Справа № 182/4085/13-ц
Провадження № 2/0182/536/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07.08.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області

у складі: головуючого- судді
Бабаніної В.А.

при секретарі
Сварич Л.В.

з участю позивача ОСОБА_1, відповідача
ОСОБА_2 її представника ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Нікополі
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення боргу по договору позики,
суд

встановив:

08.05.2013 року ОСОБА_1 звернувся з
позовною заявою , яку уточнював в ході
розгляду справи і в якій вказує, що
ОСОБА_2 по договору позики отримала
від нього 41 000 гривень, при курсі 1 долар
США за 7,9 грн, які повинна була
повернути до 31 серпня 2011 року , про що
видала йому розписку 15.05.2010 року. Борг
не повернула .

В результаті він зазнав моральних і
матеріальних збитків.

Інфляція за 2010 рік-5,7%; 2011 рік- 5,2% ; 2012
рік- 1%; 2013 рік- 1,4%; всього 13,3%.

41000 : 100% х 13,3 % =5453 грн.

Крім того, неотримана вигода від вкладу
41 000 грн. в А-„ПриватБанк" терміном на
три роки буде становити 28678,87 грн.

Платіжна спроможність купівлі долара
складає: 41000 : 7,9= 5189,87 долар.

При курсі долара 10,5 грн. за долар : 41 000 :
10,5= 3904,7619 дол.

5189,87 - 3904,38 дол. = 1285,49 дол. 1285.49 х10,5 =
13497,645 грн.

Просить стягнути : по договору позики -
41 000 грн. ; збитки від інфляції - 5453 грн;

неотриману вигоду -28678,97 грн.; збитки
спроможності купівлі долара 5968,32 грн.

Моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

Судові витрати : судовий збір-688,57 грн.;
друк і ксерос -20 грн.

Відповідач позовні вимоги не визнала і
суду пояснил, що дійсно 15.05.2010 року
отримала від ОСОБА_1 подоговору позики
41 000 гривень, про що видала йому
розписку.

По договору оренди від 07.10.2009 року вони
з чоловіком - ОСОБА_4 взяли у ОСОБА_5
автомобіль марки Опель Астра OTGF69
реєстраційний номер НОМЕР_1. За
домовленістю, за цей автомобіль вони
повинні були виплатити кредит в банк
за ОСОБА_5 і автомобіль ставав їх
власністю . Кредит вони виплатили
повністю але з ОСОБА_5 на себе не
переоформили за браком коштів.

Так як грошей не було, щоб повернути
борг ОСОБА_1, він запропонував віддати
йому вказаний автомобіль. ОСОБА_1
зобов"язався після реалізації ним
автомобіля провести розрахунок, про
що написав розписку 24.01.2012 року.
Автомобіль ОСОБА_1 реалізував і всі
гроші забрав собі, решту їм не повернув.
В розписці ОСОБА_1. дата її боргової
розписки (22.04.2011 р.) вказана невірно, але
її чоловік, якому ця розписка давалась
не звернув уваги. Іншого боргу перед
ОСОБА_1 ні в неї ні в її чоловіка не
було. Їй відомо,що ОСОБА_1 оформив
автомобіль на свою дочку.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона (
позикодавець) передає у власність
другій стороні ( позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов"язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів( суму позики).

Частина 2 ст. 1047 ЦК України передбачає,
що підтвердженням укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.

На підтвердження договору позики по
якому отримала від ОСОБА_1 41 000 гривень
і які зобов"язалась повернути до 31.08.2011
року ОСОБА_2 15.05.2010 року видала
розписку, представлену ОСОБА_1 у судове
засідання ( а.с.55 оригінал ).

За вимогами ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

В судовому засіданні встановлено, що
для погашення вказаного боргу ОСОБА_1
отримав від ОСОБА_4 автомобіль марки
Опель Астра OTGF69 реєстраційний номер
НОМЕР_1. ОСОБА_1 власноручно, що
підтвердив у судовому засіданні, 24.01.2012
року написав розписку про те, що
отримав від ОСОБА_4 вказаний
автомобіль і по реалізації даного
автомобіля будуть проведені
взаєморозрахунки у відповідності з
записами у борговій розписці ОСОБА_2 (
від 22.04.2011 року розписка).Вартість
автомобіля при страхуванні оцінена 70800
гривень. Автомібіль на ходу, претензій
по автомобілю не має ( а.с. 54 оригінал).

Сам ОСОБА_1 дає суперечливі пояснення
щодо його розписки про передачу йому
автомобіля ОСОБА_4

В судовому засіданні 05.03. 2014 року ,02.06.2014
року він поясняв, що іншого боргу ніж
по розписці ОСОБА_7 від 15.05.2010 року у
ОСОБА_4 не має і не було.

В судовому засіданні 08.08.2014 року
пояснив, що розписка ОСОБА_2від 22.04.2011
року яка вказана в його розписці про
одержання автомашини була, але він її
загубив і відмовляється давати по ній
пояснення. Автомобіль прийняв від
ОСОБА_4 на прохання ОСОБА_5, подивитись
його технічний стан. Продажею
автомобіля він не займався, грошей за
нього не отримував.

Його твердження спростовуються :

З довідки Державтоінспекції видно, що
автомобіль марки Опель Астра OTGF69
реєстраційний номер НОМЕР_1 був
зареєстрований за ОСОБА_5 і знятий нею з
обліку в комісійний магазин 07.03.2012 року.
25.04.2012 року на підставі довідки-рахунку
автомобіль зареєстрований за гр.
ОСОБА_8 ( а.с.44-45).

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що ОСОБА_1
запропонував йому продати автомобіль
і вернути йому борг. Сказав, що ОСОБА_5
його може обманути, автомашина на його
дружині зареєстрована і він її не
переоформить. А він оформить продажу і
тоді проведуть розрахунок по боргу.
Він не вимагав від ОСОБА_1 боргову
розписку на 41 000 гривень, так як вважав,
що розписка яку написав йому ОСОБА_1 на
автомобіль , автоматично анулює
боргову розписку. Він довіряв ОСОБА_1 і
не думав, що той і автомобіль забере і
розписку про борг пред"явить до
стягнення .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5
пояснила, що дійсно вона передала
автомобіль марки Опель Астра OTGF69
реєстраційний номер НОМЕР_1. ОСОБА_4.
Вони виплатили замість неї кредит в
банк за автомобіль і вона вважала
автомобіль їх власністю, хоч
зареєстрований він був на неї.
Автомобіль з реєстрації знімав ОСОБА_1,
вона його знає, хрещений її чоловіка.
Вона лише підписала документи в ГАІ на
його прохання . Грошей вона за
автомобіль від нього ні від кого іншого
не отримувала. Яка домовленість у
ОСОБА_4 з ОСОБА_1 за автомобіль і кому
продав ОСОБА_1 автомобіль не знає. Вона
не просила ОСОБА_1 прийняти автомобіль
від ОСОБА_4 по технічному стану, не
збиралась його продавать, бо не вважала
його своїм.

Суд вважає, що розпискою від 24.01.2012 року
ОСОБА_1 підтвердив прийняття
виконання грошового зобов"язання
ОСОБА_2 по договору позики від 15.05.2010
року, тому його позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 10,11,212,214,215, 218 ЦПК України,
ст.1046,1049 ЦК України,

суд-

Вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення боргу по договору позики,
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суд Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня
проголошення через Нікопольський
міськрайонний суд.

Суддя: В. А. Бабаніна