АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий в 1-й інстанції - Шевченко
Доповідач: Чобіток А.О.
Ухвала

Іменем України

06 листопада 2014 року колегія
суддів судової палати в цивільних
справах Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Басюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за апеляційною
скаргою Національної акціонерної
компанії «Украгролізинг» на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 19 вересня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_1 до Національної
акціонерної компанії «Украгролізинг»
про скасування наказів,поновлення на
роботі,стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди,-

в с т
а н о в и л а:

01 липня 2014 року позивач пред»явила до
відповідача вказаний позов та
зазначала, що з 16 липня 1999 року
працювала в Національній акціонерній
компанії «Украгролізинг» на різних
посадах.

16 квітня 2014 року її було попереджено
про скорочення штату в компанії, в тому
числі посади начальника відділу кадрів
та оплати праці, на якій вона працювала
останнім часом.

23 травня 2014 року було видано наказ №
183-к, яким їй було оголошено догану і в
той же день наказом № 194-к її було
звільнено з роботи на підставі п.3 ст.40
КЗпП України.

26 травня 2014 року наказом № 196-к її було
звільнено з роботи за п.1 ст.40 КЗпП
України.

Посилаючись на незаконність вказаних
наказів, позивач просила їх скасувати
та поновити її на роботі, стягнути з
відповідача середній заробіток за весь
час вимушеного прогулу та відшкодувати
моральну шкоду.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 19.09.2014 року позов
задоволено частково. Вирішено
скасувати наказ №183-к від 23 травня 2014
року про притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності та
наказ №196-к від 26 травня 2014 року про
звільнення позивача з роботи з посади
начальника відділу кадрів та оплати
праці у зв»язку з скороченням штату
працівників відповідно до п.1ст.40 КЗпП
України,поновити позивача на вказаній
посаді з 26 травня 2014 року,стягнути з
відповідача на користь позивача
середній заробіток за час вимушеного
прогулу у розмірі 38 869,38 грн. та у
відшкодування моральної шкоди 3000 грн.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове,яким
відмовити в задоволенні позову.
Зазначає,що позивач власноручно
написала заяву,в якій просила
скоротити термін попередження та
звільнити її із займаної посади у
зв»язку із скороченням штату
працівників. Крім того, відповідачем
заявлялося клопотання щодо
застосування наслідків пропуску
позивачем строку позовної давності.

Вислухавши доповідь судді,
пояснення осіб, що з»явились в судове
засідання, обговоривши доводи
апеляційної скарги , обставини справи ,
колегія суддів приходить до
наступного.

Встановлено, що з 16 липня 1999 року
ОСОБА_1, яка має вищу економічну освіту,
працювала в Національній акціонерній
компанії «Украгролізинг» на різних
посадах, в тому числі - головного
бухгалтера, головного економіста.

Наказом № 77 від 03.03.2014 року ОСОБА_1
переведена на посаду начальника
відділу кадрів та оплати праці.

Штатним розписом апарату НАК
«Украгролізинг», який введено 01.04.2014
року та затверджено в.о. голови НАК
«Украгролізинг» ОСОБА_2, передбачено
існування відділу кадрів та оплати
праці , який складався з начальника
відділу кадрів, його заступника та двох
головних спеціалістів ( а.с.17).

Наказом № 10 від 16.04.2014 року , підписаним
в.о. голови НАК «Украгролізинг» ОСОБА_3,
затверджено та введено в дію новий
штатний розпис ( а.с. 21).

Відповідно до штатного розпису апарату
НАК «Украгролізинг», який введено
16.04.2014 року , передбачено окремо відділ
планування та оплати праці у складі
заступника директора
Департаменту-начальник відділу, його
заступника та трьох спеціалістів, а
також передбачено окремо відділ кадрів
з його начальником, заступником та
головним спеціалістом ( а.с.82,85 ).

16 квітня 2014 року ОСОБА_1 було
попереджено про скорочення штату в
компанії, в тому числі посади
начальника відділу кадрів та оплати
праці на підставі наказу НАК
«Украгролізинг» за № 10 від 16.04.2014 року (
а.с.31) .

Актом , складеним 16.04.2014 року, комісією
створеною НАК «Украгролізинг»,
зафіксовано пропонування ОСОБА_1 для
подальшого працевлаштування посада
головного спеціаліста відділу
планування та оплати праці на період
перебування у відпустці по догляду за
дитиною ОСОБА_4 ( а.с. 95 ).

Доповідною запискою, комісія, створена
у відповідності до наказу НАК
«Украгролізинг» від 16.04.2014 року за № 13,
повідомила заступника голови
правління компанії про те, що ними було
виявлено відсутність у місці
зберігання трудових книжок
працівників компанії, які в порушення
діючої Інструкції були передані для
зберігання заступнику голови
правління ОСОБА_2; встановлено, що в
порушення п. 14 Плану заходів щодо
економного і раціонального
використання коштів та скорочення
витрат НАК «Украгролізинг» у 2014 році,
затверджених рішенням правління від
28.03.2014 року, були прийняті на роботу в
компанію ОСОБА_5 ( наказ № 107-к від 31.03.2014
р.) і ОСОБА_6 ( наказ № 107-к від 31.03.2014 р.);
проведеною позаплановою перевіркою
компанії державним інспектором праці
КанючкоюН.М. були виявлені порушення
Відділом кадрів і оплати праці вимог ч.
4 та ч. 5 КЗпП України.Вказаною
доповідною запискою комісія просила
дати доручення ОСОБА_1 надати пояснення
з питань : 1. Відповідно до якого
законодавчого акту були передані 12
трудових книжок працівників компанії
заступнику голови правління ОСОБА_2; 2.
Щодо порушення п. 14 Плану заходів щодо
економного і раціонального
використання коштів та скорочення
витрат НАК «Украгролізинг» у 2014 році,
затверджених рішенням правління від
28.03.2014 року при прийнятті на роботу в
компанію ОСОБА_5 ( наказ № 107-к від 31.03.2014
р.) і ОСОБА_6 ( наказ № 107-к від 31.03.2014
р.);3.Щодо невиконання вимог ч.4 та ч. 5
КЗпП України щодо ознайомлення
працівників із графіком відпусток та
повідомлення їх про дату початку
відпустки не пізніше як за два тижні (
а.с.28 ) .

23 травня 2014 року НАК «Украгролізинг»
було видано наказ № 193-к «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності ОСОБА_1», яким
позивачу було оголошено догану у
зв»язку із невиконанням рішення
правління НАК «Украгролізинг» від
28.03.2014 року в частині припинення
заповнення вакантних посад та
неприйняття на роботу нових
працівників ( п. 14 Плану заходів щодо
економного і раціонального
використання коштів та скорочення
витрат НАК «Украгролізинг» у 2014 році ),
відповідно до статті 147 КЗпП України (
а.с. 23).

В той же ж день, 23.05.2014 року, наказом №
194-к ОСОБА_1 було звільнено з посади
начальника Відділу кадрів та оплати
праці на підставі п.3 ст.40 КЗпП України
за систематичне невиконання без
поважних причин обов»язків, покладених
на неї трудовим договором - порушення
порядку зберігання та видачі трудових
книжок працівників, невиконання вимог
ч. 4 та ч. 5 ст. 79 КЗпП України щодо
ознайомлення працівників із графіком
відпусток та повідомлення їх про дату
початку відпустки не пізніше як за два
тижні, виявлених при проведенні
позапланової перевірки держаним
інспектором праці Канючкою Н.М. ( а.с. 24) .

Наказом № 195-к від 26.05.2014 року наказ №
194-к від 23.05.2014 року про звільнення
ОСОБА_1 на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП
України скасовано ( а.с. 97 ) .

В цей же ж день, 26 травня 2014 року наказом
№ 196-к ОСОБА_1 було звільнено з роботи за
п.1 ст. 40 КЗпП України на підставі її
заяви про скорочення терміну
попередження про наступне звільнення
із займаної посади ( а.с. 32, 70).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК
України, законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Частково задовольняючи позовні
вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції
виходив з того, що звільнення позивача
відбулось з порушенням норм трудового
законодавства, оскільки при
звільненні позивача за скороченням
штату, відповідачем не було
запропоновано ОСОБА_1 іншої роботи, яка
б відповідала її кваліфікації за умов
їх наявності, а запропонована посада
головного спеціаліста у відділі
планування та оплати праці мала
тимчасовий характер на період
знаходження ОСОБА_4 у декретній
відпустці по догляду за дитиною, що
порушувало трудові права ОСОБА_1. При
цьому, накладене відповідачем на
позивача дисциплінарне стягнення у
вигляді догани 23.05.2014 року визнано
судом незаконним з підстав його
невідповідності нормам трудового
права у сукупності з незаконністю і
наказу № 194-к, який скасований самим
відповідачем.

Такі висновки суду є законними та
обґрунтованими , відповідають
встановленим обставинам справи та
вимогам закону, що регулюють
правовідносини, які виникли між
сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, надавши докази відповідно
до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Заявляючи про правомірність
наказу № 193-к від 23 травня 2014 року «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності ОСОБА_1», яким
останній було оголошено догану у
зв»язку із невиконанням рішення
правління НАК «Украгролізинг» від
28.03.2014 року в частині припинення
заповнення вакантних посад та
неприйняття на роботу нових
працівників ( п. 14 Плану заходів щодо
економного і раціонального
використання коштів та скорочення
витрат НАК «Украгролізинг» у 2014 році ),
відповідачем будь-яких доказів того, що
начальнику відділу кадрів та оплати
праці НАК «Украгролізинг» ОСОБА_1 було
делеговано повноваження голови
правління , вказаної компанії як
роботодавця, вирішувати питання щодо
прийняття на роботу працівників
компанії, не надано.

Таким чином підстави вважати ,
що НАК «Украгролізинг» , виконуючи
обов»язки власника або уповноваженого
ним органу, при винесенні
вищевказаного наказу діяв в межах
законодавства про працю , відсутні.

При цьому, слід зазначити, що
застосувавши до позивача в той же ж
день, коли їй було оголошено догану за
порушення трудової дисципліни, заходи
дисциплінарного стягнення також і у
вигляді звільнення , відповідач
фактично застосував до ОСОБА_1 два види
дисциплінарного стягнення , що є прямим
порушенням ст. 147 КЗпП України, яка
передбачає, що за порушення трудової
дисципліни до працівника може бути
застосовано тільки один із таких
заходів стягнення : 1) догана; 2)
звільнення.

Отже, оцінивши накази № 193-к та №
194-к від 23 травня 2014 року про
застосування до ОСОБА_1 заходів
дисциплінарної відповідальності у їх
сукупності , суд першої інстанції
правильно прийшов до висновку про їх
незаконність та необґрунтованість,
зважуючи і на те , що при накладанні
стягнень вина ОСОБА_1, ступінь тяжкості
вчиненого проступку , наявність чи
відсутність заподіяної ним шкоди,
обставини, за яких вчинено проступок, і
попередня робота працівника,
відповідачем навіть не з»ясовувались .

При цьому колегія суддів звертає
увагу на ту обставину, що застосування
заходів дисциплінарного стягнення є
правом, а не обов»язком власника
(роботодавця).

В апеляційній скарзі, відповідач
наголошує на тому, що заява про
скорочення терміну попередження та її
звільнення була написана самою
ОСОБА_1, що спростовує позицію
останньої про неправомірність дій
відповідача при звільненні позивача із
займаної посади у зв»язку із
скороченням штату працівників
відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Проте , з такими доводами
апеляційної скарги, колегія суддів не
може погодитись , оскільки відповідно
до Постанови Пленуму Верховного Суду
України за № 9 від 06 листопада 1992
року«Про практику розгляду судами
трудових спорів», при розгляді справ
про поновлення на роботі судам
необхідно з'ясувати, з яких підстав
проведено звільнення працівника
згідно з наказом (розпорядженням) і
перевіряти їх відповідність законові.

Як вже зазначалось вище, 16.04.2014
року ОСОБА_1 була попереджена про її
майбутнє звільнення за скороченням ,
тобто її звільнення повинно було
відбутись 16.06.2014 року. Однак, як вже
зазначалось вище, 23.05.2014 року до ОСОБА_1
було застосовано два види
дисциплінарного стягнення у вигляді
догани , а також звільнення, наказ про
що був скасований самим відповідачем
26.05.2014 року.

Колегія суддів вважає, що факт
накладення на позивача дисциплінарних
стягнень, не з»ясування при їх
накладанні її вини,ступеня тяжкості ,
наявність чи відсутність шкоди,
обставини, за яких , на думку
роботодавця, вчинено проступок, її
попередня робота, а також подальше
скасування наказу про звільнення з
підстав порушення трудової дисципліни
та наступне звільнення ОСОБА_1 в цей же
ж день за скороченням, свідчать про те,
що на позивача дійсно чинився тиск щодо
подання заяви про дострокове
розірвання трудового договору.

Погоджується колегія суддів і з
висновком суду першої інстанції про те,
що відповідачем порушене переважне
право ОСОБА_1 на залишення на роботі,
передбачене ст. 42 КЗпП України,
оскільки достовірно встановлено, що в
НАК «Украгролізинг» на час звільнення
позивача були наявні вакантні посади,
які відповідали її діловій
кваліфікації та займаній нею посаді,
проте запропоновані їй не були ( а.с.82,85
).

При цьому , запропонована ОСОБА_1
посада головного спеціаліста відділу
планування та оплати праці, не може
бути врахована як виконання
відповідачем вимог законодавства щодо
працевлаштування позивача, оскільки
вказана посада була вільна лише на
період перебування у відпустці по
догляду за дитиною ОСОБА_4, тобто, в
даному випадку роботодавець змінював
форму трудового договору , укладеного з
ОСОБА_1 з безстрокового на строковий, що
беззаперечно порушує трудові права
позивача .

Не заслуговують на увагу і доводи
апеляційної скарги про пропуск ОСОБА_1
строку на звернення до суду, оскільки в
матеріалах справи містяться докази
направлення позовної заяви до суду у
межах місячного стоку( квитанція про
оплату поштових послуг датована 26.06.2014
року та рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення на
адресу суду), передбаченого нормами
трудового права, достовірність яких
відповідачем не спростована ( а.с. 161,162).

З»ясувавши обставини справи та давши
їм належну оцінку, колегія суддів
вважає, що розмір моральної шкоди ,
стягнутий судом на користь позивача,
відповідає обставинам справи,
характеру і тривалості страждань
позивача , засадам розумності,
виваженості та справедливості , в
зв»язку з чим і в цій частині доводи
апеляційної скарги на увагу не
заслуговують.

Беручи до уваги всі встановлені
судом факти і відповідні їм
правовідносини, належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо,а також достатність і
взаємний зв»язок доказів у їх
сукупності, колегія суддів приходить
до висновку про законність та
обґрунтованість рішення
постановленого по даній справі та
відсутність підстав до його
скасування.

Керуючись ст.ст.304,307,308,313-315,319 ЦПК
України,колегія суддів,-

у х в а л и л
а:

Апеляційну скаргу Національної
акціонерної компанії «Украгролізинг»
відхилити.

Рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 19 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -
Судді -