№621/2599/14-ц
РІШЕННЯ

іменем України

25 листопада 2014 року
м.
Зміїв

Зміївський районний
суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Вельможної
І.В.,

за участю секретаря судового засідання
- Зубенко Л.С., Заводовського П.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Змієві
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
Зміївська державна нотаріальна
контора Харківської області про
визнання свідоцтв про право на
спадщину за законом недійсними,

в с т а н о в и в:

09.09.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, а 20.10.2014 року з уточненою
позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа -
Зміївська державна нотаріальна
контора Харківської області про
визнання свідоцтв про право на
спадщину за законом недійсними.

В обґрунтування позову ОСОБА_1
зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його дід
- ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4,
яка була його бабою. Внаслідок їх
смерті відкрилась спадщина, що
складається з жилого будинку з
надвірними будівлями, розташованого по
АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивача -
ОСОБА_5

Спадкоємцями за законом першої черги
після померлих ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, та
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4, є він, оскільки
фактично прийняв спадщину шляхом
реєстрації та постійного проживання у
житловому будинку та відповідач у
справі - ОСОБА_2, яка у встановлений
законом шестимісячний термін
звернулася з заявою про прийняття
спадщини та отримала свідоцтва про
право на спадщину за законом.

17.07.2014 року позивач звернувся до КП
«Зміївське бюро технічної
інвентаризації» з метою виготовлення
технічного паспорту на будинок АДРЕСА_1
де і дізнався про те, що право власності
на спірний будинок в цілому
зареєстровано на ім'я ОСОБА_2

ОСОБА_1 вказав, що 17.07.2014 року він
звернувся до Зміївської державної
нотаріальної контори де просив надати
йому роз'яснення про причини та
підстави усунення його від спадкування
та йому було запропоновано з'явитись та
надати необхідні документи для
оформлення спадщини. В результаті
державним нотаріусом Зміївської
державної нотаріальної контори на ім'я
ОСОБА_2 було направлено лист щодо
внесення змін у видані їй свідоцтва про
право на спадщину за законом, але
остання відмовилася і йому було
запропоновано звернутися до суду.

З огляду на те, що відповідач умисно
приховала той факт, що він є
спадкоємцем після померлих ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, який прийняв спадщину, вважав,
що порушені його права, а у
позасудовому порядку відповідач
відмовляється вирішити спірне питання,
просив визнати недійсними видані на
імя ОСОБА_2 свідоцтва про право на
спадщину за законом на будинок по
АДРЕСА_1, зареєстровані в реєстрі №1-941
та №1-945.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_6 наполягала на
задоволенні позову з підстав,
викладених у ньому зазначивши, що
ОСОБА_1, є спадкоємцем померлих з огляду
на зміст ч. 2 ст. 529 ЦК України (в редакції
1963 року) та прийняв спадщину на
виконання вимог ст. 549 ЦК України.
Враховуючи, що ОСОБА_1, має законне
право на спадкове майно, просила позов
задовольнити. ( а.с.70-71)

ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення
позову у повному обсязі про що вказала
у поданих до суду письмових
запереченнях. (а.с. 40-42) Зазначила, що
прийняла спадщину після померлих
батьків та є спадкоємицею першої черги
за законом. На день смерті батько -
ОСОБА_3 був зареєстрований та постійно
проживав разом з нею. В свою чергу
позивач не був зареєстрований разом зі
спадкодавцями, вів аморальний спосіб
життя, зловживав спиртними напоями.
Після смерті батьків вона звернулась
до нотаріальної контори з метою
прийняття спадщини, від нотаріуса вона
нічого не приховувала, в свою чергу
ОСОБА_1 шахрайськими діями намагається
позбавити її законних прав на майно
померлих батьків.

Представник Зміївської державної
нотаріальної контори у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлялись
належним чином, про причини неявки не
сповістили.

Заслухавши пояснення сторін, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд дійшов наступного
висновку:

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, виданого відділом
реєстрації актів цивільного стану
Зміївського районного управління
юстиції Харківської області, актовий
запис №110. ( а.с.14)

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Зміїв,
що підтверджується свідоцтвом про
смерть серії НОМЕР_2, виданого відділом
реєстрації актів цивільного стану
Зміївського районного управління
юстиції Харківської області 02.07.2014
року, актовий запис №1. ( а.с.15)

Факт родинного зв'язку між померлими
ОСОБА_4, ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_1, а
саме те, що померлі були його дідом та
бабою підтверджується відповідними
правовстановлюючими документами. (
а.с.18,19,20)

Батько позивача - син спадкодавців
ОСОБА_5, помер ІНФОРМАЦІЯ_4, про що
свідчить копія свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_3, видане відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Зміївського районного управління
юстиції, актовий запис №146. ( а.с.16)

За життя ОСОБА_3 на підставі свідоцтва
про право власності, виданого
виконкомом Зміївської міської ради та
зареєстрованого в КП «Зміївське БТІ»
належав будинок АДРЕСА_1 Харківської
області, але вказаний будинок був
знесений. У 1969 році на місці старого
будинку побудований новий жилий
будинок, площею 38,9 кв.м., оформлено
право власності на цей будинок на ім'я
ОСОБА_3, на підставі рішення виконкому
Зміївської міської ради №164 від 30.04.2002
року №164, що підтверджується довідкою
КП «Зміївське БТІ" за № 2048 від 22.07.2014
року. ( а.с.21)

З огляду на те, що правовідносини, що є
предметом розгляду даної справи, а саме
відкриття спадщини (1995-1999 роки), мало
місце до 1 січня 2004 року, суд дійшов
висновку про необхідність
застосування чинного на той час
законодавства, зокрема правил
Цивільного кодексу Української РСР. ( в
редакції 1963 року).

Таким чином, відповідно до ст. ст. 524, 529
ЦК УРСР, чинного на час відкриття та
спадщини після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
спадкоємство здійснюється за законом і
за заповітом.

У відповідності до ч. 2 ст. 529 ЦК України,
онуки, правнуки спадкодавця є
спадкоємцями за законом першої черги,
якщо на час відкриття спадщини немає в
живих того з їх батьків, хто був би
спадкоємцем; вони успадковують порівну
в тій частині, яка б належала б при
спадкоємстві за законом їх померлому
родителю.

Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для
придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Для прийняття
спадщини необхідне волевиявлення
спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Згідно з положеннями ст. ст. 549, 554 ЦК
УРСР визнавалося, що спадкоємець
прийняв спадщину: 1) якщо він фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном; 2) якщо він подав
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини.

Вищевказані дії повинні бути вчинені
протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини.

Відповідно до статті 553 ЦК УРСР,
спадкоємець за законом або за
заповітом в праві був відмовитися від
спадщини протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини.

Вважається, що відмовився від спадщини
той спадкоємець, який не вчинив жодної
з дій, що свідчить про прийняття
спадщини.

З огляду на зазначене вище, прийняття
спадщини є правом спадкоємця й
залежить виключно від його власного
волевиявлення. Для прийняття спадщини
необхідне волевиявлення спадкоємця і
здійснення ним певних дій.

Так, в судовому засіданні були оглянути
спадкові справи, зареєстровані після
смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_4 Зміївською
державною нотаріальною конторою за
№265/2009 та №307/2009, відповідно до яких:

11.06.1999 року ОСОБА_2 звернулася до
Зміївської державної нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3
матері ОСОБА_4, що постійно мешкала в
АДРЕСА_1 ( а.с.3 сп.спр. №307/99)

24.04.2004 року ОСОБА_2 звернулася до
нотаріальної контори з заявами про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за законом після смерті ОСОБА_3, ОСОБА_4,
вказуючи, що спадщину вона прийняла
шляхом постійного проживання з
померлими на час їх смерті за однією
адресою та відсутність інших
спадкоємців, визначених ст. 529 ЦК
України (в редакції 1963 року). ( а.с.2 сп.
Спр. №307/99 та №265/2009 )

Спадковий зв'язок між померлими та
ОСОБА_2, підтверджується копією
свідоцтво про народження та свідоцтвом
про одруження, відповідно до яких
батьками ОСОБА_2 були ОСОБА_3 та ОСОБА_4
Після реєстрації шлюбу - 18.10.1969 року,
ОСОБА_8 було присвоєно прізвище ОСОБА_2 (
а.с. 6,7 сп. Спр. №309/77)

24.04.2009 року ОСОБА_2 було видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом, зареєстроване в реєстрі за
№1-945 на ? частину житлового будинку з
відповідною частиною надвірних
будівель АДРЕСА_1 Харківської області,
після смерті ОСОБА_4 ( а.с.11 сп. Спр. №307/99)

24.04.2009 року ОСОБА_2 було видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом, зареєстроване за №1-941 на ?
частину житлового будинку з
відповідною частиною надвірних
будівель АДРЕСА_1 Харківської області,
після смерті ОСОБА_3. ( а.с.11 сп. Спр.
№265/2009)

Відповідно до копії паспорта ОСОБА_1 та
довідки Зміївського РС ГУДМС в
Харківській області за №37/902 від 09.07.2014
року він з 19.12.1980 року зареєстрований за
адресою АДРЕСА_1. ( а.с.12,17)

Аналізуючи вищевикладене,суд дійшов
висновку, що ОСОБА_1 є спадкоємцем після
смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_9 в контексті ч. 2
ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року),
оскільки його батько ОСОБА_5 помер до
часу відкриття спадщини, а тому має
право на спадкування поряд із ОСОБА_2,
як спадкоємець першої черги.

Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК України
ОСОБА_1 прийняв спадщину, оскільки був
зареєстрований та проживав у спірному
будинку, тобто виконав дії щодо
фактичного прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 3 cт. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванні
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст. 1301 ЦК України,
свідоцтво про право на спадщину
визнається недійсним за рішенням суду,
якщо буде встановлено, що особа, якій
воно видане, не мала права на
спадкування, а також в інших випадках,
встановлених законом.

Як роз'яснено в п.27 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008
року «Про судову практику в справах про
спадкування», іншими підставами можуть
бути: визнання заповіту недійсним,
визнання відмови від спадщини
недійсною, визнання шлюбу недійсним,
порушення у зв'язку з видачею свідоцтва
про право на спадщину прав інших осіб
тощо.

Стаття 1300 ЦК України, встановлює, що за
згодою всіх спадкоємців, які прийняли
спадщину, нотаріус за місцем відкриття
спадщини може внести зміни до
свідоцтва про право на спадщину. На
вимогу одного із спадкоємців за
рішенням суду можуть бути внесені
зміни до свідоцтва про право на
спадщину. У випадках, встановлених
частинами першою і другою цієї статті,
нотаріус видає спадкоємцям нові
свідоцтва про право на спадщину.

З аналізу вищевикладеного, суд дійшов
висновку, що при видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на імя
ОСОБА_2, були порушені права ОСОБА_1, як
спадкоємця першої черги за законом,
згоди відповідач на внесення змін до
виданих їй свідоцтв про право на
спадщину не надала, що вказує на
наявність спору між сторонами, а тому
вказані свідоцтва підлягають визнанню
недійсними.

Таким чином, суд дійшов висновку про
обгрунтованість вимог ОСОБА_1 та
неохідність їх задоволення у повному
обсязі.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають
стягненню судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 524, 530, 548, 549 ЦК України (в редакції
1963 року), ст. 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 15, 212,
213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа - Зміївська державна нотаріальна
контора Харківської області про
визнання свідоцтв про право на
спадщину за законом недійсними -
задовольнити у повному обсязі.

Визнати недійсними свідоцтва про право
на спадщину за законом від 24 квітня 2009
року, видані державним нотаріусом
Зміївської державної нотаріальної
контори Харківської області ОСОБА_10 на
ім'я ОСОБА_2, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_3 в 1/2 частині, та померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 в 1/2 частині, на
жилий будинок з надвірними будівлями,
розташований по АДРЕСА_1, зареєстровані
в реєстрі №1-941 та №1-945.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
витрати по оплаті судового збору в
розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Зміївський районний суд Харківської
області шляхом подання апеляційної
скарги в десятиденний строк з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено -
28.11.2014 року.

Головуючий: