Справа № 203/3061/13-ц
Провадження № 2/0203/87/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2014 року Кіровський районний суд
міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Католікяна М.О.,

при секретарі
Безгіновій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення
права власності, визнання права
власності на частку квартири,

у с т а н о в и в:

30 квітня 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні
квартирою, вселення, визначення
порядку користування квартирою.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
вона є власником 1/3 частини квартири
АДРЕСА_1. Квартира була приватизована
1993 року на ім'я відповідачів та сина
позивача, ОСОБА_4, який згодом подарував
позивачеві належну йому частку. Між
тим, відповідачі перешкоджають їй у
вільному користуванні квартирою, що
стало причиною її звернення до суду з
позовом про усунення перешкод у
користуванні квартирою, її вселення,
визначення порядку користування
квартирою шляхом виділення позивачу у
користування житлової кімнати площею
11,8 м2 з лоджією площею 1,5 м2 (т. 1 а.с.а.с. 2 -
5, 19, 20).

13 серпня 2013 року ОСОБА_1, ОСОБА_2
звернулися до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_3 про припинення права
власності, визнання права власності на
частку квартири. Позовні вимоги
обґрунтовано тим, що відповідач
додатково має і іншу житлову
нерухомість, у тому числі у м.
Дніпропетровську. Вселення у спірну
квартиру відповідача може порушити
побутовий лад, що склався, оскільки у
квартирі також мешкає й непрацездатна
матір ОСОБА_1 Крім того, між сторонами
тривалий час точиться конфлікт,
пов'язаний з побутовими причинами.
Викладені обставини стали причиною
звернення позивачів до суду із
зустрічним позовом про припинення
права власності відповідача на належну
їй частку у спірній квартирі, стягнення
з позивачів на користь відповідача
вартості цієї частки, визнання за
позивачами права власності на квартиру
у цілому (т. 1 а.с.а.с. 42 - 47, 210 - 217).

21 листопада 2014 року суд своєю ухвалою
за заявою ОСОБА_3 залишив її позов без
розгляду.

Сторони, їх представники до суду не
з'явилися, звернувшись із заявами про
розгляд справи за їх відсутності, у
яких також повідомили про узгодження
вартості спірної частини квартири - 175
000,00 грн.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони є
співвласниками (по 1/3 частині) квартири
АДРЕСА_1, у якій мешкає і зареєстрована
ОСОБА_1 (т. 1 а.с.а.с. 7 - 9, 15, 37, 49, 50, 129, 197).

Відповідач є власницею та постійною
мешканкою квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_4 (т. 1 а.с.а.с. 6, 59, 150).

Крім того, відповідачу належить
квартира АДРЕСА_2 (т. 1 а.с.а.с. 151, 152).

Відповідно до статті 365 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК) право особи
на частку у спільному майні може бути
припинене за рішенням суду на підставі
позову інших співвласників, якщо:
частка є незначною і не може бути
виділена в натурі; річ є неподільною;
спільне володіння і користування
майном є неможливим; таке припинення не
завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім'ї. Суд
постановляє рішення про припинення
права особи на частку у спільному майні
за умови попереднього внесення
позивачем вартості цієї частки на
депозитний рахунок суду.

Судом встановлено, що частка квартири,
яка належить відповідачеві, є
незначною у порівнянні із часткою
позивача, а спірна квартири є
неподільною річчю.

Крім того, спільне володіння і
користування спірною квартирою є
неможливим через неприязні взаємини,
що виникли між сторонами, а припинення
права власності відповідача на 1/3
частку квартири не завдасть їй
істотної шкоди, оскільки вона отримає
відповідну грошову компенсацію та має
у власності інше житло, яким постійно
користується.

31 жовтня 2014 року та 20.11.2014 р. позивачами
на депозитний рахунок Кіровського
районного суду м. Дніпропетровська у
рівних частках (по 87 500,00 грн.) внесено
кошти, які складають вартість 1/3
частини спірної квартири, про що
свідчать надані позивачами квитанції.

Відтак, суд вбачає усі передбачені
статтею 365 ЦК підстави для припинення
права власності відповідача на частку
спірної квартири та визнання за
позивачами права власності на квартиру
у цілому (по 1/2 частині за кожною).

Керуючись статтями 4 - 11, 18, 57 - 60, 169, 208, 209,
212 - 215, 218 Цивільного процесуального
кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
припинення права власності, визнання
права власності на частку квартири
задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_3 на 1/3
частину квартири АДРЕСА_1 (загальна
площа - 61,5 м2, житлова площа - 35,7 м2).

Стягнути з ОСОБА_1 (ІН - НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_3 (ІН - НОМЕР_2) частину
компенсації вартості 1/3 частини
квартири АДРЕСА_1 в сумі 87 500,00 грн. (за
рахунок коштів, перерахованих на
депозитний рахунок суду).

Стягнути з ОСОБА_2 (ІН - НОМЕР_3) на
користь ОСОБА_3 (ІН - НОМЕР_2) частину
компенсації вартості 1/3 частини
квартири АДРЕСА_1 в сумі 87 500,00 грн. (за
рахунок коштів, перерахованих на
депозитний рахунок суду).

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1 (загальна
площа - 61,5 м2, житлова площа - 35,7 м2).

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1 (загальна
площа - 61,5 м2, житлова площа - 35,7 м2).

Рішення набирає законної сили у
порядку, передбаченому статтею 223 ЦПК
України, і може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Кіровський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його постановлення. У разі якщо
рішення було постановлено за
відсутності особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складено 24
листопада 2014 року.

Суддя
М.О. Католікян