Справа № 265/4232/14-ц
Провадження № 2/265/2004/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О. О.,

при секретарі Бойко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Маріуполі
Донецької області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Орджонікідзевського району
Маріупольської міської ради про
відшкодування шкоди, заподіяної
незаконними рішеннями, діми чи
бездіяльністю, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними
вимогами до УПСЗН Орджонікідзевського
району Маріупольської міської ради про
відшкодування шкоди, заподіяної
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю. В обґрунтування
позовних вимог вказувала на те, що вона
з 17.08.2011 року по 07.04.2013 року перебувала
на обліку в УПСЗН Орджонікідзевського
району Маріупольської міської ради, та
отримувала допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку. Вона була змушена звернутися до
відповідача із заявою про перерахунок
та виплату їй допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку до рівня прожиткового мінімуму
для дітей віком до 6 років, оскільки
вона не погодилася з розміром тієї
виплати, яка виплачувалася, але
відповідач відмовив їй у перерахунку
та виплаті допомоги. Вважає, що дії
відповідача є неправомірними, оскільки
суперечать Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами зумовленими народженням та
похованням», Законам України «Про
Державний бюджет України на 2008,2010роки».
Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного суду України від
25.12.2012 року в справі № 21-410а12.В
результаті неправомірних дій
відповідача їй спричинена матеріальна
шкода у розмірі 17701,11 гривень, яка
складається з невиплаченої допомоги по
догляду за дитиною, та моральної шкоди
у розмірі 5000 гривень, яка виражається в
тому, що нею не було отримано кошти у
повному обсязі, що порушило її звісний
спосіб життя, знаходження її в стресі
та дискомфорті, яку вона просить
стягнути з відповідача на підставі
ст.ст. 1166,1167, 1168,1173-1174 ЦК України.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 повністю
підтримав зміст позовних вимог та
надав суду пояснення аналогічні змісту
позовних вимог. Крім того суду пояснив,
що рішенням Європейського суду у
справі «Суханов, Ільченко проти
України» визначено, що невиплати
належних соціальних виплат є
втручанням у право на володіння майном,
тому вважає, що невиплата позивачу
належних їй соціальних виплат є
порушенням її майнових прав. Просив суд
задовольнити позов у повному обсязі.

Представник УПСЗН Орджонікідзевського
району Маріупольської міської ради
Борисенко Н.О. заперечувала проти
задоволення позовних вимог, в
обґрунтування заперечень вказувала на
те, що допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного року ОСОБА_1
отримала у відповідності з законом
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» та дії відповідача по
нарахуванні та виплаті даної допомоги
є правомірними.

Також вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1,
які обґрунтовані ст.ст. 1166, 1167, 1172-1175 ЦК
України ,не підлягають задоволенню,
оскільки правовідносини, що склалися
між позивачем та відповідачем, є
правовідносинами з надання
соціального забезпечення, однак жодним
чином не стосується порушення права
власності позивача, що є підставою у
відмові в задоволені позову.

Суд, вислухавши сторони дослідивши
письмові матеріали справи приходить до
висновку про відмову у задоволені
позову за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має дитину
ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 та з 17.08.2011 року
перебувала на обліку в УПСЗН
Орджонікідзевського району
Маріупольської міської ради, та
отримувала допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку. Дані обставини не оспорювались
сторонами та підтверджені матеріалами
справи ( а.с. а.с. 8- 9).

Відповідно до ч.1 ст 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Отже для відшкодування шкоди за
правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести
такі факти:

а) Неправомірність поведінки особи.
Неправомірною можна вважати будь-яку
поведінку, внаслідок якої завдано
шкоду, якщо завдавач шкоди не був
уповноважений на такі дії.

б) Наявність шкоди. Під шкодою слід
розуміти втрату або пошкодження майна
потерпілого та (або) позбавлення його
особистого нематеріального права
(життя, здоров'я тощо). У відносинах, що
розглядаються, шкода - це не тільки
обов'язкова умова, але і міра
відповідальності, оскільки за
загальним правилом вищенаведенної
статті, завдана шкода відшкодовується
в повному обсязі (мова йдеться про
реальну шкоду та упущену вигоду).

в) Причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та шкодою є обов'язковою
умовою відповідальності та
виражається в тому, що шкода має
виступати об'єктивним наслідком
поведінки завдавача шкоди.

г) Вина завдавача шкоди, за виключенням
випадків, коли в силу прямої вказівки
закону обов'язок відшкодування
завданої шкоди покладається на
відповідальну особу незалежно від
вини.

Наявність всіх вищезазначених умов є
обов'язковим для прийняття судом
рішення про відшкодування завданої
шкоди

Суб'єктом відшкодування шкоди
відповідно до вищевказанної статті є
особа, яка її завдала. При цьому судова
практика визначає, що заподіювач шкоди
може і не бути власником майна,
діяльністю якого заподіяна шкода

Статті 1173, 1174 ЦК, якими обґрунтовує
позов позивач ОСОБА_1, передбачають
спеціальні підстави та умови
відповідальності при завданні
фізичній або юридичній особі шкоди в
позадоговірних правовідносинах, які
відрізняють їх від інших норм, що
містять загальні правила
позадоговірної (деліктної)
відповідальності в цивільно-правових
правовідносинах і полягають у
спеціальному суб'єктному складі
відповідальних осіб, спеціальній сфері
діяльності цих суб'єктів та характері
їх них дій (владно-адміністративний,
юридично-обов'язковий, односторонній).

До суб'єктів відповідальності за цими
нормами належать створені відповідно
до Конституції, Конституції Автономної
Республіки Крим і правових актів ВР,
Президента, Кабінету Міністрів,
Верховної ради і Ради міністрів
Автономної Республіки Крим органи
державної влади та управління, які
реалізують надані державою функції та
повноваження у сфері управління, а
також органи місцевого самоврядування,
створені на підставі Конституції,
Закону "Про місцеве самоврядування в
Україні", їх виконавчі органи та
посадові або службові особи вказаних
державних органів.

Сферою застосування зазначених норм є
правовідносини із заподіяння шкоди
фізичній чи юридичній особі у зв'язку з
прийняттям зазначеними суб'єктами
незаконних рішень, учинення ними
незаконних дій чи неправомірної
бездіяльності при здійсненні ними
своїх владних повноважень, визначених
Конституцією і законодавством України.

Отже з урахуванням вищенаведених норм
права суд приходить до висновку, що
відповідач УПСЗН Орджонікідзевського
району Маріупольської міської ради не
відноситься до суб'єктного складу
завдавачів шкоди позивачу ОСОБА_1 в
сенсі ст.ст. 1166, 1173-1174 ЦК України,
оскільки є юридичною особою, суб'єктом
владних повноважень, правовідносини,
що склалися між позивачем та
відповідачем, є правовідносинами з
надання соціального забезпечення
позивачеві, та в установленому законом
порядку, передбаченому КАС України,
рішення, дії чи бездіяльність УПСЗН не
визнано незаконними, тому відповідач
не повинен нести відповідальність
перед ОСОБА_1 у вигляді відшкодування
їй матеріальної та моральної шкоди,
внаслідок чого суд відмовляє у
задоволені її позову в повному обсязі,
та не приймає до уваги, як
обґрунтування позову правову позицію
викладену в рішенні Європейського
суду у справі «Суханов, Ільченко проти
України» в якому зазначено, що саме
бездіяльність органів державної влади,
яка виразилася у невиплаті соціальної
допомоги заявникам у 2006 році є
порушенням їх майнових прав.

Керуючись ст.ст. 88, 213-215 ЦПК України, суд
-

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Орджонікідзевського
району Маріупольської міської ради про
відшкодування матеріальної шкоди у
розмірі 17701,11 гривень, моральної шкоди у
розмірі 5000 гривень, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області у місті
Маріуполі через Орджонікідзевський
районний суд міста Маріуполя шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його оголошення або у
разі неприсутності сторін під час
проголошення судового рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
О.О.Костромітіна