У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2014 року Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Катющенко В.П.

при секретарі -
Нестеровському Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в приміщенні
Дніпровського районного суду м. Києва,
справу за скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2, заінтересовані особи: Головний
державний виконавець Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Мурихін С.В., Товариство з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» на дії державного
виконавця та визнання постанови про
відкриття виконавчого провадження та
арешт майна боржника неправомірними, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до
Дніпровського районного суду м. Києва,
в інтересах ОСОБА_2, зі скаргою в якій
просить суд: визнати дії головного
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Мурихіна С.В. з приводу
винесення Постанови про відкриття
виконавчого провадження та Постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 28
серпня 2014 року щодо виконання
виконавчого листа Дніпровського
районного суду м. Києва №2-3310/2011 від 28
серпня 2014 року (ВП №44501436)
неправомірними; визнати дії головного
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Мурихіна С.В. про відкриття
виконавчого провадження від 28 серпня
2014 року щодо виконання виконавчого
листа Дніпровського районного суду м.
Києва №2-3310/2011 від 28 серпня 2014 року (ВП
№44501436) неправомірною та скасувати;
визнати Постанову головного
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Мурихіна С.В. про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 28 серпня 2014 року
щодо виконання виконавчого листа
Дніпровського районного суду м. Києва
№2-3310/2011 від 28 серпня 2014 року (ВП №44501436)
неправомірною та скасувати.

Скарга обґрунтована тим, що у Постанові
про відкриття виконавчого провадження
та про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 28 серпня 2014 року, невірно зазначено
місце проживання фізичної особи
ОСОБА_2, так у виконавчих документах
зазначено: 02002, АДРЕСА_1, в той час як
місце реєстрації та проживання ОСОБА_2:
02002, АДРЕСА_2. У виконавчому листі
Дніпровського районного суду м. Києва
зазначена невірна адреса Боржника,
таким чином, виконавчий документ
виданий судом не відповідає вимогам ст.
18 ЗУ «Про виконавче провадження».
Згідно ст. 26 ЗУ «Про виконавче
провадження» державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження у разі: невідповідності
виконавчого документа вимогам,
передбаченим статтею 18 цього Закону.

З постанови про відкриття виконавчого
провадження від 28 серпня 2014 року
вбачається, що головним державним
виконавцем Мурихіним С.В. не надано
боржнику строк самостійно виконати
рішення у строк до семи днів з моменту
винесення постанови та не надано
можливості такого виконання. В
Постанові йдеться про добровільне
виконання рішення суду, що суперечить
вимогам ст. 25 ЗУ «Про виконавче
провадження».

У Постанові про накладення арешту на
майно Боржника та оголошення заборон
на його відчуження від 28 серпня 2014 року,
державним виконавцем невірно
зазначено місце реєстрації Боржника, а
саме замість адреси: 02002, АДРЕСА_2,
вказано адресу: 02002, АДРЕСА_1. Крім того,
головним державним виконавцем у
Постанові про накладення арешту на
майно боржника та оголошення заборони
на його відчуження зазначено: «Арешт
накласти з моменту надходження
постанов». З цього застереження не
зрозуміло, кому мала надійти постанова,
щоб вона набрала чинності. Можливо вона
ще не набрала чинності, тоді чому
державна реєстраційна служба внесла
дані про обтяження до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.
Виконавчий документ з таким
формулюванням не може нести правових
наслідків.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_1, підтримала доводи
поданої скарги з підстав викладених у
скарзі, просила суд її задовольнити.

Представник відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві - Махова
Д.А. в судовому засіданні проти вимог
скарги заперечувала, просила суд в її
задоволенні відмовити посилаючись на
те, державним виконавцем не було
порушено вимог закону при відкритті
виконавчого провадження та винесенні
постанови про накладення арешту на
майно боржника та оголошення заборони
на його відчуження, всі дії державним
виконавцем у виконавчому провадженні
проведені у відповідності до вимог
чинного законодавства.

Представник заінтересованої особи ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» в судове
засідання не з`явився, подав до суду
письмові заперечення на скаргу, в яких
просив відмовити в її задоволенні,
посилаючись на необґрунтованість
доводів заявника.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
оцінивши наявні у справі докази в їх
сукупності, суд приходить до
наступного.

У відповідності до ст. 383 Цивільного
процесуального кодексу України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 28 лютого 2014 року
Дніпровським районним судом м. Києва
видано виконавчий лист у справі
№2-3310/2011 про стягнення солідарно з
ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на користь товариства
з обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» заборгованість за
кредитними договорами в розмірі 3 390 232,
57 грн., суму сплаченого державного мита
в розмірі 1 700 грн. так суму витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі 120 грн. Адреса
місця проживання боржника, ОСОБА_2.
зазначена як: 02002 АДРЕСА_1.

22 серпня 2014 року до відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві надійшла
заява ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про
відкриття виконаного провадження з
примусового виконання виконавчого
листа у справі №2-3310/2011, виданого 28
лютого 2014 року Дніпровським районним
судом м. Києва, з одночасним
накладенням арешту на майно та грошові
кошти боржника та оголошення заборони
на його відчуження.

28 серпня 2014 року головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції Мурихіним С.В.
винесена постанова ВП №44501436 про
відкриття виконавчого провадження на
підставі виконавчого листа №2-3310/2011
виданого 28 лютого 2014 року Дніпровським
районним судом м. Києва про стягнення
солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» заборгованість за кредитними
договорами в розмірі 3 390 232, 57 грн., суму
сплаченого державного мита в розмірі 1
700 грн. так суму витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі 120 грн.

Цією ж постановою визначено про
необхідність боржнику добровільно
виконати в семиденний строк з дня
винесення постанов про відкриття
виконавчого провадження.

Також, 28 серпня 2014 року головним
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Мурихіним С.В. було винесено постанову
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження.

Відповідно до вимог ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Згідно вимог ч.2 ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження» у
постанові про відкриття виконавчого
провадження, державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення та
зазначає, що у разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

За вимог ч. 1 ст. 19 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі
виконавчого листа, що видається судом
(п. 1 ч. 2 ст. 17 Цього Закону) за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення.

Вимоги до виконавчого документу
визначені в статті 18 вказаного Закону.
Так, останній повинен мати крім
визначено - повне найменування (для
юридичних осіб) або ім'я (прізвище,
власне ім'я та по батькові) (для
фізичних осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), резолютивну
частину рішення.

За вимог Закону України «Про виконавче
провадження», виконання здійснюється
на підставі виконавчих листів виданих
судами, при цьому державний виконавець
при його виконанні не має права
відходити від визначених у виконавчому
документі найменувань стягнувача і
боржника.

За вказаних обставин, доводи заявника
щодо невірного зазначення у постановах
державного виконавця про відкриття
виконавчого провадження та про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження, адреси місця
проживання боржника, не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні,
оскільки адреса місця проживання
боржника зазначена у постановах про
відкриття виконавчого провадження та
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження,
відповідає адресі місця проживання
боржника, яка зазначена у виконавчому
документі - виконавчому листі №2-3310/2011
виданого 28 лютого 2014 року Дніпровським
районним судом м. Києва.

Твердження заявника про ненадання
державним виконавцем боржнику строку
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови, також не знайшло свого
підтвердження в судовому засіданні,
оскільки зі змісту постанови про
відкриття виконавчого провадження
вбачається, що боржнику наданий строк
для добровільного виконання в
семиденний строк з дня внесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, що на думку суду не
суперечить положенням ч. 2 ст. 25 ЗУ «Про
виконавче провадження».

Також, суд вважає, що не може слугувати
підставою для скасування постанови про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, не
зрозуміле, на думку заявника,
визначення про накладення арешту з
моменту надходження постанови,
оскільки в пункті 3 вказаної постанови
визначено, що її копію направити на
виконання в орган та установи, які
посвідчують договори відчуження майна
чи проводять його перереєстрацію на
іншого власника.

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що головним державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Мурихіним С.В. при прийнятті постанов у
ВП №44501436 про відкриття виконавчого
провадження та про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження, не допущено порушень
Закону України «Про виконавче
провадження», які б слугували
підставою для прийняття судом рішення
про їх скасування.

На підставі викладеного, суд вважає,
скарга ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2,
заінтересовані особи: Головний
державний виконавець Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Мурихін С.В., Товариство з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» на дії державного
виконавця та визнання постанови про
відкриття виконавчого провадження та
арешт майна боржника неправомірними, є
необґрунтована та така, що не підлягає
задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 210, 294, 383-387 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2, заінтересовані
особи: Головний державний виконавець
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Мурихін С.В., Товариство з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» на дії державного
виконавця та визнання постанови про
відкриття виконавчого провадження та
арешт майна боржника неправомірними -
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя: