АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2834/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19 Смоляр О. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
Ювшин В. І. УХВАЛА
18 листопада 2014 року Колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Черкаської
головуючогоЮвшина В. І.суддівГончар Н.
І. , Вишні Н. В. при секретаріАнкудінов
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Черкаського
районного суду Черкаської області від
09 жовтня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення боргу ,-
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_7 про стягнення боргу, мотивуючи
свої вимоги тим, що 29.04.2009 р. між
позивачем та відповідачем було
укладено договір позики, відповідно до
якого ОСОБА_6 надав ОСОБА_7 мобільний
телефон «Soni Erikson», а відповідач мав за
нього сплатити 800 грн., з яких 320 грн.
віддав відразу, а 480 грн. мав повернути
до 30.06.2009 р. Відповідач порушив умови
договору та до цього часу не повернув
борг у зв'язку з чим ОСОБА_6 був
змушений звернутись до суду за
захистом своїх порушених прав. Просив
суд стягнути з відповідача на його
користь борг в сумі 480 грн.
Рішенням Черкаського районного
суду Черкаської області від 09 жовтня 2014
року в задоволені позову ОСОБА_6
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним
рішенням ОСОБА_6 подав апеляційну
скаргу, вважаючи що рішення суду першої
інстанції постановлено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права і просить скасувати рішення
Черкаського районного суду Черкаської
області від 09 жовтня 2014 року і ухвалити
нове рішення яким заявлені ним позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
не підлягає до задоволення виходячи з
наступного.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, що викладені в
п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про
судове рішення у цивільній справі",
рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до статті 2 ЦПК
України, вирішив справу згідно з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин відповідно до статті 8
ЦПК, а також правильно витлумачив ці
норми.

Обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність і
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції повністю
відповідає зазначеним вимогам,
оскільки ґрунтується на повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в
сукупності.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення боргу,
суд першої інстанції прийшов до
висновку, що позивачем пропущено
трьохрічний строк позовної давності
перелік якого розпочався з моменту,
коли відповідачем не було виконано
зобов'язання, щодо сплати за договором
з 30.06.2009 р., що є окремою підставою для
відмови в задоволенні позову.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що 29.04.2009 р. між позивачем
та відповідачем укладено договір
позики, відповідно до якого ОСОБА_6
надав ОСОБА_7 мобільний телефон «Soni
Erikson». ОСОБА_6 мав сплатити за телефон 800
грн., з яких 320 грн. віддав відразу, а 480
грн. повернути до 30.06.2009 р. Сума
неповернутого боргу визнається
відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст.631 ЦК України
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору.

Статтею 256 ЦК України визначено,
що позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки, а
відповідно до вимог ч. 5 ст. 261 ЦК України
за зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Сплив позовної давності є
підставою для відмови в позові (ч. 4 ст.
267 ЦК України). Якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної
давності, порушене право підлягає
захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається,
що позивач звернувся до суду лише 29.05.2014
р., тоді як строк звернення його до суду
сплив ще 30.06.2012 р. оскільки його перебіг
розпочався з 30.06.2009 р. саме з того
моменту коли відповідачем не було
виконано зобов'язання. Відповідно до ч.
3 ст. 263 ЦК України відповідач ОСОБА_7
подав заяву до суду першої інстанції до
моменту винесення судом першої
інстанції рішення про застосування
позовної давності (а.с.9).

Апелянтом заявлявся відвід
представнику відповідача ОСОБА_9
Главою 3 ЦПК України не передбачено
відводів стороні по справі або його
представнику, тому суд першої
інстанції усно відхилив дане
клопотання, що не є порушенням
процесуального закону. Також апелянтом
додано до апеляційної скарги оригінал
клопотання про відвід судді Смоляру
О.А., датоване днем ухвалення рішення 09
жовтня 2014 року з зазначенням часу 12
годин 20 хвилин. Дане клопотання ніде не
зареєстроване. Судове засіданні
розпочато в 12 годин 25 хвилин 09 жовтня 2014
року. В журналі судового засідання дане
клопотання не занесено.
Прослуховуванням запису судового
засідання також не виявлено, що таке
клопотання заявлялось в суді першої
інстанції при розгляді даної справи.

За таких обставин, колегія суддів
судової палати приходить до висновку,
що при розгляді справи в суді першої
інстанції клопотання про відвід судді
Смоляру О.А. апелянтом, він же позивач
по справі, не заявлялось.

Посилання апелянта в своїй
апеляційній скарзі, що суд першої
інстанції не долучав до матеріалів
справи необхідних документів є
безпідставним та не спростовують
висновків суду першої інстанції і не
містять підстав для скасування чи
зміни правильного рішення, оскільки
ґрунтується лише на припущеннях.

Тому вірно встановивши факти і
відповідно їм правовідносини,
постановивши рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права на підставі наявних та наданих
сторонами належних та допустимих
доказів, суд першої інстанції ухвалив
правильне та справедливе рішення, яким
відмовив в задоволенні позову ОСОБА_6
за пропуском строків позовної
давності.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів судової
палати,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення
Черкаського районного суду Черкаської
області від 09 жовтня 2014 року відхилити,
а рішення Черкаського районного суду
Черкаської області від 09 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає чинності негайно після її
проголошення, але може бути оскаржено
до суду касаційної інстанції на
протязі двадцяти днів, починаючи з часу
його проголошення.

Головуючий :

Судді :