоміжна - 20,2 кв.м. (а.с.7-9)

Відповідно до ухвали Острозького
районного суду Рівненської області у
справі № 567/776/14-к, провівши підготовче
засідання в м.Острозі кримінального
провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за
ч.1 ст.366, ч.1 ст.364 КК, останнього
звільнено від кримінальної
відповідальності за ч.1 ст.366, ч.1 ст.364 КК
України у зв'язку з закінченням строків
давності притягнення до кримінальної
відповідальності, а кримінальне
провадження №0000373 від 23.09.2013
відносно ОСОБА_3 у вчиненні
кримінальних правопорушень за ч.1 ст.366,
ч.1 ст.364 КК України - закрито. (а.с.10-12)

Згідно із договором дарування від 19
грудня 1996 року ОСОБА_4 був подарований
житловий будинок разом з надвірними
будівлями загальною площею 34,8 кв.м., що
розташований по АДРЕСА_1. Даний факт
підтверджується договором дарування
від 19 грудня 1996 року посвідченого
державним нотаріусом Острозької
державної нотаріальної контори
Федосєєвою З.Г. за реєстром №1-1878. (а.с.51)

Суд, вислухавши представника позивача,
представника відповідача ОСОБА_4,
представника Управління
Держземагентства в Острозькому районі
Рівненської області, представника
Верхівської сільської ради
Острозького району Рівненської
області, вивчивши матеріали справи,
вважає, що первинний позов Острозької
міжрайонної прокуратури не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Згідно з ст.256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

За ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

Даний позов подано за матеріалами
кримінального провадження, лише 21.07.2014
року ухвалою Острозького районного
суду Рівненської області у справі №
567/776/14-к встановлено і підтверджено
факт, що Верхівський сільський голова
ОСОБА_3 у період часу з 07.07.2004 року по
19.09.2006 рік, вчинив службове підроблення,
а саме: до рішення Верхівської
сільської ради №159 від 07.07.2004 року "Про
передачу земельних ділянок у
власність" вніс завідомо неправдиві
відомості про те, що зазначеною
сільською радою прийнято рішення про
передану для ОСОБА_4 у власність
земельні ділянки площею 0,7072 га, з яких
0,1672 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, та
0,5400 га для ведення особистого
селянського господарства, що
знаходиться у АДРЕСА_1. Таким чином, з
21.07.2014 року строки позовної давності не
пройшли.

Згідно частини 2 статті 45 ЦПК України з
метою представництва інтересів
громадянина або держави в суді
прокурор в межах повноважень,
визначених законом, звертається до
суду з позовною заявою (заявою), бере
участь у розгляді справ за його
позовами, а також може вступити за
своєю ініціативою у справу,
провадження у якій відкрито за позовом
інших осіб, на будь-якій стадії її
розгляду, подає апеляційну, касаційну
скаргу, заяву про перегляд судового
рішення Верховним Судом України, про
перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами. При цьому
прокурор повинен надати суду
документи, які підтверджують
неможливість громадянина самостійно
здійснювати представництво своїх
інтересів.

Прокурор, який звертається до суду в
інтересах держави, в позовній заяві
(заяві) самостійно визначає, в чому
полягає порушення інтересів держави,
та обґрунтовує необхідність їх
захисту, а також зазначає орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах. У разі відсутності
такого органу або відсутності у нього
повноважень щодо звернення до суду
прокурор зазначає про це в позовній
заяві і в такому разі прокурор набуває
статусу позивача.

Прокурор посилаючись на Закон України
"Про державний контроль за
використанням та охороною земель",
Положення про Державну інспекцію
сільського господарства України,
затвердженого указом Президента
України від 13 квітня 2011 року N 459/2011
держсільгоспінспекція України
відповідно до покладених на неї
завдань розраховує розмір шкоди,
заподіяної внаслідок самовільного
зайняття земельних ділянок,
використання їх не за цільовим
призначенням, зняття ґрунтового
покриву без спеціального дозволу та
вживає заходів до її відшкодування в
установленому законодавством порядку,
вважає, що він діє в інтересах держави,
в інтересах зазначеного органу, однак
не вказує на це в позовній заяві.

Аналіз вищевказаних норм права дає
підстави зробити висновок про те, що на
Державну інспекцію сільського
господарства в Рівненській області
покладено контроль за використанням та
охороною земель, визнання недійсним
правочинів щодо відчуження чи передачі
земельних ділянок державної та
комунальної власності в установленому
законодавством порядку, зокрема
звернення до суду з відповідним
позовом.

Як вбачається з матеріалів справи
прокурор Острозького району
Рівненської області в інтересах
держави звернувся з позовом до ОСОБА_4,
Верхівської сільської ради
Острозького району Рівненської
області, Управління Держземагентства в
Острозькому районі Рівненської
області про визнання незаконним та
скасування рішення сільської ради,
визнання недійсним та скасування
державного акту про право власності на
земельну ділянку, повернення земельної
ділянки Верхівській сільській раді
площею 0,1672 га та загальною вартістю
14685,00 грн. та за зустрічною позовною
заявою ОСОБА_4 до Верхівської сільської
ради Острозького району Рівненської
області про визнання законним рішення
сільської ради, визнання дійсним
державного акта про право власності на
земельну ділянку.

Оскільки прокурор вважає, що у даному
випадку позивачем повинна виступати
Державна інспекція сільського
господарства в Рівненській області, то
необхідно було б зазначити, що саме в
інтересах цього органу він діє.

Прокурор в порушення частини 2 статті 45
ЦПК України не зазначив орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах, а саме Державну
інспекцію сільського господарства в
Рівненській області та помилково
звернувся до суду з таким позовом в
якості позивача, зазначивши при цьому,
що він просить визнати незаконним та
скасувати рішення Верхівської
сільської ради Острозького району
Рівненської області №159 від 07.07.2004 року
"Про передачу земельних ділянок у
власність", яким передано у власність
ОСОБА_4 земельні ділянки загальною
площею 0,7072 га з яких: 0,1672 га для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд та 0,5400 га для ведення
особистого селянського господарства
по АДРЕСА_1, в частині - передачі
земельної ділянки площею 0,1672 га,
загальною вартістю 14685 грн., для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, та повернути вказану
земельну ділянку Верхівській
сільській раді - відповідачу по справі,
що суперечить нормам ЦПК України.

Згідно ст.36-1 Закону України "Про
прокуратуру" підставою для
представництва у суді прокурором
інтересів держави є наявність порушень
або загрози порушень економічних,
політичних та інших державних
інтересів внаслідок протиправних дій
(бездіяльності) фізичних або юридичних
осіб, що вчиняються у відносинах між
ними та державою.

У Законі України "Про місцеве
самоврядування в Україні" не визначені
повноваження прокурора щодо захисту
інтересів органів місцевого
самоврядування при порушенні їхніх
інтересів або завданні шкоди.

Як вбачається з рішення
Конституційного Суду України від 8
квітня 1999 року по справі №1-1/99, із
врахуванням того, що "Інтереси держави"
є оціночним поняттям, прокурор у
кожному конкретному випадку
самостійно визначає з посиланням на
законодавство, на підставі якого
подається позов, в чому саме відбулося
чи може відбутися порушення
матеріальних або інших інтересів
держави, обґрунтовує у позовній заяві
необхідність їх захисту та зазначає
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних правовідносинах. Поняття
"орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних правовідносинах" означає
орган, на який державою покладено
обов'язок щодо здійснення конкретної
діяльності у відповідних
правовідносинах, спрямованої на захист
інтересів держави. Таким органом,
відповідно до ст.ст.6,7,13,143 Конституції
України, може виступати орган
державної влади чи орган місцевого
самоврядування, якому законом надано
повноваження органу виконавчої влади.
Державу мають представляти
уповноважені нею органи, наприклад
Фонд державного майна, податкові
адміністрації, міністерства, органи
місцевого самоврядування. Положення
абзацу 4 частини 1 ст.2
Арбітражно-процесуального кодексу
України в контексті пункту 2 ст.121
Конституції України треба розуміти
так, що прокурори та їх заступники
подають до суду позови саме в інтересах
держави, а не в інтересах підприємств,
установ і організацій незалежно від їх
підпорядкування і форм власності.

Відповідно до пункту 2 статті 121
Конституції України на прокуратуру
України покладається
представництво інтересів громадянина
або держави в суді у випадках,
визначених законом.

Такі випадки передбачені статтею 33
Закону України "Про прокуратуру"
(1789-12) та статтею 29
Кримінально-процесуального кодексу
України (1001-05) (пред'явлення цивільного
позову в інтересах держави або
громадянина про відшкодування збитків,
заподіяних злочином), частиною
четвертою статті 136 Кодексу законів про
працю України (322-08) (звернення до суду
із заявою про стягнення заподіяної
матеріальної шкоди з керівників
підприємств установ та організацій),
статтею 13 Цивільного процесуального
кодексу України (здійснення в суді
захисту прав і законних інтересів
громадян, які за станом здоров'я чи
інших поважних причин не можуть
захистити свої права), статтями 70,71,75,76,
119,121,125,153 Кодексу про шлюб та сім'ю
України статтею 2 Арбітражного
процесуального кодексу України
(порушення справ за позовними заявами
прокурорів та їх заступників, які
звертаються до арбітражного суду в
інтересах держави) тощо.

Таким чином, уповноваженим державою
органом, який здійснює функції захисту
інтересів держави в цьому випадку є
Верхівська сільська рада Острозького
району Рівненської області, оскільки
відповідно до ст.10 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні",
сільські, селищні, міські ради є
органами місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами.

Тобто Верхівська сільська рада
Острозького району Рівненської
області - це орган місцевого
самоврядування, наділений ознаками
суб'єкта владних повноважень в межах
своїх повноважень.

Наведені прокурором в позові підстави
та причини порушення або загрози
порушення інтересів держави внаслідок
незаконних дій відповідача -
Верхівської сільської ради
Острозького району Рівненської
області, а не сільського голови ОСОБА_3,
не можуть розглядатись судом як
підстава для подання прокурором позову
в інтересах держави, оскільки наведені
підстави є узагальненими і
неконкретними, прямої шкоди державі
діями не завдано Верхівської сільської
ради Острозького району Рівненської
області, не зрозуміло, чому Верхівська
сільська рада Острозького району
Рівненської області, маючи відповідні
повноваження згідно ст..71 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні", не звертається до суду з
позовом до ОСОБА_4 чи ОСОБА_3 самостійно.

Судом встановлено, що дана земельна
ділянка розташована в межах
Верхівської сільської ради
Острозького району Рівненської
області, належала територіальній
громаді, яка відповідно до ст.ст. 80,83 ЗК
України мала право через орган
місцевого самоврядування
розпоряджатися цією земельною
ділянкою.

Відповідно до ст.19 ЗК України визначено
категорії земель України. Землі для
будівництва і обслуговування
житлового будинку відносяться до
однієї категорії землі житлової та
громадської забудови.

Відповідно до ст.38 ЗК України, яка
визначає землі житлової та громадської
забудови та порядок їх використання.
Землі житлової та громадської забудови
передаються у власність та надаються у
користування громадянам відповідно до
генерального плану населеного пункту,
іншої містобудівної документації з
дотриманням стандартів і норм,
регіональних та місцевих правил
забудови.

Жодні інтереси держави при цьому
порушені не були і загрози для
інтересів держави у таких діях немає.
Підстав для захисту інтересів держави
шляхом визнання недійсним рішення
Верхівської сільської ради №159 від
07.07.2004 року "Про передачу земельних
ділянок у власність" для ОСОБА_4 у
власність земельні ділянки площею 0,7072
га, в частині передачі 0,1672 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд в АДРЕСА_1, визнання
не чинним державного акту на право
власності на землю від 19.09.2006 року
немає.

Крім того, позивачем відповідно до
вимог ст. 60 ЦПК України не надано до
позовної заяви жодного доказу, який би
свідчив про порушення відповідачами
права державної власності.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, про відсутність правових
підстав для задоволення позову
Острозького міжрайонного прокурора до
ОСОБА_4, Верхівської сільської ради
Острозького району Рівненської
області, Управління Держземагентства в
Острозькому районі Рівненської
області про визнання незаконним та
скасування рішення сільської ради,
визнання недійсним та скасування
державного акту про право власності на
земельну ділянку, повернення земельної
ділянки Верхівській сільській раді
площею 0,1672 га та загальною вартістю
14685,00 грн.

Слід також зазначити, що ні з
матеріалів справи, ні з пояснень сторін
у судовому засіданні не визначено
зміст позовних вимог до Управління
Держземагентства в Острозькому районі
Рівненської області, яке було утворено
згідно з п.1 Постанови Кабінету
Міністрів України від 17.08.2011 № 974 "Про
утворення територіальних органів
Державного агентства земельних
ресурсів" утворено як юридичні особи
публічного права територіальні органи
Державного агентства земельних
ресурсів за переліком згідно з
додатком 1, у тому числі Управління
Держземагентства в Острозькому районі
Рівненської області. Управління
Держземагентства в Острозькому районі
Рівненської області не є належним
відповідачем по даній справі, оскільки
позовні вимоги до Держземагентства не
визначені. Станом на сьогоднішній день
державні акти про право власності на
земельну ділянку, Управлінням
Держземагентства Острозького району
Рівненської області не видаються,
здійснюється реєстрація прав
відповідно до чинного законодавства
іншим органом і вказані обставини
прокурором не спростовані. За вказаних
умов підстав для задоволення позову до
Управління Держземагентства в
Острозькому районі Рівненської
області немає.

Вирішуючи питання про відмову в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4
до Верхівської сільської ради
Острозького району Рівненської
області про визнання законним рішення
сільської ради, визнання дійсним
державного акта про право власності на
земельну ділянку суд виходив з
наступного.

Відповідно до п.34 ч.1 ст. 26 ЗУ "Про
місцеве самоврядування в Україні"
виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської Ради
вирішуються відповідно до закону
питання регулювання земельних
відносин.

Відповідно до ст. 59 ЗУ "Про місцеве
самоврядування в Україні" рада в межах
своїх повноважень приймає нормативні
та інші акти у формі рішень. Рішення
ради приймається на її пленарному
засіданні після обговорення більшістю
депутатів від загального складу ради,
крім випадків, передбачених цим
Законом.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадови особі зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Зазначені положення Конституції
України кореспондовані в ст. 24 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні".

Відповідно до статті 25 ЗУ "Про місцеве
самоврядування в Україні" сільські,
селищні, міські ради правомочні
розглядати і вирішувати питання,
віднесені Конституцією України, цим та
іншими законами до їх відання.

Відповідно до п.13 постанови №9
Пленуму Верховного Суду України від 06
листопада 2009 року "Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними", вирішуючи спір
про визнання правочину, який підлягає
нотаріальному посвідченню, дійсним,
судам необхідно врахувати, що норма ч.2
ст.220 ЦК України не застосовується щодо
правочинів, які підлягають і
нотаріальному посвідченню, і державній
реєстрації, оскільки момент вчинення
таких правочинів відповідно до ст.ст.
210, 640 цього ж Кодексу пов'язується з їх
державною реєстрацією, тому вони не є
укладеними і не створюють прав та
обов'язків для сторін. У зв'язку з цим,
не будучи укладеним, договір не може
бути визнаний судом дійсним на
підставі ст.220 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції
України право приватної власності
набувається в порядку, визначеному
законом. Згідно зі ст. 182 ЦК України,
право власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.
Державна реєстрація прав на
нерухомість і правочинів щодо
нерухомості є публічною, здійснюється
відповідним органом, який зобов'язаний
надавати інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку,
встановленому законом.

Як вбачається з ч. 1 ст. 210 ЦК
України, правочин підлягає державній
реєстрації лише у випадках,
встановлених законом. Такий правочин є
вчиненим з моменту його державної
реєстрації.

Згідно з ч. 1 ст. 181 ЦК
України, до нерухомих речей (нерухоме
майно) належать земельні ділянки, а
також об'єкти, розташовані на земельній
ділянці.

Відповідно до положення п.б та п.в ст. 81
Земельного Кодексу України,
громадяни України набувають право
власності на земельні ділянки на
підставі безоплатної передачі із
земель державної і комунальної
власності та приватизації земельних
ділянок, що були раніше надані їм у
користування.

При цьому із змісту статті 118
Земельного кодексу України(в редакції
яка діяла на момент винемення рішення)
встановлено, що розробка проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, а також його погодження мають
на меті визначення меж земельної
ділянки в натурі, а також з'ясування
обставин, що можуть бути перешкодою для
надання такої ділянки громадянину.
Відповідно до ч.2 вказаної статті
набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Відповідно до ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

За матеріалами справи 19 грудня 1996 року
ОСОБА_4 був подарований житловий
будинок разом з надвірними будівлями
загальною площею 34,8 кв.м., що
розташований по АДРЕСА_1. Даний факт
підтверджується договором дарування
від 19 грудня 1996 року посвідченого
державним нотаріусом Острозької
державної нотаріальної контори
Федосєєвою З.Г. за реєстром №1-1878. Також,
вище вказаний договір дарування був
зареєстрований у КП "Рівненське
обласне бюро технічної інвентаризації"
за реєстровим №21-21 від 31 січня 2003 року.

Статтею 377 ЦК України та ст.120 ЗК України
передбачено перехід права на земельну
ділянку у разі набуття права на жилий
будинок, будівлю або споруду.

Відповідно до пункту г) ч.1 ст.121 ЗК
України, громадяни України мають право
на безоплатну передачу їм земельних
ділянок із земель державної або
комунальної власності в таких
розмірах: для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) у селах - не більше
0,25 гектара.

У відповідності з ч.1 ст.116 ЗК України,
громадяни і юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної, або комунальної власності
за рішенням органів виконавчої влади,
або органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, або за
результатами аукціону. Відповідно до
ч.2 цієї статті, набуття права на землю
громадянами та юридичними особами
здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування. В пункті в)
ч.3 даної статті зазначено, що
безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян проводиться у
разі одержання земельних ділянок із
земель державної і комунальної
власності в межах норм безоплатної
приватизації.

Порядок безоплатної приватизації
земельних ділянок громадянами
регулюється як вже зазначалося, ст.118
ЗК України.

Суду не надано доказів, що саме ОСОБА_4
порушила вищезазначений порядок
безоплатної приватизації земельних
ділянок при переданні для неї у
власність земельної ділянки площею 0,1672
га для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, в АДРЕСА_1.

Крім того, відповідач-позивач ОСОБА_4
просить визнати рішення Верхівської
сільської ради №159 від 07.07.2004 року "Про
передачу земельних ділянок у
власність" в частині передачі для
ОСОБА_4 у власність земельні ділянки
площею 0,7072 га, з яких 0,1672 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, що знаходиться у
АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст.155 ЗК України,
ст.393 ЦК України у разі видання органом
виконавчої влади або органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним та
скасовується. Оскільки ні Земельний, ні
Цивільний кодекси України не
передбачають визнання рішення
місцевих рад відповідно до вимог
зустрічного позову чи визнання
державного акту про право власності на
землю дійсним, передбачено лише
визнання права власності за вимогами
ст.392 ЦК, то в задоволенні зустрічних
позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
свої вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Суд, сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або не вчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
свої вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи вищевикладене, на підставі
ст.38, 81,116-118,120,155,181ЗК України, ст.210, 391-393
ЦК України, ст.36-1 Закону України "Про
прокуратуру", керуючись ст. 10, 11, 57, 60, 88,
212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

в задоволенні позову Острозького
міжрайонного прокурора до ОСОБА_4,
Верхівської сільської ради
Острозького району Рівненської
області, Управління Держземагентства в
Острозькому районі Рівненської
області про визнання незаконним та
скасування рішення сільської ради,
визнання недійсним та скасування
державного акту про право власності на
земельну ділянку, повернення земельної
ділянки Верхівській сільській раді
площею 0,1672 га та загальною вартістю 14685
грн. відмовити.

В задоволенні зустрічної позовної
заяви ОСОБА_4 до Верхівської сільської
ради Острозького району Рівненської
області про визнання законним рішення
№159 Верхівської сільської ради щодо
передачі земельної ділянки площею 0,1672
га, визнання дійсним державного
актасерії ЯБ 600969 про право власності на
земельну ділянку відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Острозький районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Сторони, які не були присутніми під час
проголошення рішення можуть подати
апеляційну скаргу в цей же строк з дня
отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. В разі подання
апеляційної скарги рішення якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Острозького районного
судуВенгерчук А.О.