інстанції: Філюк Т.М. Провадження №
22-ц/773/1720/14 Категорія: 53 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого судді - Антонюк К.І.,

суддів - Веремчук Л.М., Овсієнко А.А.,

при секретарі - Кирилюку О.О.,

з участю: позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу
соціального розвитку закладів та
установ освіти і науки про поновлення
його на посаді, стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
та за час вимушеного прогулу,
відшкодування моральної шкоди, за
апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на
ухвалу Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 06 жовтня 2014 року
про відмову у відкритті провадження у
справі,

В С Т А Н О В И Л
А :

В поданій до суду позовній заяві
позивач просив визнати незаконним
наказ начальника відділу соціального
розвитку закладів та установ освіти і
науки від 16.09.2013 року про його
призначення на посаду фахівця І
категорії в частині визначення строку
трудового договору, визнати незаконним
наказ про звільнення та поновити його
на посаду, стягнути з відповідача
середній заробіток за час затримки
розрахунку в сумі 290 грн. 43 коп.,
середній заробіток за час вимушеного
прогулу, відшкодувати спричинену йому
моральну шкоду у розмірі 36 500 грн.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 06.10.2014 року
відмовлено у відкритті провадження в
даній справі.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду,
позивач ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану ухвалу та постановити
нову, якою направити справу для
продовження розгляду, покликаючись на
порушення судом норм процесуального
права.

В судовому засіданні позивач підтримав
апеляційну скаргу з підстав в ній
наведених.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції приходить до висновку, що
апеляційну скаргу слід задовольнити з
наступних підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи у
відкритті провадження у справі прийшов
до висновку, що відповідач у справі є
суб'єктом владних повноважень, а
предметом спору є звільнення з
публічної служби, а тому спір належить
до адміністративної юрисдикції і не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Проте погодитися з таким висновком не
можна з огляду на наступне.

Статтями 3, 11 ЦПК України передбачено,
що кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин та інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ (ч.1
ст.2 КАС України).

В п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено, що
справа адміністративної юрисдикції -
це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, в якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку зі здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

П. 2 ч. 2 цієї статті відносять до
компетенції адміністративних судів
відносяться спори з приводу прийняття
громадян на публічну службу, її
проходження, звільнення з публічної
служби.

Згідно із п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України
публічна служба - це діяльність на
державних політичних посадах,
професійна діяльність суддів,
прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна
служба.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 призначений наказом начальника
відділу соціального розвитку закладів
та установ освіти і науки Волинської
обласної ради від 16.09.2011 року на посаду
фахівця І категорії відділу за
строковим трудовим договором до 12.09.2014
року (а.с. 14).

Відповідно до ст.11 Закону України «Про
службу в органах місцевого
самоврядування» та ст. 18 Закону України
«Про державну службу» громадяни
України, які вперше приймаються на
службу в органи місцевого
самоврядування, на державну службу,
складають Присягу та вважаються
такими, що вступили на посаду з моменту
складання Присяги. Про складання
Присяги робиться запис у трудовій
книжці із зазначенням дати складання
Присяги. Особа, яка відмовилась від
складання Присяги вважається такою, що
не вступила на посаду.

Відповідно до довідки від 24.11.2014 року
№15/02-11/2-14 відділу соціального розвитку
закладів та установ освіти і науки,
працівники відділу не є державними
службовцями. ОСОБА_1 не складав присяги
державного службовця.

У зв'язку з тим, що посада, на якій
працював позивач не належить до посад
публічної служби, ОСОБА_1 присяги
державного службовця не приймав, тому
спір щодо звільнення позивача не є
публічно-правовим і не належить до
адміністративної юрисдикції.

Спір виник із трудових правовідносин
та підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції при постановленні ухвали від
06.10.2014 року допущені порушення норм
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання, а
тому дана ухвала підлягає скасуванню з
передачею справи до Луцького
міськрайонного суду для продовження її
розгляду.

Керуючись статтями 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 06 жовтня 2014 року
про відмову у відкритті провадження у
даній справі скасувати та передати
справу до Луцького міськрайонного суду
Волинської області для продовження її
розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий

Судді: