Справа № 360/1962/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року
Бородянський
районний суд

Київської області в складі: головуючої
- судді Міланіч А.М.

при секретарі -
Хоменко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Бородянка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в :

У вересні 2014 року позивачка
звернулася до суду з вказаним позовом,
мотивуючи свої вимоги тим, що 12 травня
2011 року на автодорозі Київ-Ковель, 31 км +
500 м сталася дорожньо-транспортна
пригода за участі автомобіля НОМЕР_1,
який належить їй (позивачці) на праві
власності, під керуванням ОСОБА_3 та
автомобілем Фольксваген Т4, д/н НОМЕР_2
під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого
її (позивачки) автомобіль було
пошкоджено.

Дана дорожньо-транспортна пригода
сталася з вини відповідача, який вчинив
злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК
України, грубо порушивши Правила
дорожнього руху України.

В результаті вказаного злочину їй
(позивачці) завдано матеріальних
збитків внаслідок оплати послуг
евакуатора автомобіля в розмірі 490 грн.,
послуг за стоянку автомобіля у період з
12 травня 2011 року по 4 березня 2013 року на
штрафмайданчику в розмірі 1 010 грн.,
франшизи в розмірі 1000 грн., а всього на
суму 2500 грн. та моральної шкоди, яку
вона оцінила в 50 000 грн. Вартість
пошкодженого автомобіля їй було
відшкодовано страховою компанією.

Тому просила стягнути з
відповідача на свою користь на
відшкодування матеріальної шкоди 2500
грн. та на відшкодування моральної
шкоди 50 000 грн.

В судовому засіданні позивачка
свій позов підтримала та викладене
підтвердила.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про причини неявки суду не
повідомив, про час і місце розгляду
справи був належним чином
повідомлений.

Вислухавши пояснення позивачки,
дослідивши письмові докази по справі,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню частково.

Судом встановлено, що 12 травня 2011 року,
близько 21 години, відповідач ОСОБА_2,
керуючи на підставі довіреності
автомобілем «Фольксваген Т4»,
реєстраційний номер НОМЕР_2, який
знаходився в технічно несправному
стані із-за несправності підвіски
автомобіля, вираженої у
непрацездатності лівого заднього
амортизатора, що належить ОСОБА_4,
здійснюючи рух по автодорозі
Київ-Ковель з боку м.Києва у напрямку
м.Ковель у с.Ворзель Київської області
та перевищуючи при цьому допустиму
швидкість руху в межах населеного
пункту 60 км/год, чим порушив п.2.3 а), 31.1,
12.4,12.9 б) Правил дорожнього руху,
проїжджаючи 31 км + 500 м вказаної дороги,
діючи необережно, у порушення п.2.3 б), 12.1
Правил дорожнього руху України,
проявив злочинну недбалість, був
неуважним, не врахував дорожню
обстановку, не обрав безпечну
швидкість руху транспортного засобу,
щоб мати змогу постійно контролювати
його рух та безпечно керувати ним,
відволікся від керування транспортним
засобом у дорозі, допустив його виїзд
на зустрічну смугу руху, де скоїв
зіткнення з автомобілем «ГАЗ-2402»,
реєстраційний номер НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_3, який рухався по
своїй смузі руху у зустрічному
напрямку.

Постановою Ірпінського міського
суду Київської області від 12 березня 2012
року відповідача ОСОБА_2 було звільнено
від кримінальної відповідальності на
підставі п.«в» та «е» ст.1 ст.6 ЗУ «Про
амністію у 2011 році» від 8 липня 2011 року
(а.с.11,15-16).

Як вбачається з копії повідомлення
Української охоронно-страхової
компанії від 10 вересня 2012 року,
позивачці відшкодовані збитки
внаслідок пошкодження автомобіля в
сумі 4982,60 грн., що становить ринкову
вартість автомобіля за вирахуванням
вартості аварійно пошкодженого КТЗ та
франшизи в сумі 1000 грн. (а.с.13).

Згідно копій актів здачі-приймання
робіт від 4 березня 2013 року, квитанцій
до прибуткового касового ордеру,
позивачкою було оплачено ФОП ОСОБА_5 за
послуги евакуатора автомобіля
«ГАЗ-2402», реєстраційний номер НОМЕР_1, 490
грн., та за стоянку даного автомобіля у
період з 12 травня 2011 року по 4 березня 2013
року на штрафмайданчику 1 010 грн. (а.с.5-7).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об»єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до ст..1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана
одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Згідно ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою.

Оскільки страховою компанією
позивачці не було відшкодовано її
збитки за послуги евакуатора в сумі 490
грн., за стоянку автомобіля на
штрафмайданчику в сумі 1 010 грн. та
франшиза в сумі 1000 грн., що складає 2500
грн., то суд вважає за необхідне,
задовольняючи в цій частині позов,
стягнути з відповідача на користь
позивачки зазначену суму збитків.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода відшкодовується
грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості. Моральна
шкода відшкодовується незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов'язана з
розміром цього відшкодування.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Приймаючи до уваги вищевикладене,
суд вважає, що позивачка має право на
відшкодування завданої їй з вини
відповідача моральної шкоди, яка
виразилась в душевних стражданнях,
яких вона зазнала у зв'язку з
пошкодженням належного їй автомобіля,
негативним наслідком якого настала
неможливість тривалий час
використовувати даний автомобіль за
цільовим призначенням, що призвело до
зміни звичного способу життя позивачки
та її сім'ї, вона змушена була докладати
додаткові зусилля для захисту своїх
порушених прав.

Визначаючи розмір завданих
збитків, суд приймає до уваги характер
правопорушення, тобто, нанесення шкоди
джерелом підвищеної небезпеки, глибину
фізичних і душевних страждань, час їх
дії (з моменту вчинення ДТП пройшло
більше трьох років) та, виходячи із
засад розумності, виваженості та
справедливості, визнає за необхідне
стягнути з відповідача на користь
позивачки на відшкодування завданої їй
моральної шкоди 20 000 грн.

Оскільки суд не вбачає підстав для
стягнення моральної шкоди у більшому
розмірі, то в іншій частині в позові
необхідно відмовити.

Відповідно до ст..88 ЦПК України з
відповідача на користь позивачки
необхідно стягнути на відшкодування
витрат по сплаті судового збору 243,60
грн.

Керуючись ст.ст.23,1166,1167,1188,1194 ЦК
України, Законом України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст.ст. 10,11,209,212-215,218 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
на відшкодування завданої їй
матеріальної шкоди 2500 (дві тисячі
п'ятсот) гривень та на відшкодування
моральної шкоди 20 (двадцять тисяч)
гривень.

В іншій частині в позові відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід бюджету
судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок
три) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Київської області через Бородянський
районний суд Київської області. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий-суддя А.Міланіч