Справа № 361/7462/14-ц Головуючий у І
інстанції Петришин Н.М.Провадження №
22-ц/780/6263/14 Доповідач у 2
інстанції ЯворськийКатегорія 58
УХВАЛА

Іменем України

18 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської
Т.Ц., Фінагєєва В.О.,

при секретарі: Бевзюк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Київська
комунальна компанія» на ухвалу
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 18 вересня 2014 року
у справі за заявою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Київська
комунальна компанія» до ОСОБА_1 про
видачу судового наказу щодо стягнення
грошових коштів у сумі 2434,79 грн боргу за
оплату житлово-комунальних послуг,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ТОВ «Київська
комунальна компанія» звернулася до
суду із заявою та у відповідності до
норм ст.96 ЦПК України просило видати
наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ТОВ «ККК» грошових коштів у сумі 2434,79
грн. та суми сплаченого судового збору
у розмірі 121,80 грн.

Ухвалою Броварського міськрайонного
суду Київської області від 18 вересня 2014
року заяву повернуто заявнику для
звернення до суду за місцезнаходженням
майна.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою,
ТОВ «Київська комунальна компанія»
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати вказану ухвалу
міськрайонного суду як незаконну та
постановити нову, якою матеріали
справи направити до суду першої
інстанції на новий розгляд.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення апелянта, перевіривши
матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про задоволення
апеляційної скарги та скасуванню
ухвали суду першої інстанції.

Згідно п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України
апеляційний суд скасовує ухвалу і
передає питання на новий розгляд до
суду першої інстанції, якщо останній
порушив порядок, встановлений для його
вирішення.

Повертаючи заяву заявнику, суд першої
інстанції посилався на те, що даний
спір виник з приводу нерухомого майна,
а тому не підсудний цьому суду та має
пред'являтися за місцезнаходженням
майна.

Колегія суддів вважає висновок суду
першої інстанції законним та
обґрунтованим виходячи з наступних
підстав.

Згідно п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України по
заявленим вимогам щодо стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг в порядку
наказного провадження видається
судовий наказ.

Пункт 34 постанови Пленуму ВССУ №3 від
01.03.2013 р. визначає, що питання про
підсудність справ щодо наказного
провадження визначаються розділом ІІ
ЦПК України.

Відповідно ст. 97 ЦПК України заява про
видачу судового наказу подається за
загальними правилами підсудності.

Відповідно до ч. 8 ст. 110 ЦПК України,
позови, що виникають з договорів, у яких
зазначено місце виконання або
виконувати які через їх особливість
можна тільки в певному місці, можуть
пред'являтися також за місцем
виконання цих договорів.

З матеріалів справи вбачається, що
правовідносини між сторонами
виникають з з укладеного 04 вересня 2013
року договору №12/01/1/031 про надання
населенню послуг з управління,
утримання будинків і споруд та
прибудинкової територій, комунальних
послуг, що укладе ний між заявником ТОВ
«Київська комунальна компанія» та
ОСОБА_1 щодо утримання квартири
АДРЕСА_1, яка належить останньому.

Положеннями ч.1 ст. 114 ЦПК України,
позови, що виникають з приводу
нерухомого майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної
його частини, тобто правила виключної
підсудності встановлюється щодо
позовів, предметом яких виступають
об'єкти нерухомості (будівлі, земельної
ділянки тощо), тобто залежно від
предмета позову.

Виключну підсудність встановлено для
позовів, що виникають із приводу
нерухомого майна (частина перша статті
114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181
ЦК до нерухомого майна належать:
земельні ділянки, а також об'єкти,
розташовані на них, переміщення яких є
неможливим без їх знецінення та зміни
їх призначення. Наприклад, це позови
про право власності на таке майно; про
право володіння і користування ним
(стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого
майна, що є у спільній частковій
власності та виділ частки із цього
майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ
нерухомого майна, що є у спільній
сумісній власності та виділ частки із
цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право
користування нерухомим майном
(визначення порядку користування ним);
про право, яке виникло із договору
найму жилого приміщення, оренди тощо;
про визнання правочину з нерухомістю
недійсним; про звернення стягнення на
нерухоме майно - предмет іпотеки чи
застави; розірвання договору оренди
землі; стягнення орендної плати, якщо
спір виник з приводу нерухомого майна;
про усунення від права на спадкування
та визначення додаткового строку для
прийняття спадщини. (п.42 Постанови
пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ №3 від 01 березня 2013
року "Про деякі питання юрисдикції
загальних судів та визначення
підсудності цивільних справ").

З матеріалів справи вбачається, що дана
заява стосується видачі судового
наказу про стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги по квартирі
АДРЕСА_1 а тому суд першої інстанції
обґрунтовано повернув дану заяву для
подачі до належного суду.

Виходячи із вищезазначеного, колегія
суддів вважає, що ухвала суду
постановлена з дотриманням норм
процесуального законодавства, а тому
не можу бути скасована.

Керуючись ст.ст. 96, 97, 109, 303-304, 307, 312-315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Київська
комунальна компанія" відхилити.

Ухвалу Броварського міськрайонного
суду Київської області від 18 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
М.А.Яворський

судді:
Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагєєв