АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/3289/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3431/14
Головуючий у 1-й інстанції Васильєва Л.
Доповідач Мартєв С. Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 року м.
ПолтаваАпеляційний суд Полтавської
області в складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.,

суддів - КУЗНЄЦОВОЇ О.Ю., ХІЛЬ Л.М.,

за участю секретаря - САМОЙЛОВОЇ М.Д.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні провадження за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на рішення Київського районного
суду м. Полтави від 6
жовтня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про припинення права власності
на частку у спільному майні з виплатою
грошової компенсації вартості частки,
визнання права власності,-

Апеляційний суд, заслухавши доповідь
судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом у своїх інтересах та
інтересах неповнолітніх ОСОБА_2,
ОСОБА_3, у якому зазначав, що разом з
дітьми є власником 3/4 частки квартири
АДРЕСА_1.

Інша 1/4 частка вказаної квартири
належала на праві власності ОСОБА_5,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після відкриття спадщини останнього,
спадкоємцями першої черги є ОСОБА_1,
ОСОБА_4 та ОСОБА_6, яка відмовилась від
прийняття спадщини на користь
позивача.

За 1/12 частку квартири, що спадкувалась
відповідачкою після ОСОБА_5, позивач
пропонував ОСОБА_4 грошову компенсацію,
від якої остання відмовилась.

Також зазначає, що розмір частка
відповідачки, як
співвласника квартири, не дає
можливості виділити ОСОБА_4 у натурі
приміщення чи встановити порядок його
користування між співвласниками.

Просив визнати неможливим сумісне
проживання та користування квартирою
АДРЕСА_1, припинити право власності
відповідачки ОСОБА_4 на 1/12 частки у
спільній частковій власності на
квартиру, з зобов'язання позивача
сплатити відповідачці грошової
компенсацію та визнанням за ОСОБА_1
право власності на зазначену частку
квартири.

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 6 жовтня 2014 року у позові
відмовлено.

В апеляційній скарзі порушено питання
про скасування рішення з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи та неправильного
застосування норм матеріального та
процесуального права і ухвалення
нового рішення, яким позов
задовольнити.

Апеляційний суд, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
місцевого суду у межах заявлених вимог
та доводів апеляційної скарги, вважає,
що остання підлягає задоволенню.

Виходячи з положень п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України, підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є порушення або неправильне
застосування норм матеріального й
процесуального права.

Із справи вбачається, що власниками
квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1, якому на
праві власності належить 5/12 частки
квартири, ОСОБА_2, ОСОБА_3 частки яких у
праві власності складають 1/4 частки за
кожним, та ОСОБА_4, яка є власником 1/12
частки квартири.

Пред'являючи позовні вимоги щодо
припинення права власності
відповідачки на частку вищезазначеної
квартири, ОСОБА_1 посилався на те, що
частка ОСОБА_4 є незначною та поділі
квартири між співвласниками, не може
бути виділена їй у натурі.

Відповідно до висновку №617/618 від 29.08.14
року судової будівельно-технічної
експертизи, ринкова вартість 1/12 частки
трикімнатної квартири АДРЕСА_1 складає
42 760,00 грн. та технічної
можливості виділити ОСОБА_4 належну їй
1/12 частку квартири у натурі чи
встановити порядок користування
квартирою не існує (а.с. 48).

Відмовляючи у задоволенні позову,
місцевий суд виходив з ненадання
позивачем доказів на підтвердження
того, що припинення права власності
відповідачки на 1/12 частку квартири не
завдасть істотної шкоди її інтересам
та вона має інше житло, у якому може
проживати, крім того, позивач не вніс на
депозитний рахунок суду вартість
частки квартири, на яку просить
припинити право власності
відповідачки.

Між тим, із таким висновком суду першої
інстанції погодитися не можна,
оскільки він не відповідає обставинам
справи і нормам матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право
особи на частку у спільному майні може
бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо: 1) частка є незначною і не може
бути виділена в натурі; 2) річ є
неподільною; 3) спільне володіння і
користування майном є неможливим; 4)
таке припинення не завдасть істотної
шкоди інтересам співвласника та членам
його сім ї.

Тобто, припинення права особи на частку
в спільному майні допускається за
наявності будь-якого з передбачених
пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК
України випадку, але в тому разі, коли
таке припинення не завдасть істотної
шкоди інтересам співвласника та членам
його сім'ї.

Згідно з ч. 2 ст. 365 ЦК України суд
постановляє рішення про припинення
права особи на частку у спільному майні
за умови попереднього внесення
позивачем вартості цієї частки на
депозитний рахунок суду.

На підтвердження попереднього
внесення на депозитний рахунок суду
вартості частки майна у спільній
частковій власності, що належить
ОСОБА_4, позивачем надано до суду
квитанцію №109 від 7.11.14 року на суму 42
760,00 грн.

Разом з тим, відповідачкою не
заперечується щодо наявності у неї
права власності на частку у праві
спільної часткової власності на
квартиру АДРЕСА_2, у якій на момент
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом від 16.04.14 року (а.с. 6) та
довіреності від 14.06.14 року на
представництво інтересів ОСОБА_4 у суді
(а.с. 16) було зареєстровано її місце
проживання.

З урахуванням обставин справи та
особливостей об'єкта, який є спільним
майном, за наявності у ОСОБА_4 іншого
житла, припинення її права власності на
частку в квартирі, що є незначною (1/12), з
виплатою відповідної грошової
компенсації, не завдасть останній
істотної шкоди.

Оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду з цим
позовом у своїх інтересах та як
законний представник неповнолітніх
дітей, які також є співвласниками
квартири, апеляційний суд дійшов
висновку щодо необхідності визнання за
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у рівних
частках права власності на частку
квартири, яка вибула з власності
відповідачки ОСОБА_4, що не буде виходом
за межі позовних вимог.

За таких обставин, доводи апеляційної
скарги є обґрунтованими, а рішення
місцевого суду підлягає скасуванню із
ухваленням нового по суті вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 2, 309 ч. 1 п.
4, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний
суд,-

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в своїх
інтересах та в інтересах неповнолітніх
дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Київського районного суду м.
Полтави від 6 жовтня 2014 року скасувати.

Припинити право власності ОСОБА_4 на 1/12
частину квартири АДРЕСА_1 та визнати
право власності на 1/12 частину квартири
АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у
рівних частках.

Стягнути із ОСОБА_1 особисто та як
законного представника ОСОБА_2, ОСОБА_3
на користь ОСОБА_4 42 760,00 грн. у
компенсацію вартості 1/12 частки
квартири АДРЕСА_1, за рахунок коштів,
унесених на депозитний рахунок
Апеляційного суду Полтавської області.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 243,60
грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий у справі:
С.Ю. МАРТЄВ

Судді :
О.Ю. КУЗНЄЦОВА

Л.М. ХІЛЬ

З оригіналом згідно:

суддя
С.Ю. МАРТЄВ