АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22
Головуючий в І інстанції Рябцева М.С.
Доповідач: Фурман Т.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року листопада місяця 04 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого: Фурман Т.Г.

Суддів: Пузанової Л.В.

Ігнатенко П.Я.

При секретарі: Бараш Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2, яка діє від імені ОСОБА_3,
ОСОБА_4, на рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 17 вересня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_5,
ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розірвання
договору купівлі-продажу, визнання
права власності, витребування майна,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року ОСОБА_5, ОСОБА_6
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про розірвання договору
купівлі-продажу, визнання права
власності, витребування майна,
посилаючись на те, що 29.10.2010 року між
ними, як продавцями, з однієї сторони,
та ОСОБА_3, як покупцем, з іншої сторони,
був укладений договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1, посвідчений
приватним нотаріусом Херсонського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
за реєстровим №2296. 01.11.2010 року вказаний
договір був зареєстрований ХДБТІ за
реєстраційним №16193098.

Згідно п. 3 укладеного договору продаж
квартири за домовленістю сторін
вчиняється за 52487,00 грн., які покупець
зобов'язується сплатити продавцям до
18.10.2013 року. Факт повного розрахунку за
цим договором підтверджується
особистою заявою продавців та/або
уповноважених представників,
справжність підпису яких
засвідчується нотаріально, що є
невід'ємною частиною цього договору.

У встановлений договором строк
покупець не здійснив оплату, що
підтверджується відсутністю
нотаріально посвідченої заяви, чим
порушив істотні умови договору, не
виконавши свої зобов'язання.

Посилаючись на те, що зазначена
обставина є підставою для розірвання
укладеного правочину відповідно до ст.
651 ЦК України , позивачі просили суд
розірвати вказаний договір
купівлі-продажу квартири, визнати за
ними право власності на спірну
квартиру по ? частині за кожним.

Крім того, у зв'язку з тим, що 31.07.2013 року
ОСОБА_3 подарував спірну квартиру своїй
дружині ОСОБА_4, не маючи на це права,
просили визнати недійсним договір
дарування вказаної квартири,
витребувати її у ОСОБА_8.

Ухвалою суду від 17.09.2014 року позовна
заява про визнання недійсним договору
дарування квартири залишена без
розгляду.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 17 вересня 2014 року позов
задоволено.

Розірвано договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1, посвідчений
приватним нотаріусом Херсонського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
за реєстровим №2296, зареєстрований
ХДБТІ 01.11.2010 року за реєстраційним
№16193098, укладений 29.10.2010 року між ОСОБА_5
та ОСОБА_6, з однієї сторони, та ОСОБА_3, з
іншої. Визнано за ОСОБА_5 та ОСОБА_6
право власності на спірну квартиру по ?
частині за кожним. Витребувано у ОСОБА_4
спірну квартиру.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, яка діє
від імені ОСОБА_3, ОСОБА_4, просить
рішення суду скасувати і ухвалити нове,
яким в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовити за
недоведеністю та обранням невірного
способу захисту своїх прав.

Письмових заперечень на апеляційну
скаргу до апеляційного суду не
надходило.

Заслухавши суддю-доповідача та осіб, що
з'явилися у судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення у визначених
законом межах, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню за наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 29
жовтня 2010 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, як
продавцями, та ОСОБА_9, як покупцем, був
укладений договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1, посвідчений
приватним нотаріусом Херсонського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
за реєстровим №2296. /а.с.8-9/.

Відповідно до п. 3 цього договору продаж
квартири за домовленістю сторін
вчиняється за 52487,00 грн., які покупець
зобов'язується сплатити продавцям до
18.10.2013 року.

Факт повного розрахунку за цим
договором має бути підтвердженим
особистою заявою продавців та/або
уповноважених представників,
справжність підпису яких
засвідчується нотаріально, що є
невід'ємною частиною цього договору.

Пунктом 11 укладеного договору
передбачено, що право власності на
квартиру у покупця виникає з моменту
державної реєстрації цього договору.

Право власності на придбану квартиру
ОСОБА_3 зареєстрував у встановленому
законом порядку 01.11.2010 року.

Доказів на підтвердження здійснення
ОСОБА_3 розрахунку за придбану квартиру
та розписки про погашення боргових
зобов'язань не надано.

На підставі нотаріально посвідченого
договору дарування від 31.07.2013 року
ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_4
безоплатно спірну квартиру.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно ст. 694 ЦК України договором
купівлі-продажу може бути передбачений
продаж товару в кредит з відстроченням
або з розстроченням платежу.

В статті 695 ЦК України передбачено, що
договором про продаж товару в кредит
може бути передбачено оплату товару з
розстроченням платежу. Істотними
умовами договору про продажу товару в
кредит з умовою про розстрочення
платежу є ціна товару, порядок, строки і
розміри платежів.

Статтею 651 ЦК України визначено, що
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Зважаючи на те, що покупець ОСОБА_3 не
здійснив оплату вартості предмету за
спірним договором, внаслідок чого
позивачі зазнали реальні та істотні
збитки, оскільки, продавши належну їм
квартиру не змогли отримати вартість
предмета договору визначену сторонами,
були позбавлені можливості
використати кошти від продажу квартири
на свої потреби, а отже, були позбавлені
того, на що розраховували при укладенні
договору, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції про
наявність правових підстав
передбачених ч. 2 ст. 651 ЦК України для
розірвання договору купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1, укладеного 29.10.2010
року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, з однієї
сторони, та ОСОБА_3

Разом з тим, задовольняючи вимоги
позивачів про визнання за ними права
власності на спірну квартиру та її
витребування у ОСОБА_4, суд послався на
те, що внаслідок розірвання договору
зобов'язання сторін припинилися, але
враховуючи той факт, що вказана
квартира була подарована відповідачем
ОСОБА_3 без достатніх на це правових
підстав своїй дружині ОСОБА_4
безвідплатно, позивачі в силу ст. 388, ч. 2
ст.695 ЦК України вправі вимагати
повернення проданого товару та
витребування його у відповідачки
ОСОБА_4

Проте, погодитися з таким висновком
суду не можна з огляду на наступне.

Предметом даного спору є розірвання
договору купівлі-продажу, при цьому
загальні правові наслідки порушення
зобов'язання визначені ст. 611, ч. 5 ст. 653,
692, 695, 697 ЦК України, на жодну з яких
позивачі в обґрунтування заявлених
вимог не посилаються, в той час, як
способом захисту порушеного права ними
обрано витребування майна з підстав
передбачених ч. 3 ст. 388 ЦК України.

Згідно ч.3 ст. 388 ЦК України якщо майно
було набуте безвідплатно в особи, яка
не мала права його відчужувати, власник
має право витребувати його від
добросовісного набувача у всіх
випадках.

Враховуючи, що спірне майно вибуло з
володіння їх власників з їхньої волі,
на підставі нотаріально посвідченого
договору купівлі-продажу, та зважаючи
на те, що за умовами укладеного
договору покупець набув права
власності на придбане нерухоме майно з
моменту його державної реєстрації і
відповідно до ст.319 ЦК України на
власний розсуд мав право вчиняти
будь-які дії, які не суперечать закону,
що було ним здійснено шляхом
безоплатної передачі спірного майна
ОСОБА_4, колегія суддів вважає, що
правові підстави для витребування
майна з підстав передбачених ч. 3 ст. 388
ЦК України відсутні.

Крім того, за обставинами справи та
відповідно до норм чинного
законодавства, вимагати повернення
проданого товару при розірванні
договору купівлі-продажу можливо лише
у покупця, а не у обдарованої особи.

З огляду на наведене, колегія суддів
вважає, що позивачами невірно обрано
спосіб захисту порушеного права, а тому
рішення суду в частині визнання за
позивачами права власності та
витребування спірного майна підлягає
скасуванню, як необґрунтоване та
незаконне з ухваленням в цій частині
нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог з наведених
вище підстав.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє від
імені ОСОБА_3, ОСОБА_4, задовольнити
частково.

Рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 17 вересня 2014 року в
частині визнання права власності та
витребування майна скасувати і
ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_5, ОСОБА_6 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права
власності, витребування майна -
відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: