Номер провадження: 22-ц/785/8783/14
Головуючий у першій інстанції Маломуж
Доповідач Троїцька Л. Л.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Троїцької Л.Л.,

суддів - Кварталової А.М., Фальчука В.П.,

при секретарі - Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Публічного
акціонерного товариства «Банк Форум»
про визнання права власності та
звільнення майна з-під арешту за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Київського районного суду м. Одеси
від 08 вересня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

16.05.2014 року ОСОБА_2 звернувся з позовом
до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ПАТ «Банк Форум» та
просив визнати за ним право власності
на автомобіль марки Mitsubishi, модель GALANT
2001 року випуску, кузов НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_1, а також
звільнити з-під арешту вказаний
автомобіль, накладений 11.05.2012 року
постановою державного виконавця
другого Київського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції.

Позов обґрунтував тим, що 28.08.2012 року
він придбав у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказаний
автомобіль. Транспортного засіб на
даний час зареєстрований за ОСОБА_3

ОСОБА_4 надав йому розписку про те, що
він отримав від нього за придбаний
автомобіль 40 000,00 грн. Через відсутність
коштів на оформлення автомобілю в
органах ДАІ, 28.08.2012 року, 14.06.2013 року
ОСОБА_3 оформила довіреність, якою
уповноважила його (продати, обміняти,
здавати в оренду, страхувати) спірний
автомобіль.

Посилаючись на те, що він правомірно
набув право власності на вищевказаний
автомобіль, однак при спробі зняти
транспортний засіб з обліку, йому стало
відомо, що державним виконавцем на
автомобіль накладено арешт, у зв'язку з
чим просив задовольнити позов (а.с.2-4).

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 08.09.2014 року у задоволенні
позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
про задоволення позову, посилаючись на
те, що рішення постановлено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Колегія суддів, заслухав
суддю-доповідача, який виклав зміст
рішення, перевіривши матеріали справи
в межах апеляційної скарги, заперечень
на неї, вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відмовляючи ОСОБА_2 в позові, суд 1-ої
інстанції виходив з того, що позивачем
не доведено придбання спірного
автомобіля відповідно до норм діючого
законодавства, власником
транспортного засобу (далі - ТЗ) досі
залишається ОСОБА_3, оскільки
автомобіль зареєстрований за нею в
органах ДАІ.

Видача останній довіреності на право
розпорядження автомобілем не є
правовою підставою вважати позивача
його власником.

При розгляді спору по суті, суд
керувався вимогами ст.ст. 237, 244, 328, 334 ЦК
України, постановою КМ України від
07.09.1998 року №1388, яком затверджений
Порядок державної реєстрації
(перереєстрації), зняття з обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших,
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів (далі - Порядок), а
також відповідними нормами
цивільно-процесуального
законодавства.

Колегія погоджується з висновками суду
і вважає, що вони відповідають
фактичним обставинам справи та нормам
матеріального і процесуального права.

Доводи ОСОБА_2 про те, що він фактично є
власником спірного автомобіля, у
зв'язку з чим, відповідно до положень
статей 220, 391, 392 ЦК України має право
пред'являти позов про визнання за ним
права власності на даний автомобіль і
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права на користування
та розпорядження своїм майном, є
безпідставні.

Згідно ст.4 Закону України «Про
дорожній рух» був розроблений та
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 07.09.1998 року №1388
вищевказаний Порядок, яким керувався
суд при розгляді справи по суті.

Цим нормативним актом встановлено
єдину на території України процедуру
(п.1 Порядку) державної реєстрації
(перереєстрації) зняття з обліку ТЗ, яка
передбачає особливий порядок їх
відчуження.

Вимоги вказаного порядку підлягають
обов'язковому застосуванню у
правовідносинах, пов'язаних з
відчуженням ТЗ, зокрема їх
купівлі-продажу.

Пунктом 8 діючого станом на 28.08.2012 року
Порядку, передбачалося, що ТЗ, які
перебували у експлуатації мають бути
зняті з обліку в органах ДАІ перед їх
відчуженням. А також, реєстрація ТЗ
проводиться за умови сплати їх
власниками передбачених
законодавством податків та здійснення
платежів за огляд ТЗ, проведення
відповідної реєстраційної операції.

Пунктами 42 та 43 Порядку обумовлено, що у
разі коли транспортний засіб
знімається з обліку у зв'язку з його
відчуженням, у свідоцтві про
реєстрацію (технічному паспорті) або на
копії реєстраційної картки, що
додається до свідоцтва про реєстрацію
на пластиковій основі, робиться запис:
«Транспортний засіб знято з обліку для
реалізації» відповідно до чинного
законодавства.

Тобто до вчинення зазначених дій
продавець автомобіля - ОСОБА_3 не була в
праві його відчужувати, а позивач не
міг набувати право власності на
автомобіль, що є предметом
купівлі-продажу.

Згідно облікових даних
Державтоінспекції власником спірного
автомобіля продовжує залишатися
ОСОБА_3

Колегія також вважає, що передача ТЗ у
розпорядження позивача, яка відбулася
на підставі виданої ОСОБА_3 довіреності
не призводить до набуття право
власності на спірний автомобіль.
Видача цієї довіреності не надає
ОСОБА_2 будь-яких інших прав та
обов'язків, крім тих, що виникають з
правовідносин представництва згідно
норм Цивільного Кодексу України.

Інші доводи скарги висновків суду не
спростовують.

За таких підстав, відповідно до п.1 ч.1
ст.308 ЦПК України, апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду 1-ої
інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 08 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом 20-ти днів з дня набрання
законної сили безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

Л.Л.Троїцька

А.М.Кварталова

В.П.Фальчук

а