У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2014
року

місто
Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області Бенца К.К.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
повернення суми позики, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області з позовом до ОСОБА_2 про
повернення суми позики в розмірі 7950
євро , що станом на день пред’явлення
позову до суду становить 143 100 гривень.

При цьому, разом із позовною заявою
позивачем подано заяву про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на нерухоме майно, а саме на
квартиру, яка знаходяться в м. Ужгороді
по вул. Маресьєва, 3/2, що належить
відповідачу ОСОБА_3, проте доказів про
належність квартири саме відповідачу
ОСОБА_3 до суду не надано.

В обґрунтування заяви вказує на те, що
14.06.2010 року ОСОБА_2 позичив у нього в
борг 8000 євро, строком до 31.12.2010 року,
про що написав власноручно розписку, в
якій зазначено, що в разі неповернення
грошей відповідач зобов’язується
передати ОСОБА_1 свою квартиру, яка
знаходиться за адресою м. Ужгород, вул.
Маресьєва, 3/2. Однак в порушення умов
договору по сьогоднішній день ОСОБА_2
не повернув борг. Оскільки сума
заборгованості перед позивачем є
значною, позивач ОСОБА_1 вважає , що
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Оскільки невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду, позивач в своїй заяві просить
задовольнити її в повному обсязі.

З матеріалів позову вбачається, що між
сторонами виник спір про не виконання
відповідачем умов договору позики
від 14.06.2010 року, заборгованість по якому
становить 8000 євро, відповідачем не
виконуються зобов’язання, передбачені
цим договором.

Згідно ч.1, ч.5 ст.153 ЦПК України, заява
про забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, а про вжиття заходів
забезпечення позову, суд постановляє
ухвалу.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
№9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву
про забезпечення позову, суд має з
урахування доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулась з такою заявою,
позовним вимогам.

Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Приймаючи до уваги наведені норми
процесуального законодавства, з
врахуванням роз'яснення Верховного
Суду України, виходячи з оцінки
обґрунтованості доводів позивача, щодо
необхідності вжиття заходів
забезпечення позову з урахуванням
розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника, щодо
забезпечення позову; забезпечення
збалансованості інтересів сторін;
наявності зв'язку між заходом, щодо
забезпечення позову і предметом
позовної вимоги, в тому числі,
спроможності заходів, який заявник
просить вжити у порядку забезпечення
позову, забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову; ймовірності утруднення
виконання, або невиконання рішення
суду в разі невжиття таких заходів; суд
вважає, що заява про забезпечення
позову підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, зважаючи на
те, що між сторонами виник спір про
виконання позичальником умов договору
позики, загальна заборгованість по
якому становить 143 100 гривень, спір
перебуває на розгляді в суді,
заборгованість по умовам договору
позики, не погашається, відповідачем не
виконуються зобов’язання, передбачені
цим договором, суд вважає, що заява
позивача про забезпечення позову є
підставною і підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 151-153, 208-210, 294 ЦПК
України, суддя,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
повернення суми позики –
задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, що
належать відповідачу ОСОБА_2, мешканця
ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах суми позову 143 100
гривень , до вирішення справи по суті.

Ухвала про забезпечення позову
підлягає негайному виконанню, в
порядку встановленому для виконання
судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення
позову не зупиняє її виконання, а також
не перешкоджає подальшому розгляду
справи.

Ухвалу для виконання надіслати МВ ДВС
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції та Відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції Закарпатської
області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п’яти днів з дня
її проголошення . У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи ,
яка її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п’яти днів з дня
отримання копії ухвали. Апеляційна
скарга подається до апеляційного суду
Закарпатської області через
Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області.

Суддя
Ужгородського

міськрайонного суду

ОСОБА_4