Єдиний унікальний номер 725/5956/14-ц
Номер провадження 2/725/1382/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2014 року Першотравневий
районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Піхало Н. В.

при секретарі Томко І.Д.

за участю прокурора Черепаня Б.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Чернівці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Виконавчий
комітет Чернівецької міської ради,
Чернівецький міський центр соціальних
служб для сім`ї, дітей та молоді, про
позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року позивачка звернулась
до суду із вищевказаним позовом, в
обґрунтування якого вказувала на те, що
вона є бабусею ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Батьками неповнолітнього ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно з свідоцтвом про
народження, є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 При
цьому, мати дитини - ОСОБА_2 вже протягом
семи років вихованням дитини не
займається, не піклується про її
фізичний і духовний розвиток,
підготовку до самостійного життя,
медичного огляду, лікування, не виявляє
інтересу до внутрішнього світу сина, не
цікавиться його життям, здоров'ям,
матеріально не допомагає, без поважних
причин самоусунулась від виконання
своїх батьківських обов'язків.

Відповідач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 також вихованням дитини не
займається та не цікавиться життям і
здоров'ям дитини, не допомагає
матеріально. У письмовій заяві від
09.10.2013 року ОСОБА_3 повідомив, що він не
заперечує щодо позбавлення його
батьківських прав по відношенню до
неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
підтвердивши, що його син вже сім років
проживає з нею і що саме вона
піклується про дитину та забезпечує
всім необхідним. З сином він не
спілкується.

В зв'язку з тим, що ОСОБА_4 фактично
позбавлений батьківського піклування,
вона повністю взяла на себе його
виховання та утримання, дитина
постійно проживає разом із нею та саме
вона піклується про нього, забезпечує
необхідне харчування, медичні огляди
та повністю утримує, просила позбавити
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав
відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому засіданні позивачка
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі. Просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому
засіданні не заперечував щодо
задоволення позовних вимог,
підтвердивши той факт, що він вже
тривалий час не здійснює догляду за
дитиною, не допомагає матеріально, а
також не приймає участі у вихованні
сина.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явилася, про час та місце
слухання справи повідомлялася
належним чином з урахуванням положень
ст. 76 ЦПК України, а також шляхом
розміщення оголошення у газеті.
Причину своєї неявки суду не
повідомила.

Представник третьої особи - Органу
опіки та піклування Чернівецької
міської ради в судовому засіданні
вказав на доцільність позбавлення
відповідачів батьківських прав
відносно неповнолітнього ОСОБА_4

Представник прокуратури
Першотравневого району м. Чернівці, яка
вступила до участі у справі після
відкриття провадження у справі,
підтримала позов та вважала за
доцільне вирішити питання про
позбавлення відповідачів
батьківських прав відносного їх
неповнолітнього сина ОСОБА_4

Представник міського центру
соціальних служб для сім`ї та молоді
вказав на доцільність позбавлення
батьківських прав відповідачів у
відношенні до їхнього сина, оскільки
останні самоусунулись від здійснення
виховання та забезпечення сина.

Заслухавши пояснення учасників
судового засіданні, а також дослідивши
письмові докази по справі, суд
враховуючи характер спірних
правовідносин сторін, приходить до
наступного.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1
є бабусею ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Батьками неповнолітнього ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно із свідоцтвом про
народження, є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 11).

Разом з тим, як встановлено судом в ході
розгляду справи, мати дитини - ОСОБА_2
протягом семи років вихованням ситна
не займається, не піклується про його
фізичний і духовний розвиток,
підготовку до самостійного життя,
медичного огляду, лікування, не виявляє
інтересу до його внутрішнього світу, не
цікавиться життям сина, його станом
здоров'ям, матеріально не допомагає,
без поважних причин самоусунулась від
виконання своїх батьківських
обов'язків.

При цьому, відповідач ОСОБА_3, який є
батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
також вихованням дитини не займається,
не цікавиться його життям і здоров'ям,
не допомагає матеріально.

Крім того, як убачається зі змісту
письмової заяві від 09.10.2013 року
ОСОБА_3 повідомив, що він не заперечує
щодо позбавлення його батьківських
прав по відношенню до неповнолітнього
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 й відповідно
підтвердив, що його син вже сім років
проживає разом із позивачкою і що саме
вона піклується про дитину та
забезпечує усім необхідним. З сином він
не спілкується (а.с. 9).

Також судом встановлено та
підтверджено відповідними доказами, що
вихованням дитини ОСОБА_4 займається
виключно його бабуся ОСОБА_6

Зокрема, згідно з характеристиками НВК
«Любисток» навчанням та вихованням
дитини займається бабуся, відвідує
батьківські збори, співпрацює з
учителями. Батьки вихованням дитини не
займаються (12).

За інформацією міської дитячої
поліклініки саме бабуся піклується про
дитину, відвідує лікаря, цікавиться
здоров'ям, виконує рекомендації лікаря
та дотримуюсь медичних норм (а.с.22).

Також факт піклування саме позивачем
про неповнолітнього ОСОБА_4
підтверджується письмовими заяви
сусідів - ОСОБА_7,ОСОБА_8 та
ОСОБА_9, які підтвердили той факт, що
дитина проживає із бабусею та батьки
вихованням та навчанням дитини не
займаються та не цікавляться нею.

При цьому, згідно заяви ОСОБА_4 від
17.10.2013 року вбачається, що батьки не
цікавляться його життям, в школу до
нього не приходять та він виявляє
бажання проживати разом із бабусею
ОСОБА_1 (а.с. 10).

Крім того, як установлено судом, ОСОБА_4
зареєстрований та проживає за адресою -
АДРЕСА_1, разом із бабусею, що
підтверджується довідкою ПП
«Житлосервіс» № 540 від 09 жовтня 2013 року
(а.с. 21).

Як убачається з акту соціального
інспектування від 03 березня 2014 року,
квартира АДРЕСА_1, де проживає
неповнолітній ОСОБА_4 складається із 2-х
кімнат житловою площею 40,00 кв.м., наявне
постачання води, газу, електроенергії
(а.с. 27).

Відповідно до інформації
Чернівецького міського центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді, яка підтверджена листом № 1754
від 06.11.2013 р. та актом соціального
інспектування № 242 від 03.03.2014 року
ОСОБА_4 проживає із позивачкою. Батьки
вихованням та навчанням дитини не
займаються. Життям хлопчика не
цікавляться. Місцезнаходження матері
не відоме. Батько ОСОБА_4 - ОСОБА_3
належним чином не виконує батьківські
обов'язки.

Так, Декларація прав дитини,
проголошена Генеральною Асамблеєю ООН
20 листопада 1959 року, як
принципове положення визначила, що
дитина повинна зростати в умовах
турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права
дитини, батьки несуть основну
відповідальність за виховання дитини.
Найкращі інтереси дитини є предметом
їх основного піклування.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько
мають рівні права та обов'язки щодо
дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 150 СК України передбачено, що
батьки зобов'язані виховувати дитину в
дусі поваги до прав та свобод інших
людей, любові до своєї сім'ї та родини,
свого народу, своєї Батьківщини. Батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток. Батьки зобов'язані
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя.

Згідно з ст. 155 СК України здійснення
батьками своїх прав та виконання
обов'язків мають ґрунтуватися на
повазі до прав дитини та її людської
гідності. Батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини. Відмова батьків від дитини є
неправозгідною, суперечить моральним
засадам суспільства. Ухилення батьків
від виконання батьківських обов'язків
є підставою для покладення на них
відповідальності, встановленої
законом.

Відповідно до ст. 165 СК України право на
звернення до суду з позовом про
позбавлення батьківських прав мають
один з батьків, опікун, піклувальник,
особа, в сім'ї якої проживає дитина,
заклад охорони здоров'я або навчальний
заклад, в якому вона перебуває, орган
опіки та піклування, прокурор, а також
сама дитина, яка досягла чотирнадцяти
років.

Так, ст. 164 СК України визначено
підстави для позбавлення батьківських
прав батьків, а саме: якщо мати, батько
не забрали дитину з полового будинку
або з іншого закладу охорони здоров'я
без поважної причини і протягом шести
місяців не виявляли щодо неї
батьківського піклування; ухиляються
від виконання своїх обов'язків з
виховання дитини; жорстоко поводяться
з дитиною; є хронічними алкоголіками
або наркоманами; вдаються до будь-яких
видів експлуатації дитини; засуджені
за вчинення умисного злочину щодо
дитини.

Крім того, згідно із роз'ясненнями пп. 15,
16 Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» позбавлення
батьківських прав, що надані батькам до
досягнення дитиною повноліття і
ґрунтуються на факті спорідненості з
нею, є крайнім заходом впливу на осіб,
які не виконують батьківських
обов'язків, а тому питання про його
застосування слід вирішувати лише
після повного, всебічного, об'єктивного
з'ясування обставин справи, зокрема
ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Особи можуть бути позбавлені
батьківських прав лише щодо дитини, яка
не досягла вісімнадцяти років, і тільки
з підстав, передбачених ст. 164 СК
України.

Таким чином, відповідно до положень п. 2
ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України
однією з підстав для позбавлення мати,
батька батьківських прав в судовому
порядку є їх ухилення від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини.

Тому, ураховуючи положенні ст. 164
СК України та оцінивши наявні докази в
їх сукупності, у суду наявні усі
підстави для позбавлення батьківських
прав відповідачів відносно їх
неповнолітнього сина.

Таким чином, ураховуючи вищевикладене,
судом достовірно встановлено, що на час
розгляду справи дитина проживає за
адресою: АДРЕСА_1, його мати ОСОБА_2 та
батько ОСОБА_3 батьківські обов'язки не
виконують, матеріально дитину не
утримують, проживають окремо від
дитини, не займаються вихованням та
утриманням неповнолітнього сина, не
виявляють турботи щодо своєї дитини, не
цікавляться його особистим життям,
здоров'ям та навчанням, матеріальної
допомоги не надають, не відвідує
дитину, що в свою чергу, свідчить про
умисне ухилення від виконання своїх
обов'язків по вихованню сина ОСОБА_4 та
не відповідає принципам Конвенції ООН
про права дитини та вимогам ст. ст 12, 15
Закону України «Про охорону
дитинства».

При цьому, судом при вирішенні питання
про позбавлення батьківських прав
також враховується й наданий 08.05.2014
року виконавчим комітетом
Чернівецької міської ради, як органом
опіки та піклування висновок про
доцільність позбавлення батьківських
прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по відношенню до
їх неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

За таких обставин суд, аналізуючи усі
зібрані в справі докази в їх
сукупності, приходить до висновку про
наявність правових підстав для
задоволення позову про позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3
відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно
до ст.169 СК України мати, батько,
позбавлені батьківських прав, мають
право на звернення до суду з позовом
про поновлення батьківських прав, і в
разі, якщо змінилася поведінка особи,
позбавленої батьківських прав, та
обставини, що були підставою для
позбавлення батьківських прав, суд
може постановити рішення і поновити
зазначену особу в батьківських прав.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає
за необхідне звернути увагу
відповідачів, що у разі зміни обставин,
що слугували підставами для
позбавлення батьківських прав
відносно неповнолітнього сина, ОСОБА_4,
не позбавлені права звернутися до суду
з позовом про поновлення батьківських
прав.

Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України судовий збір у розмірі
343,60 грн., сплачений позивачкою при
зверненні до суду, підлягає стягненню з
відповідачів на користь ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 174, 208, 212-215, 295
ЦПК України, ст.ст. 3, 15, 16, 141,150, 155, 164, 165, 169
Сімейного кодексу України, суд,-

В И
Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав
відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 343 грн.
60 коп. в рівних частках з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до апеляційного суду
Чернівецької області через
Першотравневий районний суд м.
Чернівці протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці
Н. В. Піхало