03.11.2014 справа
№ 482/958/14-ц
03 листопада 2014 року
Новоодеський районний
суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Гажі О.П.
при секретарі судового
засідання Шведовій Я.О.
з участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, м. Нова Одеса,
справу цивільного судочинства за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, приватного
підприємця ОСОБА_4 про визнання
недійсним договору оренди нежитлового
приміщення, усунення перешкод в
користуванні нежитловим приміщенням,
стягнення матеріальної шкоди та
відшкодування моральної шкоди, -
Позивач 20.05.2014 року звернувся в суд з
вищевказаним позовом до відповідачів.
В обґрунтування свого позову позивач
зазначив, що він і відповідач ОСОБА_3
являються власниками, в порядку
спадкування за законом, кожний по ?
частки магазину №57, що розташований по
Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_3
без його згоди передав в оренду
приміщення цього магазину своїй
дружині - співвідповідачу ПП ОСОБА_4 і,
що відповідачі на свій розсуд
використовують все приміщення цього
магазину, а його до цього магазину не
допускають, чим порушують його право
власності та завдають матеріальної і
моральної шкоди, позивач просив суд
визнати недійсним договір оренди цього
магазину, що був укладений між
відповідачами 01.07.2013 року, просив суд
зобов'язати ПП ОСОБА_4 усунути
перешкоди позивачу у користуванні
майном, шляхом звільнення займаних
приміщень магазину, просив суд
зобов'язати відповідача ОСОБА_3 не
чинити перешкод позивачу у
користуванні магазином, шляхом
забезпечення вільного доступу до
вказаного приміщення, просив стягнути
солідарно з відповідачів матеріальну
шкоду в сумі 11 тисяч гривень та 10 тисяч
гривень на відшкодування завданої
Після скасування ухвалою апеляційного
суду Миколаївської області від 06.08.2014
року ухвали Новоодеського районного
суду про закриття провадження по
справі, дана справа надійшла на новий
судовий розгляд до суду першої
В судовому засіданні позивач та його
представник повністю підтримали
заявлений позов і, посилаючись на
викладені в позові обставини справи та
правові підстави, просили суд позов
Відповідачі повторно за викликом суду
в судове засіданні не з'явились і про
причини своєї неявки суду не
повідомили, хоча належним чином
повідомлялись про дату, час і місце
судового розгляду справи.
На адресу суду повернулись картки
зворотних поштових повідомлень, з
поштовою відміткою того, що
відповідачі за вказаною,
зареєстрованою адресою не проживають.
Відповідно до вимог ст.74ч.5 ЦПК України,
відповідачі являються такими, які
належним чином повідомлені про дату і
час розгляду справи.
Крім того, матеріали даної цивільної
справи містять письмові заперечення
відповідачів на поданий до них позов.
У відповідності з вимогами ст.169 ЦПК
України неявка відповідачів до суду
визнана без поважних причин, а справа
розглянута у відсутність відповідачів,
на підставі наявності у справі
достатніх фактичних даних про права та
взаємовідносини сторін.
Вислухавши пояснення позивача та його
представника, дослідивши письмові
заперечення на позов відповідачів,
дослідивши обставини справи та
перевіривши їх письмовими доказами,
проаналізувавши та оцінивши
досліджені в судовому засіданні
докази, суд приходить до висновку, що
позов підлягає частковому задоволенню.
Цей висновок суду ґрунтується на
Як вбачається з досліджених в судовому
засіданні фактичних обставин справи
позивач ОСОБА_1 отримав у власність в
порядку спадкування за законом після
смерті батька ? частку нежитлової
будівлі магазину №57, що розташований
по АДРЕСА_1 і зареєстрував 15.04.2013 року
своє право власності в державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Власником іншої ? частки нежитлової
будівлі магазину №57, що розташований
по АДРЕСА_1 являється брат позивача -
Як вбачається з наявної у справі
ксерокопії договору оренди магазину,
укладеного між орендодавцем ОСОБА_3 та
ПП ОСОБА_4 від 01.07.2013 року, відповідач
ОСОБА_3 передав в оренду
співвідповідачу по справі ПП ОСОБА_4
приміщення закусочної на строк до
Текст і зміст даного договору оренди не
містить інформації, що передача
нерухомого майна( магазину)
відбувалося із згоди другого
співвласника - позивача ОСОБА_1
Дослідженні в судовому засіданні
документи підтверджують пояснення
позивача та його представника про те,
що все приміщення магазину №57, що
розташований по АДРЕСА_1
використовується відповідачами на їх
розсуд, а позивач після оформлення
своїх спадкових прав не має до цього
майна фізичного доступу.
Так, 23.04.2013 року, позивач звертався до
відповідача ОСОБА_3 з письмовою заявою -
вимогою про звільнення ? частини
магазину, що підтверджується наявністю
цієї письмової заяви, ксерокопія якої
залучена до справи.
Згідно з акту депутатської комісії від
06.03.2014 року, копія якого залучена до
справи, вбачається, що приміщення
магазину №57, що розташований по
АДРЕСА_1 використовується
відповідачами по справі: ПП ОСОБА_4 та
03.04.2014 року позивач звертався письмово
до відповідача ОСОБА_4 з вимогою
звільнити нежитлове приміщення
магазину, що підтверджено письмовим
попередженням, копія якого залучена до
справи.
09.07.2014 року позивач, як співвласник ?
частини магазину, повторно звертався
до обох відповідачів з письмовим
повідомленням, що його право власності
порушується відповідачами і просив їх
15.07.2012 року в 10 годин забезпечити йому
доступ до приміщення цього магазину та
передати йому ключі від магазину, а
також звільнити ? його частину для
Як вбачається з акту комісії від 15.07.2014
року, копія якого залучена до справи, ця
комісія по заяві позивача ОСОБА_1 щодо
перешкод йому у користуванні
магазином, виходом на місце
розташування цього магазину
встановила, що ОСОБА_3 та ПП ОСОБА_4
ведуть підприємницьку діяльність в
приміщені магазину і що ОСОБА_3 займає ?
частину магазину, а ПП ОСОБА_4 займає
іншу ? частину цього магазину.
Факт оренди приміщення магазину
співвідповідачем ПП ОСОБА_4
підтверджується також і сплатою нею
коштів - орендної плати за квітень,
травень, червень місяці 2013 року до
Гур'ївської сільради за оренду
земельної ділянки, яка розташована під
Факт існування між відповідачами
орендних відносин з приводу оренди
магазину №57, що розташований по
АДРЕСА_1 підтверджується і висновком
оперуповноваженого СДСБЕЗ
Новоодеського РВ УМВС України в
Миколаївській області Кирпичова С.В.
від 11.04.2014 року, який проводив дослідчу
перевірку по заяві позивача ОСОБА_1,
копія якого залучена до справи.
Відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК
України, якими передбачено принципи
змагальності сторін та обов'язок
доведеності обставин справи, кожна
сторона повинна довести перед судом ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу позову, так і на
заперечення позовних вимог.
Відповідачі в поданих до суду 02.06.2014
року письмових запереченнях на позов,
зазначили, що вважають позов
безпідставним, необґрунтованим, а тому
таким, що не підлягає задоволенню.
Разом з тим, відповідачі в письмових
запереченнях не спростували, а навпаки,
підтвердили факт існування між ними
договірних орендних відносин з приводу
оренди нежитлового приміщення
магазину по договору від 01.07.2013 року,
використання ними всього приміщення
магазину для здійснення своєї
господарської діяльності та з
посиланням на норми ст.ст.203,215, 626, 627,
638,759, 761 ЦК України, відповідачі
зазначили про законність укладеного
між ними договору оренди нежитлового
приміщення магазину.
Крім того, відповідачі в своїх
запереченнях зазначили про те, що вони
не чинять ніяких перешкод позивачу у
доступі до магазину і вважають доводи
позивача з цього приводу
безпідставними, такими, що не
відповідають дійсності. Заявляють, що
позивач не вчиняв жодних дій щодо
доступу до приміщення магазину.
Також, одним із доводів відповідачів в
заперечення до заявлених до них
позовних вимог являється посилання на
той факт, що між співвласниками
магазину не було проведено його
Також посилаючись на недоведеність
позивачем заподіяння йому
матеріальної і моральної шкоди,
відповідачі просили суд повністю
відмовити позивачу в задоволені його
Вирішуючи спір між сторонами по справі
та частково задовольняючи позов, суд
керується вимогами ст.ст.317,319,321, 355, 356, 358
ЦК України, згідно з якими право
власності є непорушним і позивач як
співвласник ? частки магазину №57, що
розташований по АДРЕСА_1, має право на
підставі закону, на свій вільний,
власний розсуд, незалежно від волі
інших осіб, володіти, користуватися та
розпоряджатися своїм майном та вчиняти
будь-які дії, які не суперечать закону.
Досліджені в суді фактичні обставини
справи свідчать про те, що відповідачі
по справі, позбавляють позивача права
вільно володіти та користуватися
приміщенням магазину, в якому йому
належить ? ідеальна частка і ці
обставини в судовому засіданні
підтверджуються, як поясненнями
позивача та його представника, так і
доказуються дослідженими в судовому
засіданні зазначеними вище письмовими
У відповідності з вимогами ст.358 ЦК
України, право спільної часткової
власності здійснюється співвласниками
за їхньою спільною згодою.
Досліджені в суді обставини справи
свідчать про те, що між співвласниками
цього магазину не було домовленостей
про порядок володіння та користування
магазином, який є їх спільною частковою
Разом з тим, відповідач ОСОБА_3 в
порушення ч.1 ст.358 ЦК України, передавши
01.07.2013 року, без згоди позивача, як
співвласника іншої ? частки магазину,
приміщення цього магазину в оренду
відповідачці ПП ОСОБА_4, порушив право
Згідно зі ст.ст.203, 215 ЦК України, договір
оренди магазину від 01.07.2013 року,
укладений між відповідачами, не може
вважатися законним і дійсним, так як
він був укладений без відома і згоди
позивача, як співвласника ? частки
цього магазину, а тому цей договір
оренди суперечить закону (ст.358 ЦК
України), в зв'язку з чим цей договір
слід визнати недійсним.
Недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю і
являється недійсним з моменту його
У разі недійсності правочину, кожна із
сторін, відповідно до ст.216 ЦК України,
повинна повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину.
Крім того, ст.216 ЦК України передбачена
можливість відшкодування збитків,
шкоди винною стороною правочину, особі,
якій цим недійсним право чином
Як вбачається з пояснень позивача та
інших досліджених в судовому засіданні
фактичних обставин справи, внаслідок
протиправної поведінки відповідачів,
які уклали між собою договір оренди
магазину з порушенням чинного
законодавства, без згоди позивача, як
його співвласника, а також тривалий час
не допускають позивача до володіння і
користування магазином, яким він має
право володіти і користуватися, як
співвласник, порушили майнові права
позивача та завдали йому цими діями
душевних страждань, нервових
переживань, тобто спричинили йому
Відповідно до ст.23 ЦК України, позивач,
як фізична особа, яка зазнала моральної
шкоди, внаслідок порушення його прав,
має право на відшкодування моральної
шкоди за рахунок винних в цьому осіб.
Досліджені в судовому засіданні
обставини справи свідчать про те, що
винними в порушенні майнових прав
позивача, являються відповідачі, які
відповідно до ст.ст.23, 1190 ЦК України,
повинні нести солідарну
відповідальність за завдану їх
спільними діями моральну шкоду
Тому, у відповідності з вимогами
ст.ст.16,23, 1190 ЦК України, враховуючи
вищевикладені обставини справи,
характер існуючих правовідносин, факт
нервових переживань та душевних
страждань, перенесених позивачем,
враховуючи їх глибину та ступінь вини
відповідачів, приймаючи до уваги
вимоги розумності та справедливості,
суд приходить до висновку, що завдана
позивачу моральна шкода підлягає
відшкодуванню у визначений позивачем
спосіб, а саме у грошовому еквіваленті,
а достатньою сумою для відшкодування
заподіяної позивачу моральної шкоди
буде сума в 3000 гривень.
Також підлягає задоволенню позовна
вимога щодо зобов'язання відповідача
ОСОБА_3 не чинити перешкод позивачу у
користуванні нежитловим приміщенням
магазину №57, що розташований по
АДРЕСА_1, так обставини цієї справи
свідчать про те, що такі перешкоди
позивачу чиняться цим відповідачем,
про що свідчать акти, складені
комісіями, до яких входили депутати
місцевої ради, представники
правоохоронних органів та Гур'ївської
сільської ради Новоодеського району
Миколаївської області, які підтвердили
пояснення позивача з цього приводу.
В зв'язку з цими обставинами, позивач,
чиї майнові права було порушено, у
відповідності до вимог ст. 16 ЦК
України, має право на судовий захист
своїх порушених прав у спосіб
покладання обов'язку, в даному випадку
на відповідача ОСОБА_3, не чинити
позивачу перешкод у користуванні
майном, як співвласнику ? частки
вищевказаного магазину, а також
позивач має право на забезпечення з
боку відповідача ОСОБА_3, який
одноособово користується цим
магазином, на безперешкодний, вільний
доступ до цього нежитлового приміщення
Що ж стосується інших позовних вимог
позивача, то суд вважає їх
недоведеними, необґрунтованими,
безпідставними та такими, що не
ґрунтуються як на законі, так і на
фактичних обставинах справи, в зв'язку
з чим ці позовні вимоги задоволенню не
Так, суд зазначає, що не підлягають
задоволенню вимоги позивача щодо
стягнення з відповідачів в солідарному
порядку на його користь завданої йому
яка, як він вважає, йому була заподіяна,
внаслідок неотримання орендної плати,
яку ніби то отримав відповідач ОСОБА_3
від відповідача ПП ОСОБА_4
Поскільки суд визнав недійсним договір
оренди приміщення магазину від 01.07.2013
року, що був укладений між
відповідачами, то це має наслідком
настання двохсторонньої реституції, в
зв'язку з чим позивач не має права
претендувати на отримання ніякої
орендної плати по двохсторонньому
договору, який визнано недійсним.
Крім того, позивач не довів в судовому
засіданні того факту, що йому була
заподіяна відповідачами матеріальна
шкода є упущеною вигодою, у розумінні
п.2 ч.2 ст.22 ЦК України.
В зв'язку з частковим задоволенням
позовних вимог, а саме в частині
визнання недійсним договору оренди
приміщення магазину від 01.07.2013 року, що
був укладений між відповідачами, то суд
вважає зайвими та безпідставними
вимоги до відповідача ПП ОСОБА_4 щодо
покладення на неї обов'язку усунути
перешкоди позивачу у користуванні
магазином, поскільки відповідач ПП
ОСОБА_4 у спірних правовідносинах в
даному випадку, не будучи
співвласником магазину, після набрання
рішенням законної сили, яким цей
договір оренди визнається недійсним,
втрачає будь-яке право на користування
цим приміщенням.

У відповідності з вимогами ст.88
ЦПК України, у випадку частково
задоволення позовних вимог, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

Поскільки позивач сплатив за подання
позову до суду судовий збір в розмірі 972
гривні, тобто по 243,60 гривень за кожну
заявлену ним позовну вимогу, то з
відповідачів у долях слід стягнути на
користь позивача понесені ним судові
витрати пропорційно до розміру
задоволених його позовних вимог, а
саме: з відповідача ОСОБА_3 слід
стягнути 609 гривень судових витрат, а з
відповідача ПП ОСОБА_4 слід стягнути на
користь позивача - 243,60 гривень судових
витрат у вигляді судового збору.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 179, 212-215
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, приватного
підприємця ОСОБА_4 про визнання
недійсним договору оренди нежитлового
приміщення, усунення перешкод в
користуванні нежитловим приміщенням,
стягнення матеріальної шкоди та
відшкодування моральної шкоди, -
задовольнити частково.

Визнати недійсним договір оренди
нежитлового приміщення - магазину №57,
що розташований по АДРЕСА_1, укладеного
01.07.2013 року між ОСОБА_3 та ПП ОСОБА_4.

Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкод
позивачеві ОСОБА_1 у користуванні
нежитловим приміщенням - магазином №57,
що розташований по АДРЕСА_1 та
забезпечити безперешкодний (вільний)
доступ позивачу ОСОБА_1 до цього
нежитлового приміщення магазину.

Стягнути солідарно з відповідачів
ОСОБА_3 та ПП ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
3000 (три тисячі) гривень в рахунок
відшкодування завданої моральної
шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 - 609
(шістсот дев'ять ) гривень судових
витрат.

Стягнути з ПП ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
- 243,60 (сто двадцять одну грн. 80 коп.)
гривень судових витрат.

В задоволені іншої частини заявлених
позовних вимог, - позивачу відмовити.

Рішення суду набуває чинності після
закінчення строку його апеляційного
оскарження, якщо таку скаргу не буде
подано.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Новоодеський районний
суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десятиденного
строку з моменту проголошення рішення
суду, а особами, які не були присутніми
при його проголошенні, але приймали
участь у розгляді справи, протягом 10
днів з моменту одержання копії рішення
суду.

Головуючий: