Провадження № 4с/522/217/14-ц
УХВАЛА

10 листопада 2014 року Приморський
районний суд м. Одеси у складі

головуючого судді
Ільченко Н.А.

при секретарі           Довгань Ж.А.

розглянувши цивільну справу за скаргою
ОСОБА_1, заінтересовані особи державний
виконавець Другого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
ОСОБА_2, товариство з обмеженою
відповідальністю «Кей-Колект», на дії
державного виконавця -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на
дії державного виконавця Другого
Приморського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції ОСОБА_2 та просила
визнати його дії неправомірними та
скасувати арешт, накладенийпостановою
державного виконавця Другого
Приморського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції ОСОБА_2 про арешт
майна та оголошення заборони його
відчуження від 03.12.2013 р. у ВП № 41246209. В
обгрунтування своїх вимог скаржник
посилається на те, що квартира, на яку
накладено арешт та заборону
відчуження, було передано нею в заставу
в забезпечення виконання умов
кредитного договору, укладеного з
Акціонерним комерційним інноваційним
банком «УкрСиббанк», правонаступником
якого є ТОВ «Кей-Колект». На теперішній
час між скаржником та ТОВ «Кей-Колект»
досягнуто угоди про продаж предмету
іпотеки, який унеможливлюють
накладений арешт та заборона
відчуження майна.

В судове засідання сторони не
з’явилися, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином, із
заявами про відкладення розгляду
справи не зверталися, причини неявки
суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

21.12.2006 р. між ОСОБА_1 як іпотекодавцем та
Акціонерним комерційним інноваційним
банком «УкрСиббанк» як
іпотекодержателем укладено іпотечний
договір, згідно умов якого вона
передала банку в іпотеку квартиру
загальною площею 83,0 кв.м., житловою
площею 39,5 кв.м., розташовану за адресою:
АДРЕСА_1.

Згідно договору факторингу № 1,
укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ
«Кей-Колект» 12.12.2011 р., правонаступником
ПАТ «УкрСиббанк» за кредитними
правовідносинами, в тому числі з
ОСОБА_1, є ТОВ «Кей-Колект».

На виконанні Другого Приморського
відділу Державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
ОСОБА_2 знаходилось виконавче
провадження по виконанню виконавчого
листа № 1522/13509/12, виданого Приморським
районним судом м. Одеси 22.11.2013 р., про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ
«Кей-Колект» грошової суми у розмірі
1302813,66 грн.

В рамках вказаного виконавчого
провадження накладено арешт на все
майно, що належить заявниці, на
підставі постанови про арешт майна та
оголошення заборони його відчуження
від 03.12.2013 р. у ВП № 41246209. В тому числі
зазначеною постановою накладено арешт
та заборону відчуження на квартиру за
адресою: АДРЕСА_1.

Постановою головного державного
виконавця Щербакова Ю.С. виконавчий
документ було повернуто стягувану.

Згідно ст. 572 Цивільного кодексу
України, ст. 1 Закону України «Про
іпотеку» в силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов’язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави).

На теперішній час між скаржником та
банком досягнуто угоди про продаж
предмету іпотеки, для здійснення якого
необхідно скасувати арешт та заборону
відчуження предмету іпотеки.

У відповідності до ч. 5. ст. 60 Закону
України «Про виконавче провадження» у
випадках незакінченого виконавчого
провадження арешт з майна чи коштів
може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього кодексу, порушено
їх права чи свободи. Як визначено в ст.
387 ЦПК України, у разі встановлення
обґрунтованості скарги суд визнає
оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов’язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Враховуючи встановлені судом
обставини та вказані правові норми, суд
приходить до висновку про необхідність
задоволення скарги, оскільки
скасування арешту та заборони
відчуження з іпотечного майна є
належним способом захисту прав сторони
у виконавчому провадженні.

Керуючись ст.ст. 293, 385, 387 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дії державного виконавця
Другого Приморського відділу
Державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції ОСОБА_2
щодо накладення арешту на нерухоме
майно та оголошення заборони його
відчуження – незаконними.

Скасувати арешт, накладенний
постановою державного виконавця
Другого Приморського відділу
Державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції ОСОБА_2 про
арешт майна боржника та оголошення
заборони його відчуження від 03.12.2013 р. у
ВП № 41246209.

Копію ухвали надіслати сторонам у
справі для відома, після набрання
ухвалою чинності до Реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції - для виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Апеляційна
скарга подається апеляційному суду
Одеської області через Приморський
районний суд м. Одеси протягом п’яти
днів з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п’яти днів з
дня отримання копії ухвали

Суддя

Ільченко Н.А.

10.11.2014