АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 2-4572/11
Головуючий в 1-й інстанції
Номер провадження 22-ц/774/2621/К/13
Категорія - 46 ( I )
Доповідач - Михайлів Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді: Михайлів Л.В.

суддів: Бондар Я.М.,
Братіщевої Л.А.,

при секретарі: Булах
К.А.,

за участю: позивача - ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі заяву
ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 про
ухвалення додаткового рішення по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
виділення 1/2 частини спільного
сумісного майна подружжя, визнання
права власності на 1/2 частину квартири
та про визначення порядку користування
квартирою, та за зустрічним позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного
майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 24 грудня
2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 та
його представника ОСОБА_3 задоволено
частково. Скасовано рішення
Жовтневого районного суду м. Кривого
Рогу від 08 липня 2013 року в частині
відмови у задоволені позову ОСОБА_2 про
поділ майна подружжя та ухвалене нове
рішення в цій частині. Задоволено позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна
подружжя и, поділено майно подружжя,
виділивши ОСОБА_2 та ОСОБА_4 кожному по ?
ідеальної частки квартири АДРЕСА_1 в м.
Кривому Розі, визнавши за кожним із них
право власності по ? частки цієї
квартири. В іншій частині рішення
залишено без змін.

29.09.2014 року ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_3 звернулись до суду з заявою про
ухвалення додаткового рішення,
посилаючись на те, що суд апеляційної
інстанції при постановлені рішення не
вказав яка саме ? частки нерухомого
майна підлягає передачі на праві
особистої власності як ОСОБА_2 так і
ОСОБА_4, у зв'язку із чим у позивача
виникають труднощі в реєстрації права
власності в Державній реєстраційній
службі.

Перевіривши матеріали справи та
доводи, викладені в заяві, колегія
суддів вважає що в задоволенні заяви
про ухвалення додаткового рішення слід
відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 220 ЦПК України суд,
що ухвалив рішення, може за заявою
осіб, які беруть участь у справі, чи з
власної ініціативи ухвалити
додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної
вимоги, з приводу якої сторони
подавали докази і давали пояснення, не
ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не
зазначив точної суми грошових коштів,
які підлягають стягненню, майно, яке
підлягає передачі, або які дії треба
виконати;

3) суд не допустив негайного виконання
рішення у випадках, встановлених
статтею 367 цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові
витрати.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 19 Постанови «Про судове
рішення у цивільній справі» № 14 від
18.12.2009 року додаткове рішення може бути
ухвалено лише у тих випадках і за умов,
передбачених ст. 220 ЦПК України.

У поданій заяві жодної з умов,
передбачених ч.1 ст. 220 ЦПК України, не
наведено.

Посилання ж позивача на не зазначення
судом під час постановлення рішення
конкретної частки кожної зі сторін
(виділення в натурі), колегією суддів не
приймається до уваги оскільки дані
вимоги ОСОБА_2 суд апеляційної
інстанції розглянув і прийшов до
висновку, що вони не підлягають
задоволенню, про що в свою чергу і було
зазначено в рішенні апеляційного суду
Дніпропетровської області від 24 грудня
2013 року.

Згідно з вимогами частини 1 статті 303
ЦПК України і зважаючи на роз'яснення,
викладені в п. 14 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008
р. «Про судову практику розгляду
цивільних справ в апеляційному
порядку», під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Ухвалюючи 24.12.2013 року рішення, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги, апеляційний суд виходив із меж
позовної заяви і ухвалив рішення в
межах заявлених вимог.

Тому, колегія суддів не вбачає підстав
для ухвалення додаткового рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 220, 313, 315 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_3 про ухвалення
додаткового рішення по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про виділення
1/2 частини спільного сумісного майна
подружжя, визнання права власності на
1/2 частину квартири та про визначення
порядку користування квартирою, та за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2
про поділ спільного майна подружжя -
відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: