Справа № 365/768/14-ц
Номер провадження: 2/365/333/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14.11.2014 року
смт.
Згурівка

Згурівський районний суд Київської
області в складі :

головуючого - судді ХИЖНОГО Р.В.

при секретарі НОСОВІЙ О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду № 1 в смт.
Згурівка Київської області справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
недійсними державних актів на право
власності на земельні ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_3
звернувся до Згурівського районного
суду Київської області із
вищезазначеною позовною заявою, в якій
вказує, що відповідачу ОСОБА_2 на праві
власності належать земельні ділянки
для будівництва та обслуговування
житлового будинку площею 0,2500 га та для
ведення особистого селянського
господарства площею 0,2369 га, що
розташовані по АДРЕСА_1, згідно
державних актів серії ЯИ № 395662 та ЯИ №
395663 відповідно. Державні акти видані та
зареєстровані 13 серпня 2010 року на
підставі рішення Згурівського
районного суду від 21 серпня 2008 року у
справі № 2-158/08. На вищевказаних
земельних ділянках розташований
житловий будинок, який відповідно до
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 06 квітня 2011 року та витягу
про державну реєстрацію прав від 05
травня 2011 року належить позивачці на
праві власності. Позивачка успадкувала
житловий будинок, який належав ОСОБА_4
відповідно до договору купівлі-продажу
від 30.11.2004 року за № 5051. Право власності
спадкодавця було зареєстроване в
Яготинському БТІ 16 грудня 2004 року за №
238, реєстраційний номер 4263707. Попереднім
власником житлового будинку був
відповідач. Позивачка позбавлена
можливості приватизувати вищевказані
земельні ділянки. Враховуючи
вищевикладене, представник позивачки
ОСОБА_1 - ОСОБА_3 просить суд:

1. Визнати недійсним Державний акт
серії ЯИ № 395662 на право приватної
власності на земельну ділянку для
будівництва та обслуговування
житлового будинку площею 0,2500 га,
кадастровий номер :01:014:0019, що
розташована по АДРЕСА_1, виготовлений
та зареєстрований в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю 13 серпня 2010 року за
№ 79 на ім'я ОСОБА_2.

2. Визнати недійсним Державний акт
серії ЯИ № 395663 на право власності на
земельну ділянку для ведення
особистого селянського господарства
площею 0,2369 га, кадастровий номер
:01:014:0018, що розташована по АДРЕСА_1,
виготовлений та зареєстрований в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю 13 серпня
2010 року за № 80 на ім'я ОСОБА_2.

3. В разі задоволення позову не
застосовувати до відповідача
положення ст. 88 ЦПК України.

В судове засідання особи, які беруть
участь у справі, повторно не з'явились,
про час і місце розгляду справи були
повідомлені у встановленому законом
порядку. Представник позивачки ОСОБА_1 -
ОСОБА_3, направив до суду заяву, в якій
просив проводити розгляд справи у його
відсутність, позовні вимоги підтримав
повністю та просив позов задоволити.
Відповідач ОСОБА_2 про причини неявки
суду не повідомив, заяв та заперечень
проти позову до суду не направив.

Суд визнав можливим розглядати справу
за відсутності осіб, які беруть участь
у справі, оскільки у справі є достатньо
матеріалів про права та правовідносини
сторін та ухвалити заочне рішення у
справі.

Згідно ч.1 ст.197 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений про
час та місце розгляду справи і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки, суд може ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів, якщо позивач не
заперечує , проти такого вирішення
справи.

Дослідженими в ході судового розгляду
письмовими доказами встановлено,
ОСОБА_2 згідно державних актів серії ЯИ
№ 395662 та серії ЯИ № 395663 на праві
власності належать земельні ділянки
для будівництва та обслуговування
житлового будинку площею 0,2500 га та для
ведення особистого селянського
господарства площею 0,2369 га, що
розташовані по АДРЕСА_1, що встановлено
з копій державних актів (а.с.12,13).
Позивачка ОСОБА_1 є власником житлового
будинку АДРЕСА_1, який вона успадкувала
як спадкоємець за законом ОСОБА_4,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, що встановлено з
копії технічного паспорту на житловий
будинок (а.с.6-9), копії свідоцтва про
право на спадщину за законом (а.с.10),
копії витягу про державну реєстрацію
прав (а.с.11), дослідженої в судовому
засіданні спадкової справи № 419/2007 до
майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4

В силу ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлено
судом.

Відповідно до ст. 116 ЗК України набуття
права на землю здійснюється шляхом
передачі земельних ділянок у власність
або надання їх у користування.

Згідно ст. 80 та ч. 1 ст. 131 ЗК України
громадяни мають право набувати у
власність земельні ділянки на підставі
міни, дарування, успадкування та інших
цивільно-правових угод.

Відповідно до
положення ст. 125 ЗК України право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі
набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, що
перебувають у власності, користуванні
іншої особи, припиняється право
власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.

Згідно ч.1, ч.3 ст.152 ЗК України держава
забезпечує громадянам рівні умови
захисту прав власності на землю; захист
прав громадян на земельні ділянки
здійснюється шляхом застосування
інших, передбачених законом, способів.

В силу ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі
видання органом виконавчої влади або
органом місцевого самоврядування акта,
яким порушуються права особи щодо
володіння, користування чи
розпорядження належною їй земельною
ділянкою, такий акт визнається
недійсним.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні
докази, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення
частково. В ході судового розгляду
встановлено, що ОСОБА_2 згідно
державних актів серії ЯИ № 395662 та серії
ЯИ № 395663 на праві власності належать
земельні ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку
площею 0,2500 га та для ведення особистого
селянського господарства площею 0,2369
га, що розташовані по АДРЕСА_1. На
земельній ділянці для будівництва та
обслуговування житлового будинку
розташований житловий будинок, який
належить на праві власності позивачці
ОСОБА_1 До позивачки як власника
житлового будинку має переходить право
власності на земельну ділянку для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, на якій він
розміщений. При цьому право власності
попереднього власника вказаної
земельної ділянки ОСОБА_2 припиняється.
Стосовно земельної ділянки ведення
особистого селянського господарства
суд не знаходить підстав для
скасування державного акту, що
посвідчує право власності на дану
земельну ділянку, а відповідно
припинення права власності
відповідача на дану земельну ділянку.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає
за необхідне визнати недійсним
Державний акт серії ЯИ № 395662 на право
приватної власності на земельну
ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку
площею 0,2500 га, кадастровий номер
:01:014:0019, що розташована по АДРЕСА_1,
виготовлений та зареєстрований в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю 13 серпня
2010 року за № 79 на ім'я ОСОБА_2; не
застосовувати до відповідача
положення ст.88 ЦПК України; в
задоволенні решти заявлених вимог
відмовити.

Керуючись ст.ст.5,328 ЦК України,
ст.ст.80,116,120,125,131,152,155 ЗК України,
ст.ст.88,197,212,215,218,223,224 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
недійсними державних актів на право
власності на земельні ділянки -
задоволити частково.

Визнати недійсним Державний акт серії
ЯИ № 395662 на право приватної власності
на земельну ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку
площею 0,2500 га, кадастровий номер
:01:014:0019, що розташована по АДРЕСА_1,
виготовлений та зареєстрований в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю 13 серпня
2010 року за № 79 на ім'я ОСОБА_2.

Не застосовувати до ОСОБА_2 положення
ст.88 ЦПК України.

В задоволенні решти заявлених вимог
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на заочне рішення
суду може бути подана позивачем
протягом 10 (десяти) днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 ( десяти )
днів з дня отримання копії цього
рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ

Р.В. ХИЖНИЙ