АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 листопада 2014 року
м.Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Половінкіної Н.
Ю.

суддів Савчук
М.В., Бреславського О.Г.

секретаря Давньої
Я.А.

з участю представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача державного
підприємства «Путильське лісове
господарство» Маковійчука Сергія
Степановича

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до державного підприємства
«Путильське лісове господарство» про
визнання звільнення незаконним,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди за
апеляційною скаргою державного
підприємства «Путильське лісове
господарство» на рішення Путильського
районного суду Чернівецької області
від 11 серпня 2014 року,

встановила:

ОСОБА_3 у серпні 2013 року звернувся до
суду з позовом до державного
підприємства «Путильське лісове
господарство» про визнання звільнення
незаконним, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Позивач зазначав, що наказом №4-к від 20
лютого 2012 року був переведений на
посаду обрубувача сучків Ш розряду
Путильського лісництва державного
підприємства «Путильське лісове
господарство»,

Наказом від 15 серпня 2013 року №13-к його
звільнено з роботи за прогули на
підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Вказував на поважність причин
відсутності на роботі з 25 по 31 липня 2013
року за станом здоров»я та поданням
заяви директору державного
підприємства «Путильське лісове
господарство» Фрею П.П. про надання
відпустки без збереження заробітної
плати від 25 липня 2013 року.

№ 22ц-1373 2014 рік
Головуючий у І інстанції Дідух Д.В.

Категорія: 51
Доповідач Половінкіна Н.Ю.

Також посилаючись на те, що
дисциплінарне стягнення застосовано
до нього з порушенням вимог закону,
просив визнати звільнення його
наказом від 15 серпня 2013 року №13-к
незаконним, поновити на посаді
обрубувача сучків Ш розряду
Путильського лісництва державного
підприємства «Путильське лісове
господарство», стягнути з державного
підприємства «Путильське лісове
господарство» на його користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу в
сумі 4447 грн. 52 коп. та моральну шкоду в
сумі 10000 грн.

Під час розгляду справи ОСОБА_3
збільшив позовні вимоги, просив
стягнути з державного підприємства
«Путильське лісове господарство» на
його користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу в сумі 33356 грн. 40 коп.
та моральну шкоду в сумі 50000 грн.

Рішенням Путильського районного
суду Чернівецької області від 11 серпня
2-14 року позов задоволено частково,
постановлено визнати звільнення
ОСОБА_3 наказом від 15 серпня 2013 року
№31-к на підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України
незаконним, поновити ОСОБА_3 на посаді
обрубувача сучків Ш розряду
Путильського лісництва державного
підприємства «Путильське лісове
господарство», стягнути з державного
підприємства «Путильське лісове
господарство» на користь ОСОБА_3
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 15 серпня 2013 року по 11 серпня
2014 року в сумі 26745 грн. 72 коп., моральну
шкоду в сумі 1500 грн.

Державне підприємство «Путильське
лісове господарство» в апеляційній
скарзі просить рішення Путильського
районного суду Чернівецької області
від 11 серпня 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3
відмовити, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга державного підприємства
«Путильське лісове господарство»
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3
частково, суд першої інстанції
керувався положеннями п.4 ч.1 ст.40 КЗпП
України та дійшов висновку про
порушення вимог чинного законодавства
при звільненні ОСОБА_3

На обґрунтування таких висновків суд
першої інстанції послався на
відсутність ОСОБА_3 на робочому місці з
25 по 31 липня 2013 року внаслідок
неправомірних дій керівника
державного підприємства «Путильське
лісове господарство» щодо недопущення
ОСОБА_3 до роботи 25 липня 2013 року та не
погодження надання ОСОБА_3 відпустки
без збереження заробітної плати з 25
липня 2013 року.

Крім того, суд першої інстанції
зазначив про порушення порядку
застосування дисциплінарного
стягнення, передбаченого ст.149 КЗпП
України, щодо відібрання у позивача
письмових пояснень, обрання виду
стягнення.

Проте погодитися з такими висновками
суду першої інстанції не можна.

Відповідно до ч.1 ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що наказом від 15 серпня 2013
року №13-к ОСОБА_3 звільнено з посади
обрубувача сучків Ш розряду
Путильського лісництва державного
підприємства «Путильське лісове
господарство» за прогули на підставі
п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності може бути розірваний
власником або уповноваженим ним
органом у випадку прогулу (в тому числі
відсутності на роботі більше трьох
годин протягом робочого дня) без
поважних причин.

Як роз'яснено у п. 24 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06
листопада 1992 року № 9 «Про практику
розгляду судами трудових спорів» при
розгляді позовів про поновлення на
роботі осіб, звільнених за п.4 ст.40 КЗпП
України, суди повинні виходити з того,
що передбаченим цією нормою закону
прогулом визнається відсутність
працівника на роботі як протягом
усього робочого дня, так і більше трьох
годин безперервно або сумарно протягом
робочого дня без поважних причин
(наприклад, у зв'язку з поміщенням до
медвитверезника, самовільне
використання без погодження з
власником або уповноваженим ним
органом днів відгулів, чергової
відпустки, залишення роботи до
закінчення строку трудового договору
чи строку, який працівник зобов'язаний
пропрацювати за призначенням після
закінчення вищого чи середнього
спеціального учбового закладу).

За змістом ст.40 КЗпП України підставами
для звільнення працівника згідно,
зокрема, з п.4 ст.40 КЗпП України є його
відповідні винні дії, вчинення яких
передувало виданню наказу
(розпорядження) про припинення
трудового договору.

Тому крім самого факту відсутності
працівника на роботі більше трьох
годин протягом робочого дня у даному
разі підлягає встановленню поважність
причин відсутності.

Законодавством не визначено переліку
обставин, за наявності яких прогул
вважається вчиненим з поважних причин.

ОСОБА_3, звертаючись до суду з позовом,
посилався на стан здоров»я та подання
заяви про надання відпустки без
збереження заробітної плати від 25
липня 2013 року, на якій виконуючим
обов»язки лісничого державного
підприємства «Путильське лісове
господарство» ОСОБА_5 здійснена
резолюція 25 липня 2013 року.

Всупереч наведеному, суд першої
інстанції, встановивши, що ОСОБА_3
вчинив прогул з 25 по 31 липня 2013 року, не
з»ясував поважність причин
відсутності позивача на роботі та чи
мав місце прогул без поважних причин.

На підставі п.1 ч.1 ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є неповне з»ясування судом
обставин, що мають значення для справи.

За таких обставин судове рішення
підлягає скасуванню з підстав,
передбачених п.1 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Згідно ст.139 КЗпП України працівники
зобов»язані працювати чесно і
сумлінно, своєчасно і точно виконувати
розпорядження власника або
уповноваженого ним органу,
додержуватись трудової і
технологічної дисципліни, вимог
нормативних актів про охорону праці,
дбайливо ставитися до майна власника, з
яким укладено трудовий договір.

За змістом наказу державного
підприємства «Путильське лісове
господарство» від 15 серпня 2013 року
№13-к підставою для звільнення ОСОБА_3
за прогули стала доповідна
виконуючого обов»язки лісничого
державного підприємства «Путильське
лісове господарство» ОСОБА_5 від 31
липня 2013 року та рапорт майстра лісу
Грицюка В.В. від 31 липня 2013 року.

З приєднаних до матеріалів справи
доповідної виконуючого обов»язки
лісничого державного підприємства
«Путильське лісове господарство»
ОСОБА_5 від 31 липня 2013 року та рапорта
майстра лісу Грицюка В.В. від 31 липня 2013
року вбачається, що ОСОБА_3 з 25 по 31
липня 2013 року не з»являвся на роботу
без поважних причин (а.с.24-25).

З огляду на наведене обставинами, з
якими наказом державного підприємства
«Путильське лісове господарство» від
15 серпня 2013 року №13-к пов»язувалося
застосування до ОСОБА_3
дисциплінарного стягнення, стали
прогули з 25 по 31 липня 2013 року.

Встановлено, що ОСОБА_3 з 15 по 24 липня 2013
року перебував на стаціонарному
лікуванні в Яблунівській дільнічій
лікарні Верховинської центральної
районної лікарні Івано-Франківської
області (а.с.69).

Разом з тим ОСОБА_3 25 липня 2013 року, як це
зазначено у листку непрацездатності,
до роботи не приступив.

Водночас ОСОБА_3 не надано доказів
відсутності на роботі з 25 по 31 липня 2013
року з поважних причин, викликаних
станом здоров»я.

За змістом довідки Яблунівської
дільнічої лікарні Верховинської
центральної районної лікарні
Івано-Франківської області від 6 серпня
2014 року №214 ОСОБА_3 був оглянутий
терапевтом 26 та 30 липня 2013 року,
встановлено діагноз гіпертонічна
хвороба другого ступеня, ХНН другого
ступеня (а.с.220).

Наведене стверджується медичною
карткою ОСОБА_3

При цьому сам по собі огляд ОСОБА_3
терапевтом 26 липня 2013 року та
встановлення діагнозу гіпертонічна
хвороба другого ступеня, ХНН другого
ступеня не свідчить про відсутність
працівника на роботі за станом
здоров»я з 25 по 31 липня 2013 року,
протипоказання виконання обов»язків
обрубувача сучків Ш розряду
Путильського лісництва державного
підприємства «Путильське лісове
господарство» або наявність обмеження
щодо виконання роботи

З медичної карти ОСОБА_3 не вбачається
загострення перебігу захворювання 26 та
30 липня 2013 року (а.с.196-198).

Відповідно до ст.26 Закону України «Про
відпустки», ч.2 ст.84 КЗпП України за
сімейними обставинами та з інших
причин працівнику може надаватися
відпустка без збереження заробітної
плати на термін, обумовлений угодою між
працівником та власником або
уповноваженим ним органом, але не
більше 15 календарних днів на рік.

До матеріалів справи приєднано заяву
ОСОБА_3 директору державного
підприємства «Путильське лісове
господарство» Фрею П.П. про надання
відпустки без збереження заробітної
плати від 25 липня 2013 року, на якій
виконуючим обов»язки лісничого
державного підприємства «Путильське
лісове господарство» ОСОБА_5 здійснена
резолюція 25 липня 2013 року, відповідно
якої останній просить надати ОСОБА_3
відпустку без збереження заробітної
плати з 25 липня 2013 року.

Проте, сама по собі заява ОСОБА_3
директору державного підприємства
«Путильське лісове господарство» Фрею
П.П. про надання відпустки без
збереження заробітної плати від 25
липня 2013 року не свідчить про
досягнення згоди сторін на надання
такої відпустки.

Зокрема, ОСОБА_3 безпосередньо до
керівника державного підприємства
«Путильське лісове господарство» з
заявою про надання відпустки без
збереження заробітної плати з 25 липня
2013 року звернувся 31 липня 2013 року,
відповідний наказ не видавався.

У матеріалах справи відсутні докази
надання ОСОБА_3 відпустки без
збереження заробітної плати з 25 липня
2013 року та тривалості відпустки.

Не можна погодитись і з посиланням на
недодержання передбачених ст.149 КЗпП
України правил застосування
дисциплінарних стягнень.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України до
застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення. За кожне порушення
трудової дисципліни може бути
застосовано лише одне дисциплінарне
стягнення. При обранні виду стягнення
власник або уповноважений ним орган
повинен враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, з яких вчинено
проступок і попередню роботу
працівника. Стягнення оголошується в
наказі (розпорядженні) і
повідомляється працівникові під
розписку.

Метою отримання власником або
уповноваженим ним органом письмових
пояснень порушника трудової
дисципліни є з'ясування обставин, за
яких вчинено проступок для врахування
цього порядку з іншими обставинами
при обранні виду стягнення, а тому сам
по собі факт неотримання власником
таких пояснень за відсутності даних
про поважність причин вчинення
проступку не може бути підставою для
визнання рішення про застосування
дисциплінарного стягнення незаконним.

Згідно із протоколом засідання
профспілкового комітету державного
підприємства «Путильське лісове
господарство» від 13 серпня 2013 року №8
надано згоду на звільнення з роботи
обрубувача сучків Ш розряду
Путильського лісництва державного
підприємства «Путильське лісове
господарство» ОСОБА_3 за прогули за п.4
ст.40 КЗпП України (а.с.7).

Водночас встановлено, що ОСОБА_3 був
присутнім на засіданні профспілкового
комітету державного підприємства
«Путильське лісове господарство» 13
серпня 2013 року, подав письмові
пояснення.

З урахуванням викладеного позивачем
не доведено поважності причин його
відсутності на роботі з 25 по 31 липня 2013
року, звільнення ОСОБА_3 з роботи за п.4
ч.1 ст.40 КЗпП України відповідає вимогам
закону.

Керуючись п.1 ч.1 ст.309 ЦПК України,
колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Путильського районного суду
Чернівецької області від 11 серпня 2014
року скасувати.

У позові ОСОБА_3 до державного
підприємства «Путильське лісове
господарство» про визнання звільнення
незаконним, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та моральної шкоди
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено у касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий - підпис /Половінкіна Н.Ю./

Судді - підписи /Савчук М.В.,
Бреславський О.Г./

З оригіналом згідно: