Справа № 455/1575/14-ц
Провадження № 2/455/575/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 листопада 2014 року Старосамбірський
районний суд Львівської області в
складі:

головуючого, судді -
Ференц О.І.

при секретарі –
Нестер М.В.,

з участю представника позивача -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Старий Самбір
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_2 до Ясенице-Замківської
сільської ради Старосамбірського
району Львівської області за участю
третіх осіб – Старосамбірської
державної нотаріальної контори,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та реєстраційної служби
Старосамбірського РУЮ Львівської
області про визнання права власності
на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

05.11.2014р. позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом, покликаючись на те,
що 28.05.1951р. одружилися його батьки -
ОСОБА_5 та ОСОБА_6. За час шлюбу в них
народилося троє дітей - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, 16.06.1973р. його
сестра ОСОБА_7 одружилася, змінивши
прізвище на ОСОБА_4. У 1959р. його батьки
збудували житловий будинок в с. Велика
Волосянка по вул. Центральній, 114 "в", в
якому вони проживали та вели спільне
господарство, проте права власності
належним чином не оформили.

Зазначав, що 15.12.1995р. його батько склав
заповіт, яким усе своє майно, в тому
числі і житловий будинок, заповів йому,
оскільки він доглядав постійно за
батьком. Заповіт посвідчено секретарем
виконкому Ясенице-Замківської
сільської ради Старосамбірського
району ОСОБА_9. 24.12.1995р. його батько
помер, а ще раніше - 19.05.1979р., померла
його мати. Після смерті батька він як
спадкоємець за заповітом хотів
оформити свої спадкові права на
житловий будинок, у зв'язку з чим
звернувся до державного нотаріуса
Старосамбірської РДНК, але йому було
відмовлено, оскільки відсутні
правовстановлюючі документи на
будинок. Вирішити вказане питання в
позасудовому порядку не має
можливості.

Крім того вказував, що його рідні брат і
сестра - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які мають
право на спадщину за законом після
смерті батька, написали заяви про те, що
їм відомо про відкриття спадщини, проте
вони не претендують на обов'язкову
частку у спадковому майні.

Просив суд визнати за ним право
власності на житловий будинок № 114 "в" з
господарськими будівлями та спорудами
по вул. Центральній в с. Велика
Волосянка Старосамбірського району
Львівської області.

Вимоги підтримано в судовому засіданні
представником позивача.

Представник відповідача -
Ясениця-Замківської сільської ради
Старосамбірського району Львівської
області, в судове засідання не
з’явився, проте подав письмову заяву, в
якій просить суд справу слухати у його
відсутності, проти позову не заперечує.

Представники третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору, - Старосамбірської
державної нотаріальної контори та
реєстраційної служби
Старосамбірського РУЮ Львівської
області, в судове засідання не
з'явилися, проте подали суду письмові
заяви, в яких просять справу слухати у
їх відсутності, проти задоволення
позову не заперечують.

Треті особи у справі – ОСОБА_4 та
ОСОБА_3, в судове засідання не з'явилися,
проте подали суду письмові заяви, в
яких просять заяву ОСОБА_8 розглянути
без їх участі, проти вимог позовної
заяви не заперечують.

Заслухавши пояснення представника
позивача та дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підставний
та підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що між батьками
позивача у справі - ОСОБА_10 та ОСОБА_6
було укладено шлюб 28.05.1951р.,
зареєстрований Ясенице-Замківською
сільською радою Старосамбірського
району Львівської області за актовим
записом № 4 (а.с.4). У 1959р. батьками
позивача було зведено
будинковолодіння № 114 "в" по вул.
Центральній в с. Велика Волосянка
Старосамбірського району Львівської
області, що підтверджується
поясненнями представника позивача та
довідкою Ясениця-Замківської
сільської ради Старосамбірського
району № 1309 від 30.10.2014р. (а.с.17). За свого
життя батьки позивача не оформили
правовстановлюючих документів на
вказане будинковолодіння, що
підтверджується довідкою Самбірського
БТІ № 1188 від 17.10.2014р. (а.с.11).

19.05.1979р. померла ОСОБА_6, не склавши за
своє життя заповіту. У ОСОБА_6 та ОСОБА_8,
батьків позивача, було троє дітей -
дочка ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6), син
ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5), та позивач -
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.5), які на момент
смерті матері досягли повноліття.
Даних про прийняття будь-ким спадщини
після смерті ОСОБА_6 немає.

15.12.1995р. ОСОБА_8, батько позивача, склав
заповіт, яким свій житловий будинок
(повністю), літню кухню, стайню, тобто
все майно, яке належало йому на момент
смерті, заповів ОСОБА_2, позивачу у
справі. Даний заповіт посвідчено
секретарем виконкому
Ясениця-Замківської сільської ради
Старосамбірського району ОСОБА_9 (а.с.10).
24.12.1995р. ОСОБА_8, батько позивача, помер
(а.с.8). Згідно довідки
Ясениця-Замківської сільської ради
Старосамбірського району № 1310 від
30.10.2014р. ОСОБА_2, позивач, до дня смерті
свого батька постійно проживав в
ІНФОРМАЦІЯ_4 в одному житловому будинку
без реєстрації, на момент смерті ОСОБА_8
фактично ОСОБА_2 вступив в управління
спадковим майном, яке залишилося після
смерті батька, проводив ремонт у
будинку та надвірних спорудах,
обробляв город (а.с.18).

Крім позивача у справі на момент смерті
ОСОБА_8 з ним у спірному
будинковолодінні проживала його матір
- ОСОБА_13, яка померла 15.03.2003р.. Даних про
те, що вона мала право на обов'язкову
частку у спадковому майні після смерті
ОСОБА_8 і прийняла її у суду немає та
матеріалами спадкової справи,
заведеної після смерті ОСОБА_14, не
підтверджується.

Треті особи у справі - ОСОБА_4 та ОСОБА_3,
діти померлого ОСОБА_8, 30.10.2014р. подали у
Ясениця-Замківську сільську раду
Старосамбірського району заяви про
відмову від спадщини після смерті
батька (а.с.15-16), проте в судовому
засіданні не встановлено, що вони мали
право на обов'язкову частку у
спадковому майні батька, оскільки
згідно ст.535 ЦК України 1963р. право на
таку частку мали лише неповнолітні або
непрацездатні діти спадкодавця, а
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на момент смерті
батька мали відповідно 44 та 37 років.

Позивач звернувся в Старосамбірську
державну нотаріальну контору із заявою
про прийняття спадщини після смерті
батька, проте не в змозі в позасудовому
порядку оформити належним чином свої
спадкові права з огляду на відсутність
документів на будинковолодіння (а.с.20).

Відповідно до наказу Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України від 24.05.2001
року №127 «Про затвердження Інструкції
про порядок проведення технічної
інвентаризації об'єктів нерухомого
майна» з подальшими змінами та
доповненнями не належать до
самочинного будівництва індивідуальні
(садибні) житлові будинки, садові,
дачні будинки, господарські
(присадибні) будівлі та споруди,
прибудови до них, побудовані до
5 серпня 1992 року.

Відповідно до ст.16 ЦК України
визнання права є одним із способів
захисту цивільних прав та інтересів, що
підлягають захисту судом.

Згідно ст.328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше право не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

За правилами ст.392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до статті 1 Першого
протоколу до Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод кожна
фізична або юридична особа має право
мирно володіти своїм майном. Ніхто не
може бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права.

В той же час, право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом, власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, а також якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою.

Крім того, згідно ч.4 ст.3 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
права на нерухоме майно, що виникли до
набрання чинності цим Законом,
визнаються дійсними у разі відсутності
їх державної реєстрації, передбаченої
цим Законом, за таких умов: якщо
реєстрація прав була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав. А у
відповідності до п.5 ч.1 ст.19
вищезазначеного Закону державна
реєстрація прав проводиться на
підставі, зокрема, рішень судів, що
набрали законної сили.

Відповідно до ст.549 ЦК України 1963р.
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном. Оскільки будинковолодіння № 114
"в" по вул. Центральній в с. Велика
Волосянка Старосамбірського району
належало на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_8 та ОСОБА_6, батькам
позивача, даних про проживання на
момент смерті ОСОБА_6 з батьками
будь-кого з дітей подружжя немає, а
батько позивача - ОСОБА_8 проживав на
момент смерті з дружиною, він фактично
вступив в управління спадковим майном
(половиною спірного будинковолодіння)
і вважається таким, що прийняв спадщину
після смерті дружини.

Аналогічним чином ОСОБА_2, позивач у
справі, вважається таким, що прийняв
спадщину після смерті батька, який
помер 24.12.1995р., оскільки згідно довідки
сільської ради постійно проживав з
батьком на момент його смерті у
спірному будинковолодінні без
реєстрації.

З огляду на те, що спірне
будинковолодіння, яке належало
повністю ОСОБА_8, оскільки він
успадкував половину його після смерті
дружини, ОСОБА_8 заповів своєму сину -
ОСОБА_2, позивачу у справі, спадкоємців,
яким би належало право на обов'язкову
частку у спадковому майні, не
встановлено, позивач у справі фактично
вступив в управління спадковим майном,
так як постійно на момент відкриття
спадщини проживав з батьком, а через
відсутність правовстановлюючих
документів на будинковолодіння
позбавлений можливості належним чином
оформити свої спадкові права, суд
вважає, що за ним слід визнати право
власності на спірне будинковолодіння.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.524, 525, 534-535, 549 ЦК України 1963р.,
ст.ст.16, 328, 392 ЦК України, ч.4 ст.3, п.5 ч.1
ст.19 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", ст.ст.10, 174, 208, 212,
214-215 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, 02.03.1961р.н., право
власності на будинковолодіння № 114 «в»
по вул. Центральній в с. Велика
Волосянка Старосамбірського району
Львівської області.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Старосамбірський районний суд
Львівської області шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

О.І. Ференц