Справа №576/2085/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Сапон О. В.Номер провадження
22-ц/788/1835/14 Суддя-доповідач - Лузан Л. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Лузан Л. В.,

суддів - Дубровної В. В. , Сибільової Л.
О.

за участю секретаря судового засідання
- Назарової О.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Глухівського
міськрайонного суду Сумської області
від 16 вересня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Путивльської міської ради
Путивльського району Сумської області

про стягнення вартості гаража та
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о
в и л а :

Рішенням суду від 16 вересня 2014 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено
у зв'язку з їх необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду і
постановлення нового рішення про
задоволення позовних вимог з тих
підстав, що судом неповно з'ясовані
обставини, що мають значення для
справи, що у справі не були доведені
обставини, що мають значення для
справи, які суд визнав встановленими,
що висновки суду не відповідають
обставинам справи та що судом були
порушені норми матеріального і
процесуального права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення особи, яка бере участь у
справі, вивчивши матеріали справи і
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Судом встановлено та з матеріалів
справи вбачається, що у 80-х роках без
відповідного дозволу на відведення
земельної ділянки, без дозволу міської
ради на забудову та без затвердженого
проекту такої забудови ОСОБА_3
побудувала гараж по АДРЕСА_1.

Виконавчий комітет Путивльської
міської ради на підставі акта комісії
про виявлення безхазяйного нерухомого
майна, а саме, чотирьох гаражів, які
знаходяться у дворі житлового будинку
по АДРЕСА_1, прийняв рішення № 108 від 19
липня 2012 року "Про виявлення та облік
безхазяйного майна", яким доручив
приватному підприємству "Путивльське
бюро технічної інвентаризації та
проектування" поставити на облік
вказані гаражі як безхазяйне нерухоме
майно (а.с.5).

Рішенням Путивльського районного суду
Сумської області від 05 серпня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Сумської області від
25 вересня 2013 року, ОСОБА_3 відмовлено у
задоволенні позову до Путивльської
міської ради Сумської області та
ОСОБА_4 про визнання права власності на
гараж та витребування майна з чужого
незаконного володіння ( ас. 16-17, 67-68).

Ухвалою Путивльський районний суд
Сумської області від 28 березня 2014 року
залишена без розгляду заява
Путивльської міської ради
Путивльського району Сумської області,
заінтересовані особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_4 і ОСОБА_7, про передачу
безхазяйного нерухомого майна у
комунальну власність. Заявнику
роз'яснено право подати позов на
загальних підставах ( справа № 584/217/14-ц,
провадження № 2-о/584/15/14).

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що 15 вересня 2011 року ОСОБА_3
зверталась із заявою до Путивльської
міської ради про надання в оренду
земельної ділянки та укладення
договору оренди земельної ділянки по
АДРЕСА_1. Рішенням шістнадцятої сесії
міської ради шостого скликання від
20.10.2011 р. ОСОБА_3 було відмовлено у
наданні в оренду та укладенні договору
оренди земельної ділянки для гаражного
будівництва. Зі змісту названого
рішення вбачається, що при його
прийнятті рада виходила з того, що
земельна ділянка забудована і входить
до прибудинкової території житлового
будинку по АДРЕСА_1 та що немає згоди
всіх власників квартир цього житлового
будинку на передачу земельної ділянки
в оренду.

Як на підставу для задоволення позову,
заявленого у даній справі, про
стягнення з Путивльської міської ради
вартості гаража - 20 000 грн. та моральної
шкоди - 10 000 грн. ОСОБА_3 посилалась на те,
що в кінці 80-х років побудувала гараж по
АДРЕСА_1, а тому є його власником, проте
правовстановлюючих документів на
названий гараж вона не має.

19 липня 2012 року виконавчий комітет
Путивльської міської ради прийняв
рішення "Про виявлення та облік
безхазяйного майна", яким доручив
приватному підприємству Путивльське
бюро технічної інвентаризації та
проектування поставити на облік як
безхазяйне майно нерухоме майно, а
саме, 4 гаражі, які знаходяться у дворі
багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1,
у тому числі і належний їй гараж.

Позивачка зазначала, що у зв'язку з
неможливістю отримання
право-встановлюючого документи на
гараж, вона має право на стягнення
вартості цього гаража, при цьому
посилалась на положення ч.3 ст.386 ЦК
України, відповідно до якої власник,
права якого порушені, має право на
відшкодування завданої йому майнової
та моральної шкоди.

Крім того, як на підставу для
задоволення позову про стягнення
моральної шкоди позивачка посилалась
на те, що відповідач вчинив відносно
неї неправомірні дії, які полягають в
незаконній відмові надати дозвіл на
оформлення правовстановлюючого
документу на побудований нею гараж, у
зв'язку з чим вона вимушена була
звертатись до різних інстанцій зі
скаргами та заявами, а також звертатись
з позовами до суду. Крім того, вона
неодноразово чула від працівників
відповідача, зокрема, від голови
міської ради Павлика С.А. образи на свою
адресу, які принижують її честь і
гідність. Все це призводить до її
моральних страждань, в результаті чого
в неї загострились хвороби серця.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з його
необгрунтованості.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення позову,
висновки суду відповідають матеріалам
справи та вимогам закону, а доводи
апеляційної скарги про протилежне не
можна визнати обґрунтованими. При
цьому виходить з наступного.

Статтями 3 та 4 ЦПК України
передбачається, що кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд
захищає права, свободи та інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами
України.

Згідно з ч. 1 ст. 30 ЦПК України сторонами
в цивільному процесі є позивач і
відповідач.

Як вбачається зі змісту ст. ст. 33, 36, 119
ЦПК України на позивача покладено
обов'язок визначати відповідача у
справі.

Відповідач - це суб'єкт цивільних
процесуальних відносин, який за заявою
позивача притягається до
відповідальності за порушення чи
оспорювання його права і охоронюваного
законом інтересу.

Відповідно до ч.3 ст. 386 ЦК України
власник, права якого порушені, має
право на відшкодування завданої йому
майнової та моральної шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачка звернулась з позовом до
Путивльської міської ради
Путивльського району Сумської області,
вважаючи, що саме названий відповідач
порушив її права, як власника
подубованого нею гаража. Порушення
своїх прав позивачка вбачало у тому, що
19 липня 2012 року виконавчий комітет
Путивльської міської ради прийняв
рішення, яким доручив ПП Путивльське
бюро технічної інвентаризації та
проектування поставити належний їй
гараж на облік як безхазяйне майно.
Вважаючи порушеними свої права
власності на зазначений гараж,
способом їх захисту позивачка вибрала
відшкодування їй вартості названого
гаража.

Відповідно до ст. 335 ЦК України 1.
Безхазяйною є річ, яка не має власника
або власник якої невідомий. 2.
Безхазяйні нерухомі речі беруться на
облік органом, що здійснює державну
реєстрацію прав на нерухоме майно, за
заявою органу місцевого
самоврядування, на території якого
вони розміщені. Про взяття безхазяйної
нерухомої речі на облік робиться
оголошення у друкованих засобах
масової інформації. Після спливу
одного року з дня взяття на облік
безхазяйної нерухомої речі вона за
заявою органу, уповноваженого
управляти майном відповідної
територіальної громади, може бути
передана за рішенням суду у комунальну
власність.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку про відсутність в даний час
правових підстав вважати, що
Путивльська міська рада будь-яким
чином порушила права позивачки на
спірний гараж, які б могли бути
захищені у запропонований нею спосіб.
Зокрема.

По-перше. Постановою Путивльського
районного суду Сумської області від 12
лютого 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 06 червня 2013
року, позивачці було відмовлено в
задоволенні її позову до виконавчого
комітету Путивльської міської ради про
визнання незаконними та скасування
вищезазначеного рішення виконкому № 108
від 19 липня 2012 року "Про виявлення та
облік безхазяйного майна"(11-12). За таких
обставин названі дії виконкому
вважаються правомірними.

По-друге. На даний час відомо, що судом
не приймалось рішення про передачу
спірного гаражу у комунальну
власність. Оскільки рада в даний час не
є власником названого гаражу, то
відсутні передбачені законом підстав
для стягнення з відповідача на користь
позивачки вартості цього гаражу, або
вартості будівельних матеріалів, з
яких він був побудований.

На підтвердження своїх доводів про
заподіяння їй відповідачем моральної
шкоди позивачка доказів суду не надала.
Зокрема, ні під час розгляду даної
справи, ні судовими рішеннями,
ухваленими у інших справах не
доведений факт вчинення відповідачем
відносно позивачки неправомірних дій,
чи прийняття незаконних рішень.

За таких обставин суд першої інстанції
прийшов до обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову як про стягнення вартості
спірного гаражу, так про стягнення
грошової суми в рахунок відшкодування
моральної шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищенаведеного колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції були повно та всебічно
встановлені обставини справи,
правильно застосовані норми
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, доводи,
викладені в апеляційній скарзі,
висновків суду не спростовують, а тому
рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308,
313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х
в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Глухівського міськрайонного
суду Сумської області від 16 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу може
бути оскаржена у касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвалою апеляційного суду.

Головуючий -

Судді -