Справа № 226/2665/14-ц
Справа № 2/226/1049/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2014 року
м. Димитров

Димитровський міський суд Донецької
області у складі:

головуючого - судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Мітюхіній О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши заочно у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Димитров Донецької області справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
визнання особи такої, що втратила право
користування житловим приміщенням, в
обґрунтування якого вказала, що на
підставі договору дарування від 24.04.2012
року їй на праві приватної власності
належить житловий будинок за адресою:
АДРЕСА_1, в якому зареєстрована вона та
з 09.10.2012 року її син - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач за адресою
своєї реєстрації не з'являється та не
проживає з 04.04.2013 року по цей час,
особистих його речей у будинку за
зазначеною адресою не має. Реєстрація
відповідача в будинку не дозволяє їй
розпорядиться даною нерухомістю, у
зв'язку з чим порушуються її права
власника. Тому позивач просить суд
усунути перешкоди в користуванні нею
своєю власністю шляхом визнання
відповідача таким, що втратив право
користування зазначеним жилим
приміщенням.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні
підтримала свої позовні вимоги у
повному обсязі, не заперечуючи проти
розгляду справи заочно через неявку до
суду відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 до судового
засідання не з'явився, про час і місце
розгляду справи сповіщений належним
чином, клопотання про відкладення
судового розгляду суду не надав.

Заслухавши позивача, дослідивши
докази по справі, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що житловий
будинок, розташований за адресою:
АДРЕСА_1, належить на праві власності
позивачу ОСОБА_1 на підставі договору
дарування житлового приміщення від
24.04.2012 року, посвідченого приватним
нотаріусом Димитровського міського
нотаріального округу, реєстраційний
номер 1038, та зареєстрованого у БТІ
м.Димитров 04.09.2012 року у реєстровій
книзі № 6 за реєстровим № 1303, що
підтверджується відповідним
договором, витягом комунального
підприємства «Бюро технічної
інвентаризації» Димитровської міської
ради про державну реєстрацію прав,
технічним паспортом на будинок (а.с.7-8,
9, 10-15).

Згідно записам домової книги за
адресою: м.Димитров, вул.Щорса, буд.63, з
09.10.2012 року зареєстровані позивач
ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 (а.с.16-19).

Відповідно до акту від 04.11.2014 року,
складеного квартальною
координаційного комітету
самоорганізації населення м.Димитров
№ 8 за участю мешканців-сусідів,
відповідач ОСОБА_2 з 04.04.2013 року по день
складання акту не мешкав за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с. 21).

Цей факт у суді засвідчили свідки
ОСОБА_3, мешканець АДРЕСА_2, та свідок
ОСОБА_4, мешканка АДРЕСА_3, додавши, що
теперішнє місцезнаходження
відповідача їм не відомо, за час
відсутності відповідача за вказаною
адресою вони жодного разу його не
бачили, фактів про вчинення з боку
позивача перепон щодо проживання її
сина у її будинку їм не відомо.

Статтею 405 ЦК України визначені
права членів сім'ї власника житлового
приміщення на користування цим
приміщенням.

За приписами ст.41 Конституції України
держава забезпечує захист прав усіх
суб,єктів права власності, гарантує
право власності, кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю, ніхто
не може бути протиправно позбавлений
права власності, право приватної
власності є непорушним.

Згідно за ст.150 ЖК України громадяни, що
мають у приватній власності квартиру,
користуються нею для особистого
проживання та проживання членів їх
сімей, та вправі розпоряджатися цією
власністю за своїм розсудом.

За чинним житловим законодавством
членами сім'ї власника житлового
приміщення визнаються дружина,
чоловік, їх діти, батьки та інші особи,
якщо вони постійно проживають спільно
з власником житла та ведуть спільне з
ним господарство (ч.2 ст.64 ЖК України).

Судом встановлено, що відповідач
зареєстрований за адресою проживання
позивача, як її син, не мешкає в даному
житловому приміщенні з 04.04.2013 року,
також він не є співвласником спірної
житлової площі позивача ОСОБА_1

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

З'ясовуючи причини відсутності
відповідача понад встановлені строки
на спірній житловій площі, суд не
встановив, що вони були поважні.

Враховуючи вищенаведене, а саме те, що
будь-яких договорів щодо користування
квартирою позивача між сторонами не
встановлено, як і не встановлено прояви
відповідачем інтересу до вказаного
житла понад рік, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню.

На підставі ст.150 СК України, 405 ЦК
України, керуючись ст.ст. 10, 60, 213, 214, 215,
226, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
таким, що втратив право користування
жилим будинком, розташованим за
адресою: АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Донецької області через
Димитровський міський суд Донецької
області шляхом подачі апеляційної
скарги у десятиденний строк з дня його
оголошення. Особи, які брали участь, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати судову скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення виготовлено 25.11.2014
року.

Суддя
Ж.Є. Редько