Справа № 2/373/2610/13 Головуючий у І
інстанції Овдієнко К.М.Провадження №
22-ц/780/6460/14 Доповідач у 2
інстанції ФінагєєвКатегорія 26
УХВАЛА

Іменем України

18 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Апеляційного Суду Київської області в
складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Бевзюк М.М.

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Приват Банк» на
рішення Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 24 грудня 2013 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Приват Банк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом та просив стягнути з
відповідача на його користь
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 23 325 грн. 34 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у
вересні 2007 року між ПАТ КБ «Приват
Банк» та ОСОБА_1 укладено договір,
згідно якого банк надав, а позичальник
отримав кредит у розмірі 2 361 грн. 59 коп.
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12 % річних на суму
залишку заборгованості за кредитом. У
зв'язку з порушенням зобов'язань за
кредитним договором у відповідача
утворилася заборгованість, яка станом
на 28.09.2014 року складає 23 325 грн. 34 коп.

Рішенням Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 24 грудня 2013 року у задоволенні
позову ПАТ КБ «Приват Банк» відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати рішення суду першої
інстанції через порушення норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити. В
обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що позивач звернувся
до суду з позовом в межах строку
позовної давності. Позивач погодилася
з Умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам, в яких термін позовної
давності становить 5 років. Строк
позовної давності не може бути
пропущений, так як правовідносини між
сторонами тривають до повного
погашення клієнтом кредиту. Відповідач
до цього часу продовжує користуватися
коштами банку, відповідно термін дії не
припиняється і тим самим позивач
продовжує правовідносини з
відповідачем.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом встановлено, що 08 вересня 2007 року
між ПАТ «Комерційний банк «Приват
Банк» та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № К3XRRX01640308,
відповідно до умов якого позичальнику
було надано строковий кредит у розмірі
2 361 грн. 60 коп. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення по 08.09.2009 року включно.

Зазначений договір був укладений
шляхом отримання банком підписаної та
заповненої ОСОБА_1 заяви від 08.09.2007 року,
відповідно до якої відповідач
погоджується з умовами надання
банківських послуг, правилами
користування платіжною карткою.

Згідно розрахунку, наданого ПАТ КБ
«Приватбанк», заборгованість ОСОБА_1 за
договором № К3XRRX01640308 від 08.09.2007 року
станом на 28.08.2013 року складає 23 325 грн. 34
коп., з яких: заборгованість за кредитом
- 1 040 грн. 36 коп.; заборгованість за
відсотками - 8 280 грн. 88 коп.;
заборгованість з комісії - 775 грн. 80 коп.;
заборгованість з пені - 11 641 грн. 38 коп.;
штраф - 500 грн. фіксована частина та 1 086
грн. 92 коп. процентна складова.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач не
надав належних та допустимих доказів
існування письмового договору з
відповідачем про збільшення позовної
давності до 5 років.

Рішенням Апеляційного суду Київської
області від 29 квітня 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове, яким позов ПАТ КБ
«Приватбанк» задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_1 суму заборгованості за
кредитним договором в розмірі 23 325, 34 та
судові витрати в розмірі 355,05 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України від 10 липня 2014 року рішення
Апеляційного суду Київської області
від 29 квітня 2014 року скасовано, а справу
направлено на новий розгляд. При цьому
в ухвалі суд зазначив, що апеляційний
суд не надав належної правової оцінки
умовам надання споживчого кредиту
фізичним особам.

Колегія суддів, дослідивши надані
позивачем докази на підтвердження
своїх вимог прийшла до наступних
висновків.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно вимог ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Враховуючи те, що ОСОБА_1, отримавши
кредитні кошти, не повернула їх в
обумовлений договором строк, позивач
обґрунтовано звернувся до суду з
позовом про стягнення заборгованості
за договором.

Разом з тим, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо пропуску позивачем
строку позовної давності та
відсутності доказів про збільшення
позовної давності до 5 років, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Статтею 259 ЦК України передбачено,
що позовна давність, встановлена
законом, може бути збільшена за
домовленістю сторін. Договір про
збільшення позовної давності
укладається у письмовій формі.

Заперечуючи проти застосування
позовної давності у правовідносинах,
що виникли між сторонами, позивач
зазначає, що згідно п. 5.5 Умов надання
споживчого кредиту, терміни позовної
давності по вимогах про стягнення
кредиту, відсотків за користування
кредитом, винагороди, неустойки - пені,
штрафів за даним договором
встановлюються сторонами тривалістю 5
років.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги збільшенням строку позовної
давності за домовленістю сторін, ПАТ КБ
«Приватбанк» не надав суду належних
доказів на підтвердження того, що
ОСОБА_1 була ознайомлена саме з Умовами
надання споживчого кредиту, за якими
строк позовної давності визначений
сторонами в п'ять років.

Відсутність підпису відповідача на
умовах надання споживчого кредиту
фактично надає можливість банку
надавати умови в будь-якій редакції, з
будь-яким строком позовної давності та
стверджувати, що зазначені умови
погоджені з відповідачем. Наявна у
матеріалах справи копія Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт) належним
чином не завірена та не містить даних
про час затвердження вказаних умов та
термін їх дій.

За таких обставин, зазначення в заяві
на видачу кредиту про ознайомлення
відповідача з умовами надання кредиту,
без ідентифікації самих умов, як таких,
що погоджені підписом відповідача, не
може бути належним доказом
ознайомлення та погодження
відповідача саме з тією редакцією умов,
на якій наполягає банк.

Оскільки, кредитні кошти надавалися
ОСОБА_1 включно до 08.09.2009 року,
встановлений законом трирічний строк
позовної давності сплив 08.09.2012 року, що
в силу ч. 4 ст. 267 ЦК України є підставою
для відмови у задоволенні позову.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції ухвалене з дотримання норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду відповідають фактичним
обставинам справи та доводами
апеляційної скарги не спростовуються.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Приват Банк» відхилити.

Рішення Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 24 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Фінагєєв В.О.

Судді:
Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.