Провадження № 2/127/7073/14
Н Е М У К Р А Ї Н И
та резолютивна частини
Вінницький міський суд Вінницької
у складі головуючого - судді
при секретарі Мартинюк Т.П.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Вінницького міського суду Вінницької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні відповідача
реєстраційна служба Вінницького
міського управління юстиції
Вінницької області про зобов'язання
В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні відповідача
реєстраційна служба Вінницького
міського управління юстиції
Вінницької області про зобов'язання
вчинити дії - відмовити.
Судові витрати залишити без
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Вінницької області через Вінницький
міський суд Вінницької області. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

СУДДЯ

Справа № 127/21528/14-ц

Провадження № 2/127/7073/14

Р
І Ш Е Н Н Я

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2014 року
м.
Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області

у складі головуючого - судді
Романчук Р. В.

при секретарі Мартинюк Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Вінницького міського суду Вінницької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні відповідача
реєстраційна служба Вінницького
міського управління юстиції
Вінницької області про зобов'язання
вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні відповідача реєстраційна
служба Вінницького міського
управління юстиції Вінницької області
про зобов'язання вчинити дії, мотивуючи
позов тим, що 13.03.2009 року між нею та
відповідачем було укладено договір
купівлі-продажу квартири, відповідно
до якого вона продала, а відповідач
придбала однокімнатну квартиру
АДРЕСА_1. Даний договір посвідчено
приватним нотаріусом Вінницького
міського нотаріального округу ОСОБА_3
13.03.2009 року та зареєстровано в реєстрі
за № 302. Відповідно до п. 6 договору
купівлі-продажу квартири право
власності на відчужувану квартиру
переходить до покупця з моменту його
державної реєстрації згідно з діючим
законодавством. Проте до даного часу
відповідач не оформила право власності
на зазначену квартиру на своє ім'я
шляхом державної реєстрації права
власності. Згідно Витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
право власності на вказану квартиру на
даний час зареєстроване на ім'я
позивача, що порушує права позивача.
Згідно з вимогами чинного
законодавства відповідач, як сторона
правочину, у якої виникли речові права,
зобов'язана звернутися до органу
державної реєстрації прав із заявою
про проведення державної реєстрації
квартири на її ім'я. На даний час у
позивача вирішується питання щодо
реєстрації місця проживання у
гуртожитку, проте вона не може отримати
дозвіл на таку реєстрацію, оскільки до
даного часу за нею зареєстрована
вищевказана квартира. Вона
неодноразово зверталась до
відповідача із даним питанням в усній
формі, однак отримувала відмову. Також
нею було направлено на адресу
відповідача лист-претензію з проханням
звернутись до органу державної
реєстрації прав із заявою про
реєстрацію права власності на
квартиру. Вважає, що відповідачем
порушено її права саме тим, що
відповідач не бажає у встановленому
законом порядку звернутися до органу
державної реєстрації прав із заявою
про реєстрацію за нею права власності
на квартиру. Просить зобов'язати
відповідача виконати в повному обсязі
умови договору купівлі-продажу
квартири від 13.03.2009 року, зобов'язати
відповідача звернутись до
Реєстраційної служби Вінницького
міського управління юстиції
Вінницької області із заявою про
проведення державної реєстрації права
власності на квартиру АДРЕСА_1, що була
придбана нею за договором
купівлі-продажу квартири від 13.03.2009
року та стягнути з відповідача на її
користь понесені судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позов підтримала з наведених у ньому
підстав та суду пояснила, що їй відомо,
що на квартиру накладено арешт. Однак
та обставина, що відповідач не оформила
право власності на зазначену квартиру
на своє ім'я шляхом державної
реєстрації права власності порушує її
права, оскільки вона немає можливості
зареєструвати своє місце проживання у
гуртожитку.

Представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не
визнав та суду пояснив, що між
позивачем та відповідачем 13.03.2009 року
було укладено договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1. На даний момент
договір є чинним, відповідач є
добросовісним покупцем квартири. Однак
коли відповідач звернулася 16.03.2009 р. до
Вінницького міського бюро технічної
інвентаризації із замовленням про
реєстрацію її права власності на
квартиру, рішенням реєстратора за № 75
від 08.04.2009 р. їй було відмовлено в
реєстрації, оскільки постановою
слідчого прокуратури Ленінського
району м. Вінниці від 02.04.2009 р. на дану
квартиру було накладено арешт у зв'язку
із розслідуванням кримінальної справи.
Накладення арешту на квартиру стало
перепоною у здійсненні відповідачем
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно. Протягом 2010 - 2014 років,
через різноманітні інстанції,
включаючи органи МВС, прокуратури та
суду відповідач намагалася зняти арешт
із квартири, однак на даний час арешт не
знято, що унеможливлює здійснення
державної реєстрації речових прав
відповідно до вимог чинного
законодавства та умов договору. Крім
того зазначив, що позивачу було відомо
про накладення арешту на квартиру.
Просить в позові відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору на стороні
відповідача реєстраційна служба
Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області в судове
засідання свого представника не
направила, про причини неявки суд не
повідомила, заяви про розгляд справи у
відсутності представника не надала.

Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників
процесу, оцінивши надані суду докази в
їх сукупності, прийшов до висновку, що
позов є необґрунтованим та не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
13.03.2009 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір
купівлі-продажу квартири, відповідно
до якого позивач продала, а відповідач
придбала однокімнатну квартиру
АДРЕСА_1. Договір посвідчено приватним
нотаріусом Вінницького міського
нотаріального округу ОСОБА_3 13.03.2009 року
та зареєстровано в реєстрі за № 302.

Відповідно до п. 6 договору
купівлі-продажу квартири право
власності на відчужувану квартиру
переходить до покупця з моменту його
державної реєстрації згідно з діючим
законодавством.

Як вбачається із Інформації з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, Реєстру прав власності
на нерухоме майно, Державного реєстру
іпотек, Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
№21294462 від 06.05.2014 року право власності
на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване на
ім'я позивача. Постановою слідчого
прокуратури Ленінського району м.
Вінниці від 02.04.2009 р. на квартиру
накладено арешт.

Статтею 182 ЦК України передбачено, що
право власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Як вбачається з позовної заяви, позивач
свої позовні вимоги мотивує тим, що
відповідач з часу укладення договору
купівлі-продажу по даний час не
оформила право власності на придбану
квартиру на своє ім'я шляхом державної
реєстрації права власності. Право
власності на вказану квартиру на даний
час зареєстроване на ім'я позивача, що
порушує права позивача. Відповідач, як
сторона правочину, у якої виникли
речові права, зобов'язана звернутися до
органу державної реєстрації прав із
заявою про проведення державної
реєстрації квартири на її ім'я. На даний
час у позивача вирішується питання
щодо реєстрації місця проживання у
гуртожитку, проте вона не може отримати
дозвіл на таку реєстрацію, оскільки до
даного часу за нею зареєстрована
вищевказана квартира. Відповідач не
бажає у встановленому законом порядку
звернутися до органу державної
реєстрації прав із заявою про
реєстрацію за нею права власності на
квартиру.

Суд зазначає, що згідно положень ч. 1 ст.
1 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" цей Закон регулює
відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень. Державна реєстрація прав
на об'єкт незавершеного будівництва та
їх обтяжень у випадках, установлених
законом, проводиться у порядку,
визначеному цим Законом, з урахуванням
особливостей правового статусу
такого об'єкта.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх
обтяжень" державна реєстрація прав є
обов'язковою.

Згідно положень ч. 1 ст. 8 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх
обтяжень", якою визначено повноваження
органу державної реєстрації прав,
орган державної реєстрації прав
зокрема, проводить державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
відмовляє у їх реєстрації.

Згідно положень ч. ч. 1, 7 ст. 16 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" заява про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень подається до органу
державної реєстрації прав у паперовій
або електронній формі у випадках,
передбачених цим Законом. Державна
реєстрація прав проводиться на
підставі заяви власника, іншого
правонабувача, сторони правочину, за
яким виникло право, уповноваженої ними
особи або державного кадастрового
реєстратора у випадках, передбачених
цим Законом.

Порядок проведення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень визначений
частиною першою статті 15 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень". Державна реєстрація прав
проводиться в такому порядку:
прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав, реєстрація заяви; встановлення
факту відсутності підстав для відмови
в державній реєстрації прав, зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав та/або їх обтяжень; прийняття
рішення про державну реєстрацію прав,
відмову в ній або зупинення державної
реєстрації; внесення записів до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно; видача свідоцтва про
право власності на нерухоме майно у
випадках, встановлених статтею 18 цього
Закону; надання витягів з Державного
реєстру прав про зареєстровані права
та/або їх обтяження.

Процедура проведення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, перелік
документів, необхідних для її
проведення, права та обов'язки
суб'єктів у сфері державної реєстрації
прав визначаються Порядком державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 17
жовтня 2013 р. № 868.

Відповідно до п.п. 13, 15, 20 даного Порядку
заявник подає разом із заявою органові
державної реєстрації прав, нотаріусові
необхідні для державної реєстрації
прав документи, визначені цим Порядком,
їх копії, документ, що підтверджує
внесення плати за надання витягу з
Державного реєстру прав, та документ
про сплату державного мита. Під час
розгляду заяви і документів, що
додаються до неї, державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та
зареєстрованими речовими правами на
нерухоме майно, їх обтяженнями. За
результатами розгляду заяви та
документів, необхідних для проведення
державної реєстрації прав, державний
реєстратор приймає рішення про
державну реєстрацію прав або рішення
про відмову в такій реєстрації.

Виходячи із обраного позивачем способу
захисту цивільних прав та інтересів,
позивачу слід довести ті обставини, з
якими вона пов'язує своє порушене право
а також довести наявність такого
порушення. Однак, жодних доказів того,
що відповідач ухиляється від виконання
умов договору купівлі-продажу та
ухиляється від вчинення дій щодо
обов'язкової реєстрації прав власності
на нерухоме майно, позивачем до суду не
надано.

Натомість в судовому засіданні
встановлено, що рішенням реєстратора
Комунального підприємства «Вінницьке
міське бюро технічної інвентаризації»
від 08.04.2009 р. №75 за результатами
розгляду замовлення № 3571 від 16.03.2009 р.
ОСОБА_2 про реєстрацію права власності
на квартиру АДРЕСА_1, їй було відмовлено
в реєстрації, в зв'язку з тим, що
постановою слідчого прокуратури
Ленінського району м. Вінниці від 02.04.2009
р. на дану квартиру накладено арешт у
зв'язку із розслідуванням кримінальної
справи. Крім того реєстратором
зазначено, що проведення
перереєстрації стане можливим після
представлення відповідного документа
про скасування обмежень.

Як вбачається з рішення Ленінського
районного суду м. Вінниці від 21.06.2011
року відповідач ОСОБА_2 зверталася з
позовом про виключення майна з опису, а
саме квартири АДРЕСА_1, однак в позові
їй було відмовлено.

З ухвали Вінницького міського суду
Вінницької області від 17.01.2014 року
вбачається, що клопотання ОСОБА_5, який
діє в інтересах ОСОБА_2, про скасування
арешту на квартиру АДРЕСА_1, залишено
без задоволення.

З листів прокуратури Вінницької
області від 16.10.2014 року №04/2/2-1472-14 та
прокуратури м. Вінниці від 13.02.2014 року
№116-64-14 вбачається, шо за результатами
розгляду звернень ОСОБА_5, який діє в
інтересах ОСОБА_2, заявнику було
повідомлено, що здійснюється досудове
слідство у кримінальному провадженні.
Квартира АДРЕСА_1 є об'єктом
кримінального правопорушення, а тому
слідчим 02.04.2009 року на квартиру було
накладено арешт.

Отже, як встановлено в судовому
засіданні, відповідачем вчинялися дії
направлені на виконання умов договору
купівлі-продажу та дії, передбачені
чинним законодавством, щодо державної
реєстрації прав на нерухоме майно,
однак накладення арешту на майно
унеможливлює здійснення державної
реєстрації речових прав відповідно до
вимог чинного законодавства та умов
договору.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказування підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем суду не доведено обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог, а судом, за результатами
розгляду справи не встановлено
підстав, передбачених законодавством,
для задоволення позову. Враховуючи
викладене, суд приходить до висновку,
що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Враховуючи, що позивачеві в
задоволенні позовних вимог відмовлено,
підстав для відшкодування судових
витрат, понесених позивачем, немає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні відповідача
реєстраційна служба Вінницького
міського управління юстиції
Вінницької області про зобов'язання
вчинити дії - відмовити.

Судові витрати залишити без
відшкодування.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Вінницької області через Вінницький
міський суд Вінницької області. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

СУДДЯ