ОСОБА_1 ОСОБА_4 Києво-Святошинський
районний суд Київської області
Публічне акціонерне товариство
"Універсал Банк" м. Київ вул.
Справа № 369/7270/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

20.11.2014 року Києво - Святошинський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого судді
Дубас Т.В.

при секретарі
Дідур М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа:
ПАТ «Універсал Банк» про встановлення
факту проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу та поділ майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Києво-Святошинського районного суду
Київської області з даним позовом,
мотивуючи його тим, що 12.06.1992 року,
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб в
міському ВРАГС м. Маріуполя, Донецької
області.

За час спільного проживання у них
народилась донька - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

15.02.2001 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4
розірвано. Оскільки у відповідача не
було власного житла, з 15 лютого 2011 року
по теперішній час, вони продовжували
спільно проживати в одній квартирі
однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на теперішній час
спільно проживають, ведуть спільне
господарство, спільний бюджет.

За час спільного проживання ними 01.02.2008
року, за спільні кошти, на підставі
договору купівлі-продажу квартири
придбано кватиру загальною площею 68,5
кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується договором
купівлі-продажу квартири від 01.02.2008
року, серії НОМЕР_1, витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно, серії НОМЕР_2, витягом з
Державного реєстру правочинів.

Факт спільного проживання
підтверджується показаннями свідків, а
саме показами дочки ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Тому позивач просив встановити факт
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 із 15
лютого 2001 року.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на ?
частку квартири АДРЕСА_1. Визнати за
ОСОБА_1 право власності на ? частку
квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала та
просила позов задоволити.

Представник відповідача проти
задоволення позову не заперечувала,
позовні вимоги визнала.

Третя особа ПАТ «Універсал Банк»
направив до суду свої заперечення, в
яких просив в позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення осіб які
брали участь у розгляді справи та
покази свідків, перевіривши матеріали
справи та зібрані в ній письмові
докази, приходить до висновку що
позовні вимоги не підлягають до
задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу
України сім"ю складають особи, які
спільно проживають, пов'язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов'язки. Сім'я створюється на
підставі шлюбу, кровного споріднення,
усиновлення, а також на інших
підставах, не заборонених законом і
таких, що не суперечать моральним
засадам суспільства

Відповідно ст. 74 СК України, якщо жінка
та чоловік проживають однією сім'єю,
але не перебувають у шлюбі між собою
або в будь-якому іншому шлюбі, майно,
набуте ними за час спільного
проживання, належить їм на праві
спільної сумісної власності, якщо інше
не встановлено письмовим договором між
ними.

На майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності жінки та чоловіка,
які не перебувають у шлюбі між собою
або в будь-якому іншому шлюбі,
поширюються положення глави 8 цього
Кодексу.

Відповідно до роз'яснень, які містяться
в п. 20 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 21 грудня 2007 року №11,
при застосуванні ст. 74 СК, що регулює
поділ майна осіб, які проживають у
фактичних шлюбних відносинах, судам
необхідно враховувати, що правило
зазначеної норми поширюється на
випадки, коли чоловік та жінка не
перебувають у будь-якому іншому шлюбі і
між ними склалися усталені відносини,
що притаманні подружжю.

Пунктом 6 Рішення Конституційного суду
України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99
встановлено, що до членів сім'ї
належать особи, що постійно мешкають
разом та ведуть спільне господарство.
Ними можуть бути не тільки близькі
родичі, але й інші особи, які не
перебувають у безпосередніх родинних
зв'язках. Обов'язковою умовою для
визнання їх членами сім'ї є факт
спільного проживання, ведення
спільного господарства, наявність
спільних витрат, купівлі майна для
спільного користування, участі у
витратах на утримання житла, його
ремонт і т.п.

Згідно з вимогами частин 1,4 ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 58
Конституції України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Згідно із частиною першою Прикінцеві
положення Сімейного кодексу України
цей Кодекс набрав чинності одночасно з
набранням чинності Цивільним кодексом
України, тобто з 1 січня 2004 року.

Як встановлено в судовому засіданні,
12.06.1992 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_4
зареєстрували шлюб в міському ВРАГС м.
Маріуполя, Донецької області, актовий
запис № 894.

Згідно заяви ОСОБА_4 від 29.10.2014 року
посвідченої приватним нотаріусом
Києво-Святошинського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_7, вбачається що шлюб між
нею та ОСОБА_1, було розірвано 15 лютого
2001 року.

Згідно заяви ОСОБА_1 від 31.10.2014 року
посвідченої приватним нотаріусом
Вінницького міського нотаріального
округу Лукашенко В.Б., вбачається що
шлюб між ним та ОСОБА_4, було розірвано 15
лютого 2001 року.

Згідно договору купівлі-продажу
квартири від 01.02.2008 року ОСОБА_4, є
власником квартири АДРЕСА_1, що
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно та витягом з державного реєстру
правочинів.

Спірні правовідносини між сторонами
щодо встановлення факту проживання
однією сім'єю без реєстрації шлюбу
виникли з 15 лютого 2001 року, тобто до
набрання чинності СК України - до 1
січня 2004 року.

До відносин, які виникли до 1 січня 2004
року, застосовуються положення Кодексу
про шлюб та сім'ю України (далі - КпШС
України), яким не передбачено
можливості визнання факту спільного
проживання без реєстрації шлюбу як
підстави для визнання набутого майна
спільною сумісною власністю.

За таких обставин, вимоги позивача щодо
встановлення факту проживання однією
сім'єю з відповідачем без реєстрації
шлюбу з 15 лютого 2001 року по 1 січня 2004
року не підлягають до задоволення.

Щодо вимог позивача стосовно
встановлення факту проживання однією
сім'єю з відповідачем без реєстрації
шлюбу з 1 січня 2004 року, то суд приходить
до висновку, що позивачем не доведено у
судовому засіданні наявність між ним і
ОСОБА_4 усталених відносин притаманних
подружжю саме в період з 1 січня 2004 року
по даний час, а саме не надано доказів
про спільне проживання, ведення
спільного господарства, спільного
бюджету, не надано доказів своєї участі
у набутті спільно з відповідачем
спільного майна.

Згідно копій паспортів наданих
позивачем та відповідачем, вбачається,
що їх місце реєстрації зазначено за
різними адресами.

Суд, критично ставиться до показань
свідка, оскільки вона не змогла
достовірно підтвердити суду, що
позивач та відповідач дійсно вели
спільне господарство, та весь час в
період з січня 2004 року по даний час
проживали разом.

Таким чином, розглянувши справу в межах
заявлених позовних вимог, дослідивши
всебічно, повно, безпосередньо та
об'єктивно наявні у справі докази,
оцінив їх належність, допустимість,
достовірність, достатність і взаємний
зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі
обставини справи, на які сторони
посилалися як на підставу своїх вимог і
заперечень, з урахуванням того, що
відповідно до ст.1 ЦПК України
завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених або оспорюваних прав, свобод
чи інтересів фізичної особи, суд дійшов
висновку про необхідність відмови у
задоволенні позову щодо встановлення
факту спільного проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу та
необхідності відмови у похідних
вимогах щодо визнання за сторонами
права власності на спірну квартиру.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно
до ст.ст. 18, 69-71, 74 СК України, ст.ст. 15, 16
ЦК України, п.п. 20-25, 30 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 11 від 21
грудня 2007 року „Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя", керуючись ст.ст. 4, 15, 60, 61, 209,
212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа:
ПАТ «Універсал Банк» про встановлення
факту проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу та поділ майна -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
протягом десяти днів з дня його
оголошення.

Суддя

Дубас Т.В.