22-ц/775/1588/2014(м)
Головуючий у 1-й інстанції
Суддя-доповідач Мироненко
13 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області у
головуючого Мироненко
суддів: Осипчук
при секретарі Одінцові
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат ім. Ілліча» на рішення
Жовтневого районного суду міста
Маріуполя Донецької області від 08
вересня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат ім. Ілліча» про
стягнення індексації заробітної плати
У серпні 2014 року позивач звернувся до
суду з даним позовом посилаючись на те,
що з 22 квітня 2002 року по 06 лютого 2004 року
та з 30 серпня 2004 року по 31 серпня 2010 року
перебував у трудових відносинах з
відповідачем, останнім при виплаті
заробітної плати не проводилась її
індексація, внаслідок чого порушені
його права на оплату праці. Просив
стягнути суму індексації заробітної
плати за періоди його роботи з
компенсацією, яка нараховується при
втраті частини доходів у зв'язку з
порушенням строків їх виплати
відповідно до Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
Заочним рішенням Жовтневого районного
суду міста Маріуполя Донецької області
від 08 вересня 2014 року позовні вимоги
Стягнуто з ПАТ «ММК ім. Ілліча» на
користь ОСОБА_2 індексацію та
компенсацію по заробітній платі за
період з 01 березня 2003 року по 31 серпня
2010 року в сумі 1168 грн. 13 коп. з
утриманням ПАТ «ММК ім. Ілліча» з цієї
суми передбачених законом податків та
обов'язкових платежів при її виплаті.
Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 08
вересня 2014 року виправлена описка
допущена у резолютивній частині
рішення Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 08
вересня 2014 року.

Стягнуто з ПАТ «ММК ім. Ілліча» на
користь ОСОБА_2 індексацію та
компенсацію по заробітній платі за
період з 01 березня 2003 року по 06 лютого
2004 року та з 30 серпня 2004 року по 31 серпня
2010 року в сумі 1168 грн. 13 коп. з
утриманням ПАТ «ММК ім. Ілліча» з цієї
суми передбачених законом податків та
обов'язкових платежів при її виплаті.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 30
вересня 2014 року заява ПАТ «ММК ім.
Ілліча» про перегляд заочного рішення
залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ
«ММК ім.. Ілліча», посилаючись на
неповне з'ясування всіх обставин
справи, порушення норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права, просить рішення
скасувати і ухвалити нове,яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України
апеляційний суд розглянув справу за
відсутності позивача ОСОБА_2, який
будучи належним чином повідомленим про
час та місце розгляду справи, в судове
зсідання не з'явився, про причини своєї
неявки суд не повідомив.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача
Новгородської В.В., яка підтримала
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи і обговоривши доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

У відповідності зі ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що позивач з 22
квітня 2002 року по 06 лютого 2004 року та з
30 серпня 2004 року по 31 серпня 2010 року
перебував у трудових відносинах з ПАТ
«ММК ім. Ілліча», що підтверджується
відповідними записами в трудовій
книжці про прийняття та звільнення з
роботи. За період роботи позивачу
нараховувалася та виплачувалася
заробітна плата.

Задовольняючи позов про стягнення з
відповідача суми індексації
заробітної плати за період з 01 березня
2003 року по 06 лютого 2004 року та з 30 серпня
2004 року по 31 серпня 2010 року, суд виходив
з того, що при перевищенні порогу
інфляції, який встановлюється в
розмірі 101 відсотка, заробітна плата
останнього за вказаний період не
індексувалася. Загальна сума
індексації заробітної плати та
компенсації складає 1168 грн. 13 коп., що
підтверджується довідкою підприємства
та не оскаржується позивачем, тому,
саме ця сума підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача. Також
суд дійшов до висновку, що при виплаті
присуджених позивачеві сум, з
відповідача належить утримати
передбачені законом податки та
обов'язкові платежі.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів не може не
погодитися виходячи з наступного.

При вирішенні спору, в цій частині, суд
правильно застосував норми
матеріального права і, зокрема, ст. 95,
ст. 233 КЗпП України, Закон України «Про
оплату праці», Закон України «Про
індексацію грошових доходів громадян»,
Закон України «Про компенсацію
громадянам втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх
виплати», Порядок проведення
індексації грошових доходів населення,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України N 1078 від 17 липня 2003
року і Порядок проведення компенсації
громадянам втрати частини грошових
доходів у зв'язку з порушенням термінів
їх виплати, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України № 159 від 21
лютого 2001 року.

Згідно роз'яснень, викладених в
Рішенні Конституційного Суду України
від 15 жовтня 2013 року № 1-18/2013, положення
ч. 2 ст. 233 КЗпП України слід розуміти
так, що у разі порушення законодавства
про оплату праці працівник має право
звернутися до суду з позовом про
стягнення сум індексації заробітної
плати та компенсації втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням
строків її виплати як складових
належної працівнику заробітної плати
без обмеження буд-яким строком
незалежно від того, чи були такі суми
нараховані роботодавцем.

Як вбачається з матеріалів справи,
наявність факту порушення трудового
законодавства в частині невиплати
позивачу ОСОБА_2 суми індексації
заробітної плати підтверджується
матеріалами справи, зокрема,
розрахунком сум індексації заробітної
плати та компенсації у зв'язку з
порушенням строків її виплати з
березня 2003 року по серпень 2010 року
(включно) в сумі 1168 грн. 13 коп.,
відповідно до якого сума індексації за
період з березня 2003 року по липень 2006
року становить 578 грн. 50 коп., сума
компенсації за несвоєчасну сплату - 589
грн. 63 коп. (а.с. 28).

Визначений відповідачем розмір
заборгованості суми індексації
заробітної плати та компенсації у
зв'язку з порушенням строків її виплати
- 1168 грн. 13 коп. повністю охоплюється
заявленим позивачем періодом з 01
березня 2003 року по 06 лютого 2004 року та з
30 серпня 2004 року по 31 серпня 2010 року.
Розрахунок індексації з компенсацією
за період, коли позивач не перебував у
трудових відносинах з відповідачем, з
лютого 2004 року по липень 2004 року
(включно), не проводився.

Допущена в резолютивній частині
рішення описка щодо періоду виправлена
ухвалою цього суду від 08 вересня 2014
року, яка в установленому законом
порядку сторонами не оскаржена.

За таких обставин доводи апеляційної
скарги відповідача щодо порушення
судом положень ст. 11 ЦПК України є
необґрунтованими.

Відповідачем не доведено належними та
допустимими доказами, як суду першої
інстанції, так і апеляційному суду,
відсутність заборгованості по
індексації з компенсацією перед
позивачем за часи його роботи у період
з 2003 - 2006 роки.

Враховуючи, що індексація на заробітну
плату входить до структури заробітної
плати, з якої проводяться відрахування
податків та обов'язкових платежів як з
заробітної плати, а в наданому
відповідачем розрахунку індексації, що
підлягає виплаті позивачу, не
зазначені суми відповідних
відрахувань податків і обов'язкових
платежів, суд дійшов обґрунтованого
висновку, що при виплаті відповідачем
присуджених позивачеві сум належить
утримати з них передбачені законом
податки і обов'язкові платежі.

Колегія суддів, переглядаючи справу в
межах заявленого позову та доводів
апеляційної скарги, погоджується з
рішенням суду щодо розміру
заборгованості суми індексації
заробітної плати та компенсації за
несвоєчасну сплату, яку відповідач
повинен сплатити позивачу.

Таким чином, переглядаючи справу
відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів не вбачає
апеляційних підстав для скасування
рішення суду першої інстанції, у
зв'язку з чим апеляційна скарга
підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и
л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат ім. Ілліча» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
08 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Судді: