Справа № 761/9017/14-ц
Провадження №2/761/3628/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 листопада 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва

В складі головуючого судді
Волокітіної Н.Б.

При секретарі Беширові О.О.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «ГРАНД
КРЮ» про поновлення на роботі,
стягнення заборгованості по
заробітній платі, середнього заробітку
за час затримки розрахунку,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом про поновлення на роботі,
стягнення заборгованості по
заробітній платі, середнього заробітку
за час затримки розрахунку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
10.01.2006 року позивача було прийнято на
роботу на посаду директора в ТОВ «ГРАНД
КРЮ». 31.08.2010 року загальними зборами
учасників ТОВ «ГРАНД КРЮ» прийнято
рішення про відсторонення позивача від
виконання обов'язків директора
Товариства на термін до 01.11.2010 року з
наступним звільненням на підставі
особистої заяви. Позивач вважає, що
будь-яких законних підстав для
відсторонення її від посади не
існувало та її не було ознайомлено з
протоколом загальних зборів від 31.08.2010
року та з наказом від 01.09.2010 року. Жодних
заяв про звільнення з роботи позивач не
писала. Лише 13.11.2010 року фінансовий
директор ОСОБА_2 в усній формі
повідомила позивача про відсторонення
від посади на підставі рішення
загальних зборів учасників та змусила
ОСОБА_1 передати їй всі статутні
документи, особисті справи
працівників. Після цього позивач у
зв'язку з погіршенням стану здоров'я
тривалий час перебувала на лікуванні, а
у подальшому дізналась, що її незаконно
звільнено із займаної посади без
ознайомлення з наказом та без
проведення остаточного розрахунку. У
період з серпня 2010 року по даний час
позивачу не виплачено заборгованість
по заробітній платі та не проведено
остаточний розрахунок з виплатою всіх
компенсацій.

З урахуванням викладеного, позивач
просить поновити її на посаді
директора ТОВ «ГРАНД КРЮ»; стягнути з
відповідача 27000 грн. в рахунок
погашення заборгованості по виплаті
заробітної плати, 378000 грн. середнього
заробітку за час затримки розрахунку.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти позову,
пояснивши, що протоколом зборів
учасників ТОВ «ГРАНД КРЮ» від 09.01.2005
року на посаду директора Товариства
було призначено ОСОБА_1, яка з 01.09.2006
року працювала на займаній посаді за
сумісництвом. Після звільнення
позивача, остання жодного разу не
зверталась в ТОВ «ГРАНД КРЮ» про
отримання трудової книжки та внесення
в неї відповідних записів, оскільки
основним її місцем роботи була займана
посада директора «Гран Крю», де
знаходилась і зберігалась її трудова
книжка. На загальні збори учасників
Товариства, які відбулися 11.10.2010 року,
було запрошено позивача, однак вона не
з'явилась та про причини неявки не
повідомила. На підставі особистої
заяви позивача від 11.10.2010 року її було
відкликано з посади директора ТОВ
«ГРАНД КРЮ» та призначено на посаду
ОСОБА_2 Оскільки позивач відмовилась
від підпису про ознайомлення з
протоколом загальних зборів учасників
Товариства від 11.10.2010 року та наказом
від 11.10.2010 року, ТОВ «ГРАНД КРЮ» 11.10.2010
року склало Акт про відмову від підпису
ОСОБА_1 та 12.10.2010 року вказані документи
було направлено поштою-цінним листом з
описом на домашню адресу позивача,
однак відповіді не отримано.

Позивач також була відсторонена від
виконання обов'язків директора ТОВ
«Гран Крю» на підставі рішення
засновників даного Товариства.
Представник відповідача вважає, що
позивач пропустила строк звернення до
суду з позовними вимогами про
поновлення на роботі.

Також представник відповідача
заперечував проти позовних вимог про
стягнення заборгованості по
заробітній платі, оскільки позивач не
отримувала заробітну плату в розмірі
9000 грн, що підтверджується відомостями
Товариства. Розрахунок по заробітній
платі позивача відповідачем проведено
у повному обсязі відповідно до
відпрацьованих днів та з урахуванням
невикористаної щорічної відпустки, що
підтверджується
розрахунково-платіжними відомостями.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Перевіряючи обставини справи, судом
встановлено, що протоколом загальних
зборів ТОВ «ГРАНД КРЮ» від 09.01.2005 року
ОСОБА_1 було призначено на посаду
директора ТОВ «ГРАНД КРЮ», про що був
виданий наказ № 4-к від 10.01.2005 року
(а.с.80-81).

Наказом № 7 від 01.09.2006 року директора
ТОВ «ГРАНД КРЮ» ОСОБА_1 переведено за
сумісництвом з 01.09.2006 року (а.с.82).

31.08.2010 року на загальних зборах
учасників ТОВ «ГРАНД КРЮ» було
прийнято рішення про відсторонення
ОСОБА_1 від виконання обов'язків
директора ТОВ «ГРАНД КРЮ», про що було
видано наказ № 6-КП від 01.09.2010 року (а.с.
84-86).

11.10.2010 року на загальних зборах
учасників ТОВ «ГРАНД КРЮ» прийнято
рішення про відкликання ОСОБА_1 з
посади директора ТОВ «ГРАНД КРЮ» за
власним бажанням на підставі її
особистої заяви від 11.10.2010 року, про що
видано наказ № 7/1-КП від 11.10.2010 року (а.с.
88-90).

Оскільки ОСОБА_3 відмовилась від
підпису про ознайомлення з наказом №
7/1-КП від 11.10.2010 року та протоколом № 2/10
загальних зборів учасників від 11.10.2010
року, в.о. директора ОСОБА_2, головою
Товариства ОСОБА_4 та юристом ОСОБА_5
було складено Акт від 11.10.2010 року (а.с. 91).

Вказані документи були направлені
поштою-цінним листом з описом на
домашню адресу позивача (а.с. 92).

Твердження позивача, що їй не було
видано трудової книжки, суд вважає
безпідставними, оскільки, як було
встановлено в судовому засіданні,
позивач працювала в ТОВ «ГРАНД КРЮ» за
сумісництвом та відповідно до
досліджуваної в судовому засіданні
копії книги обліку руху трудових
книжок і вкладишів до них ТОВ «ГРАНД
КРЮ», запис про отримання на зберігання
трудової книжки ОСОБА_1 відсутній(а.с.
95).

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України
працівник може звернутися до суду з
позовом про поновлення на роботі в
місячний строк з дня вручення копії
наказу про звільнення або з дня видачі
трудової книжки.

Відповідно до наказу№ 7/1-КП від 11.10.2010
року ОСОБА_1 було звільнено із займаної
посади директора за власним бажанням з
11.10.2010 року.

Як вже зазначалося вище, позивач
відмовилася від підпису про
ознайомлення з наказом про звільнення,
про що було складено акт.

При цьому позивач у позовній заяві
зазначає, що 13.11.2010 року фінансовий
директор ОСОБА_2 в усній формі
повідомила її про відсторонення від
посади, а у подальшому вона дізналася
про її звільнення.

В судовому засіданні, яке відбулося
28.07.2014 року, в своїх поясненнях позивач
зазначила, що 13.11.2010 року її представник
звертався до відповідача з приводу
отримання наказу про звільнення, а
отже, з вказаного випливає, що позивачу
на той час вже було відомо про її
звільнення з роботи.

Позивач та представник позивача не
надали жодних обґрунтованих пояснень з
приводу пропуску позивачем строку
звернення до суду з вимогою про
поновлення на роботі та не ставили
питання про його поновлення.

Відповідно до роз'яснень, викладених
у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 6 листопада 1992 року N 9 «Про
практику розгляду судами трудових
спорів» встановлені ст. ст. 228, 233 КЗпП
строки звернення до суду
застосовуються незалежно від заяви
сторін.

Виходячи з наведеного вище, суд
вважає, що відсутні підстави для
поновлення на роботі позивача на
посаді директора ТОВ «ГРАНД КРЮ».

Позивач в позовній заяві зазначила,
що перебуваючи на посаді директора
Товариства отримувала заробітну плату
в розмірі 9000 грн., а тому заборгованість
по заробітній платі за період з серпня
2010 року по листопад 2010 року складає 27000
грн. При звільненні з роботи відповідач
не провів з позивачем остаточний
розрахунок, а тому з відповідача
повинен бути стягнений середній
заробіток за час затримки розрахунку
за період з серпня 2010 року по березень
2014 року, тобто за 42 місяці.

Положеннями ст.. 10 та ст.. 60 ЦПК України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 57 ЦПК України
передбачено, що доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними
є докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування.

В матеріалах справи міститься
штатний розпис ТОВ «ГРАНД КРЮ», що
відображає структуру Товариства,
чисельність відділів, співробітників,
а також розмір заробітної плати. Дані
документи спростовують твердження
позивача, що ї заробітна плата складала
9000 грн. Крім того, до матеріалів справи
відповідачем долучено копії
розрахункових відомостей, з яких
вбачається, що позивачу була
нарахована та виплачена заробітна
плата в повному обсязі (а.с. 87, 105, 106-169).

Слід також зазначити, що наказом
директора ТОВ «ГРАНД КРЮ» ОСОБА_2 від
03.02.2014 року створено експертну комісію
(ЕК) для проведення експертизи цінності
документів ТОВ «ГРАНД КРЮ». Після
проведення експертизи документи,
зокрема бухгалтерська документація,
касові книги, розрахункові відомості
було передано на знищення до ТОВ
«Торговий дім» Обухівміськвторресурс»
(а.с. 170-187).

Однак позивач для обґрунтування своїх
позовних вимог не надала жодних
підтверджуючих доказів щодо
встановлення факту не проведеного ТОВ
«ГРАНД КРЮ» розрахунку по заробітній
платі.

Суд, оцінюючи зібрані по справі
докази в їх сукупності, приходить до
висновку, що позивачем не надано жодних
доказів на підтвердження своїх
позовних вимог, позовні вимоги є
такими, що не ґрунтуються на вимогах
закону, а тому не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 117, 233 КЗпП України,
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «ГРАНД
КРЮ» про поновлення на роботі,
стягнення заборгованості по
заробітній платі, середнього заробітку
за час затримки розрахунку залишити
без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі протягом 10 днів апеляційної
скарги з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя