Справа № 462/3922/14
Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н.М.
Провадження № 22-ц/783/6684/14
Доповідач в 2-й інстанції: Береза В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської
області у складі: головуючого - судді:
Берези В.І., суддів: Бойко С.М.,
Штефаніци Ю.Г., за участю секретаря
судового засідання: Куцик І.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Залізничного районного суду
м.Львова від 13 серпня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів,-

в
с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням позов
задоволено частково. Стягнуто зі
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 1/4 частки від заробітку,
починаючи з 06.06.2014 року і до досягненню
дитиною повноліття, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку. Допущено негайне
виконання рішення в межах суми платежу
за один місяць. Вирішено питання
судових витрат.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_2,
просить таке змінити, задовольнивши
позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд
неповно з`ясував обставини, які мають
суттєве значення для справи, та не
погоджується з рішенням саме в частині
часу, з якого необхідно стягувати
аліменти. Мотивує тим, що з 2012 року
відповідач добровільно допомоги не
надає, ухиляючись від сплати аліментів.
Апелянт не працює, не отримує державної
допомоги, не має стабільних доходів, не
може працевлаштуватись. У зв`язку із
заочним розглядом справи не мала
можливості подати докази в
обґрунтування позовних вимог.

В судове засідання від 18.11.2014 року
апелянт та відповідач не з`явилися,
хоча були належним чином повідомлені
про час та місце судового розгляду
справи, поважних причин неявки суду не
повідомили, а тому справу заслухано у
їх відсутності, відповідно до ч.5 ст.305
ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.197
ЦПК України, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача за
відсутності осіб, які буруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи,
межі та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку
про відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно зі свідоцтвом про укладення
шлюбу серія НОМЕР_1 від 28 квітня 1996 року,
актовий запис № 471, ОСОБА_3 та ОСОБА_2
зареєстрували шлюб 28.04.1996 року.

На підставі свідоцтва про народження
серії НОМЕР_2 від 05.12.1996 року
встановлено, що ОСОБА_3 являється
батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Задовольняючи частково позовну вимогу
позивача та визначаючи розмір
стягуваних аліментів - ? частки від
заробітку, починаючи з 06.06.2014 року і до
досягнення дитиною повноліття, суд
першої інстанції врахував
матеріальне становище відповідача,
інтереси неповнолітньої дитини та час
подання позовної заяви.

Обгрунтування вимог апеляційної
скарги щодо необхідності стягнення
аліментів у вищезазначеному розмірі,
однак починаючи з 2012 року і до
досягнення дитиною повноліття у
зв`язку з ухиленням відповідача від
виконання своїх батьківських
обов`язків, на увагу не заслуговують.

Так, відповідно до ст. 180 Сімейного
кодексу (далі - СК) України, батьки
зобов`язані утримувати дитину до
досягнення повноліття.

Згідно зі ст.191 СК України, аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред`явлення позову. Аліменти
за минулий час можуть бути присуджені,
якщо позивач подасть суду докази того,
що він вживав заходів щодо одержання
аліментів з відповідача, але не міг їх
одержати у зв'язку із ухиленням
останнього від їх сплати. У цьому разі
суд може присудити аліменти за минулий
час, але не більш як за три роки.

В матеріалах справи відсутні докази
того, що позивачем вживались
відповідні заходи, на що звернуто увагу
судом першої інстанції та правильно
зазначено про недоведеність факту
ухилення відповідача від сплати
аліментів.

Відтак, районний суд дійшов вірного
висновку про необхідність стягнення
визначеного розміру аліментів саме від
дня подання позову - 06.06.2014 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Не заслуговують на увагу і
обґрунтування вимог апеляційної
скарги в частині неможливості подання
доказів у зв`язку із заочним розглядом
справи.

Так, в матеріалах справи наявні докази
виклику позивача в судове засідання
від 07.07.2014 року (а.с.5), однак така не
з`явилась, причин неявки суду не
повідомила, у зв`язку з чим розгляд
справи було відкладено до 13.08.2014 року.
ОСОБА_2 13.08.2014 року було подано до суду
заяву про розгляд справи за її
відсутності, така не заперечувала
проти заочного розгляду справи (а.с.10).

З огляду на підставність заочного
розгляду справи та необґрунтованість
позовних вимог в частині стягнення
аліментів за минулий час, рішення суду,
на думку колегії суддів, ухвалено з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального закону.

А тому, апеляційну скаргу слід
відхилити.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.ст. 314,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Залізничного районного суду
м.Львова від 13 серпня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу може
бути оскарженою в касаційному порядку
протягом двадцяти днів подачею
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Береза В.І.

Судді:
Бойко С.М.

Штефаніца Ю.Г.