Справа №592(7159)14 Головуючий у суді у 1
інстанції - АлфьоровНомер провадження
22-ц/788/1938/14 Суддя-доповідач - Рибалка В. Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Рибалки В. Г.,

суддів - Гагіна М. В. , Попруги С. В.

за участю секретаря судового засідання
- Чуприни В.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Сумське машинобудівне
науково - виробниче об'єднання ім. М.В.
Фрунзе»

на рішення Ковпаківського районного
суду м. Суми від 18 вересня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Сумське машинобудівне науково -
виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе»

про стягнення моральної шкоди,
спричиненої ушкодженням здоров'я,

в с т а н о в и л
а:

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 18 вересня 2014 року
позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ СМНВО ім. М.В. Фрунзе на
користь ОСОБА_2 7 000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ПАТ СМНВО ім. М.В. Фрунзе на
користь держави судовий збір в розмірі
243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ «Сумське
машинобудівне науково - виробниче
об`єднання ім. М.В. Фрунзе» посилається
на неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи та
порушення судом першої інстанції при
ухваленні рішення норм матеріального
та процесуального права. Просить
скасувати рішення Ковпаківського
районного суду м. Суми від 18 вересня 2014
року та ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що
з 01 грудня 1983 року по 28 липня 1999 року та
з 01 червня 2005 року по 24 січня 2013 року
ОСОБА_2 перебував у трудових
відносинах з ПАТ «Сумське
машинобудівне науково - виробниче
об`єднання ім. М.В. Фрунзе». 24 січня 2013
року був звільнений за власним
бажанням у зв'язку з виходом на пенсію.
З Акту розслідування причин виникнення
хронічного професійного захворювання
№ 62 від 18 грудня 2012 року позивачу було
встановлено діагноз: «Хронічне
обструктивне захворювання легень І ст.
пилової етиології у фазі нестійкої
ремісії, Емфізема легень І ст.,
Легенева недостатність І ст.
Захворювання професійне. Хронічна
рецедивуюча попереково - крижова
радикулопатія з двохстороннім
коришком синдромом, спондилоартроз
попереково - крижового відділу хребта з
функціональною нестабільністю в
сегментах L4-L5 з помірно вираженим
м'язово - тонічним алогічним синдромом,
з порушенням опорно - кінетичної
функції хребта і н/ кінцівок.
Захворювання професійне (від
довготривалого фізичного
перенапруження на виробництві).
Хронічна двостороння сенсоневральна
приглухуватість зі значним ступенем
зниження слуху 4 ст. Захворювання
професійне. Основний діагноз.
Гіпертонічна хвороба ІІ ст. ДЕП
(судинного ґенезу) ІІ ст. з вегетативною
дисфункцією з лікворно - венозною
дисциркуляцією і антено - цефалгічним
синдромом. Вегетативно - сенсорна
поліневропатія верхніх кінцівок з
вегетативно - трофічними порушеннями
на кистях, 2 - х сторонній плече -
лопатковий периартроз, артроз суглобів
кистей і зап'ястків. Міопія слабкого
ст. обох очей. Гіпертонічна ангіопатія
сітківки. Супутний діагноз. Згідно
Акту, професійне захворювання виникло
у зв'язку з недосконалістю технологій,
неефективністю використання засобів
індивідуального захисту, тривала
робота в шкідливих умовах праці,
причина професійного захворювання -
проведення робіт в умовах підвищення
рівнів виробничого шуму, пилу та
показників важкості праці. Відповідно
до Довідки МСЕК м. Суми від 27 лютого 2013
року про результати визначення ступеня
втрати професійної працездатності,
ступінь втрати працездатності склала
40%.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді, дослідивши матеріали справи
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Згідно ч.2 ст. 153 КЗпП України,
забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган.

Відповідно до ст. 173 КЗпП України, шкода,
заподіяна працівникам каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням трудових обов'язків,
відшкодовується у встановленому
законодавством порядку.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України,
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя. Порядок
відшкодування моральної шкоди
визначається законодавством.

При розгляді справи суд першої
інстанції належним чином з`ясував та
перевірив доводи та заперечення
сторін, дав належну оцінку зібраним у
справі доказам та обґрунтував висновки
викладені в рішенні.

Суд першої інстанції обґрунтовано
частково задовольнив позовні вимоги
ОСОБА_2. , стягнувши на його користь
компенсацію моральної шкоди з ПАТ
«Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе».

Доводи апеляційної скарги ПАТ «Сумське
НВО ім. М.В. Фрунзе» про те, що позивач
неодноразово був проінформований про
умови праці та про наявність на
робочому місці шкідливих і небезпечних
виробничих факторів і саме це давало
позивачу право розірвати трудовий
договір з ПАТ «Сумське НВО ім. М.В.
Фрунзе» з підстав невиконання
товариством законодавства про охорону
праці висновків суду не спростовують.

Ствердження в апеляційній скарзі ПАТ
«Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» про те, що
позивач погоджуючись на умови праці
усвідомлював можливість негативних
наслідків для свого здоров'я, а також в
повній мірі повинен нести солідарну
відповідальність за їх настання є
безпідставними та не є підставою для
звільнення ПАТ «Сумське НВО ім. М.В.
Фрунзе» від відповідальності та
компенсації позивачеві завданої
моральної шкоди.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що
позивачу після встановлення втрати
працездатності у зв'язку з професійним
захворюванням була виплачена
одноразова допомога, яка за своєю суттю
компенсувала моральний аспект
страхового випадку та щомісячні
виплати є безпідставними.

Суд першої інстанції, дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
обов'язок по відшкодуванню заподіяної
позивачу моральної шкоди внаслідок
ушкодження здоров'я через неналежні
умови праці покладено на роботодавця, а
тому відшкодування ПАТ «Сумське НВО
ім. М.В. Фрунзе» ОСОБА_2 завданої
моральної шкоди у розмірі 7000 грн. є
законним.

Крім того, відповідно до п. 9 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди № 4 від 03 березня 1995 року, розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції врахував порушення прав
позивача, задовольняючи позовні вимоги
частково виходив із засад розумності
та справедливості.

Інші доводи апеляційної скарги не є
підставою для скасування рішення суду.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що судове рішення ухвалено, з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права

У зв'язку з цим апеляційну скаргу на
рішення необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, ЦПК
України, колегія суддів

у х в а
л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Сумське
машинобудівне науково - виробниче
об`єднання ім. М.В. Фрунзе» відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 18 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: