Справа № 351/1965/14-ц
Номер провадження №2/351/891/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
20 листопада 2014 року
Снятинський районний суд
Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді
розглянувши у судовому засіданні в
залі суду в місті Снятині справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про тлумачення заповіту, -
Позивачка звернулася у суд із позовом
про тлумачення заповіту посвідченого
Свій позов вона мотивувала тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 її батько ОСОБА_5 помер у
віці 90 років помер. Від першого шлюбу з
ОСОБА_6, яка померла у 1947 році, у нього є
двоє дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та від
другого шлюбу із ОСОБА_7, яка померла у
1968 році у нього є двоє дітей ОСОБА_1 та
У другий шлюб ОСОБА_5 із ОСОБА_7 вступив
у 1949 році, і за час перебування у шлюбі
вони побудували житловий будинок, що
знаходиться по АДРЕСА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла і після її
смерті відкрилась спадщина на належну
їй половину будинку, яку успадкували її
чоловік ОСОБА_5 і її діти ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 Тобто 12 частину будинку матері
вони успадкували в рівних долях по 16
частці кожний, відповідно частина
ОСОБА_5 стала 12+16=23 частки.
17.10.1981 року в Заболотівській селищній
раді ОСОБА_5 посвідчив в користь своєї
дочки, позивачки по справі ОСОБА_1
заповіт на належну йому частину
будинку. У вказаному заповіті
вказується що ОСОБА_5 заповідає ОСОБА_1
«частину жилого будинку, що
знаходиться в селищі Заболотові
дев'яносто вісім Снятинського району».
У вказаному заповіті не вказано яку
саме частку спадкодавець заповів своїй
дочці, та в заповіті пропущено назву
Оскільки , батькові позивачки належало
23 часток в будинковолодінні, то заповіт
він посвідчив на цю частку в
будинковолодінні по АДРЕСА_1, однак
секретар селищної ради пропустила в
Заповіті назву АДРЕСА_1, а тільки
вказала номер будинку, також не вказала
частку яка йому належить.
Позивачка вважає, що воля батька була
заповісти їй всю належну йому частку у
вказаному будинковолодіння, а не все
будинковолодіння в цілому, яке йому не
належало. В зв'язку з чим вона просить
витлумачити заповіт ОСОБА_5,
посвідченого 17 жовтня 1981 року
секретарем Заболотівської селищної
ради, вважати, що волевиявлення
Заповідача було таке: «частину
житлового будинку, що належить мені на
праві особистої власності, що
знаходиться в АДРЕСА_1 заповідаю своїй
Представник позивачки ОСОБА_8 подала до
суду заяву, якою позовні вимоги
підтримала у повному обсязі, просила
позов задоволити, а справу розглядати
без участі позивачки та її
представника, не заперечує проти
заочного рішення у відсутності когось
Свідок ОСОБА_9, яка працювала
секретарем Заболотівської сільської
ради у 1981 році і посвідчувала заповіт
ОСОБА_5 - подала до суду заяву, де
зазначила, що у даному заповіті вона не
вписала частку будинковолодіння,
оскільки цю частку не вираховували, а
малося на увазі, що спадкодавець
заповідає саме належну йому частину
будинковолодіння а не
будинковолодіння в цілому, а також вона
допустила механічну помилку, не
вказавши вулиці у АДРЕСА_1 де
знаходиться будинковолодіння.
Відповідач ОСОБА_4 подав до суду заяву,
якою позов визнав повністю, а справу
просив розглядати у його відсутності.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове
засідання не з'явилися за невідомих
суду причин, хоча належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду
справи судом.
Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, а саме:
Заповіт ОСОБА_5, посвідчений 17 жовтня 1981
року секретарем Заболотівської
селищної ради; Свідоцтво про смерть
ОСОБА_7; Свідоцтво про смерть ОСОБА_5;
Свідоцтво про шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_7;
Свідоцтво про народження ОСОБА_11;
Свідоцтво про шлюб ОСОБА_12 та ОСОБА_11;
Заяву ОСОБА_9; Довідку виконкому
Заболотівської селищної ради №1605 від
20.11.2014 р., які повністю доводять
підставність та обґрунтованість вимог
позивачки, суд приходить до
переконання, що позов підлягає до
задоволення.

Відповідно до ст. 1256 ЦК України
тлумачення заповіту може бути
здійснене після відкриття спадщини
самими спадкоємцями. У разі спору між
спадкоємцями тлумачення заповіту
здійснюється судом відповідно до
статті 213 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 213 ЦК України зміст
правочину може бути витлумачений
стороною (сторонами). На вимогу однієї
або обох сторін суд може постановити
рішення про тлумачення змісту
правочину.

У ч. 3 ст. 213 ЦК України при тлумаченні
змісту правочину беруться до уваги
однакове для всього змісту правочину
значення слів і понять, а також
загальноприйняте у відповідній сфері
відносин значення термінів. Якщо
буквальне значення слів і понять, а
також загальноприйняте у відповідній
сфері відносин значення термінів не
дає змоги з'ясувати зміст окремих
частин правочину, їхній зміст
встановлюється порівнянням
відповідної частини правочину зі
змістом інших його частин, усім його
змістом, намірами сторін.

Ч. 4 ст. 213 ЦК України визначено, що якщо
за правилами, встановленими частиною
третьою цієї статті, немає можливості
визначити справжню волю особи, яка
вчинила правочин, до уваги беруться
мета правочину, зміст попередніх
переговорів, усталена практика
відносин між сторонами, звичаї
ділового обороту, подальша поведінка
сторін, текст типового договору та інші
обставини, що мають істотне значення.

На підставі наведеного суд вважає, що
слід витлумачити заповіт ОСОБА_5,
посвідченого 17 жовтня 1981 року
секретарем Заболотівської селищної
ради, вважати, що волевиявлення
Заповідача було таке: «частину
житлового будинку, що належить мені на
праві особистої власності, що
знаходиться в АДРЕСА_1 заповідаю своїй
дочці ОСОБА_1».

Керуючись ст.ст. 213-215, 224-226 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Витлумачити заповіт ОСОБА_5,
посвідченого 17 жовтня 1981 року
секретарем Заболотівської селищної
ради.

Вважати, що волевиявлення ОСОБА_5 було
таке: «частину житлового будинку, що
належить мені на праві особистої
власності, що знаходиться в АДРЕСА_1
заповідаю своїй дочці ОСОБА_1».

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його постановив у разі
подання заяви протягом 10 днів з дня
отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Івано-Франківської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення через Снятинський
районний суд. У разі відсутності
сторін, під час проголошення судового
рішення подається апеляційна скарга
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили в строк
та в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК
України.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного
суду Собко В.М.