Справа № 750/1247/14 Провадження №
22-ц/795/2006/2014 Категорія -
цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Карапута Л. В. Доповідач - Шевченко В. М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіШевченка
В.М.суддів:Хромець Н.С., Скрипки А.А.при
секретарі:Сахарової К.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 19 серпня 2014 року та
ухвалу Деснянського районного суду м.
Чернігова від 22 серпня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_5 до Деснянського
відділу державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції, ОСОБА_6, Публічного
акціонерного товариства «Златобанк»,
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
Чернігівській області про визнання
права власності на частину квартири та
виключення майна з-під арешту, третя
особа ОСОБА_7,

в с т а н о в и в:

У лютому 2014 року ОСОБА_5 звернулась до
суду з позовом до Деснянського ВДВС
Чернігівського міського управління
юстиції, ОСОБА_6, ПАТ «Златобанк»,
Відділу примусового виконання рішень
управління ДВС головного управління
юстиції у Чернігівській області про
визнання права власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1 та виключення
зазначеного майна з-під арешту,
накладеного постановою Деснянського
ВДВС Чернігівського міського
управління юстиції від 07.02.2013,
зареєстрований у Єдиному державному
реєстрі прав на нерухоме майно,
реєстраційний номер обтяження 1884421 від
08.02.2013.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Чернігова від 19 серпня 2014 року у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням ОСОБА_5 звернулась з
апеляційною скаргою про його
скасування. Доводи апеляційної скарги
зводяться до того, що 27.12.2012 ОСОБА_5 за
договором дарування ОСОБА_6 було
подаровано 1/2 частину квартири АДРЕСА_1,
який на момент його укладення не містив
жодних обтяжень щодо подарованого
майна та жодних обмежень або заборон
щодо укладення самого договору. 29.01.2013
головним державним виконавцем
Ільченко Р.О. Деснянського ВДВС
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження та 07.02.2014
винесено постанову про арешт 1/2 частини
4-ох кімнатної квартири АДРЕСА_1.
Зазначає, що судом першої інстанції
безпідставно не виключено зазначене
майно з-під арешту, оскільки ОСОБА_5 є
його законним власником, а відсутність
реєстрації спірного майна на момент
накладення арешту не позбавляє
позивача права власності на нього та не
може бути предметом стягнення.
Виходячи з того, що власником майна на
яке накладено арешт є ОСОБА_5, остання
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та задовольнити її позовні
вимоги в повному обсязі.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що на момент
винесення постанови Деснянського ВДВС
07.02.201 про арешт 1/2 частини квартири,
спірне майно не належало позивачу
через відсутність державної
реєстрації права власності на нього,
тому відсутні підстави для знаття
арешту.

З таким висновком суду першої
інстанції не може погодитись
апеляційний суд виходячи з наступних
підстав.

Законодавець у ч.1ст.16 ЦК України
встановив що кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу, а ч.2 цієї статті
визначив способи здійснення захисту
цивільних прав та інтересів судом.

Відповідно до ст.722 ЦК України право
власності обдарованого на дарунок
виникає з моменту його прийняття.
Прийняття обдарованим документів, які
посвідчують право власності на річ,
інших документів, що посвідчують
належність дарувальникові предмету
договору, або символів речі є
прийняттям дарунка.

Згідно з нотаріально посвідченим
договором Дарування 27 грудня 2011 року
дарувальник ОСОБА_6, передав безоплатно
у власність обдарований ОСОБА_5 у
власність 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.
Право власності на вказану частину
квартири, що дарується переходить до
Обдарованої з моменту передачі
дарунка, про що буде свідчити
одержання обдарованою цього договору
після його нотаріального посвідчення
(а.с.28). Рішення про державну реєстрацію
в державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно, щодо об'єкта на
нерухоме майно зазначеного договору
дарування за яким ОСОБА_5 прийняла у
власність одну другу зазначеної
квартири, було прийнято реєстраційною
службою Чернігівського міського
управління юстиції за заявою ОСОБА_5,
11.07.2013 (а.с.77).

Конвенцією про захист прав людини і
основоположних свобод(1950 р.),
ратифікованою Законом від 17 липня 1997
року№475/97- ВР, зокрема ст.1 Першого
протоколу до неї (1952 р.) передбачено
право кожної фізичної чи юридичної
особи безперешкодно користуватися
своїм майном, не допускається
позбавлення особи її власності інакше
як в інтересах суспільства і на умовах,
передбачених законом і загальними
принципами міжнародного права, визнано
право держави на здійснення контролю
за користуванням майном відповідно до
загальних інтересів або для
забезпечення оплати податків чи інших
зборів або штрафів.

Згідно з ч.4 ст.41 Конституції України
ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
власності є непорушним.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідно до Постанови головного
державного виконавця від 29 січня 2013
року про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження було накладено арешт на все
рухоме майно, що належить боржнику
ОСОБА_6 та заборонено здійснювати
відчуження будь-якого майна що
належить боржнику. У Державному
реєстрі обтяжень у відповідності із
зазначеною постановою 08. 02.2013 року було
внесено запис реєстраційною службою
Чернігівського міського управління
юстиції про обтяження - арешт 1/2 частини
квартири АДРЕСА_1, яку ОСОБА_6 за
зазначеним договором дарування 27
грудня 2011 року передав безоплатно у
власність позивачу ОСОБА_5

Враховуючи зазначене, що за договором
дарування який є правомірним ОСОБА_5
стала власником одержаного від
дарувальника майна, і на час звернення
до суду з позовом зареєструвала таке
право власності, апеляційний суд
вважає, що ОСОБА_5 вірно обрала спосіб
захисту цивільного права передбачений
п.1ч.3ст.16 ЦК України припинення дії , яка
порушує її права як власника.

При цьому, оскільки вимоги ОСОБА_8
ґрунтуються на праві власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1, тому немає
необхідності для задоволення її вимог
про визнання за нею права власності на
зазначену частину квартиру.

Таким чином, оскільки позивач ОСОБА_5
не є боржником за виконавчим
провадженням, і відповідно до положень
ст.41 Конституції України та ст. 319 ЦК
України, як власник має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю суд вважає, що арешт
нерухомого майна, яке їй належить
порушує її права власника, тому
необхідно задовольнити її позовні
вимоги, шляхом зняття арешту з 1/2
квартири АДРЕСА_1, накладений
постановою Деснянського відділу
Державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції від 07.02.2013 року, зареєстрований
у Єдиному державному реєстрі прав на
нерухоме майно, реєстраційний номер
обтяження 1884421 від 08.02.2013 року.

При цьому апеляційний суд вважає, що
той факт, що на момент накладення
арешту, право власності на частину
квартири ОСОБА_5 не було зареєстровано
відповідно до ч.1ст.4 Закону України «
Про державну реєстрацію прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» не
заперечує того факту, що вона є
власником зазначеної частини квартири.

Враховуючи зазначене, рішення суду як
ухвалене з порушенням застосування
норм матеріального права підлягає
скасуванню, з ухваленням нового
рішення про часткове задоволення
позову. Також підлягає скасуванню і
ухвала суду від 22 серпня 2014 року про
виправлення описки в рішенні суду.

Оскільки арешт на майно боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, на підставі якого були
обтяжені майнові права ОСОБА_5, на 1/2
частину зазначеної квартири був
накладений в інтересах стягувача ПАТ
«Златобанк» проводячи розподіл
судових витрат між сторонами,
апеляційний суд виходячи з правил ст.88
ЦПК пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, вважає
необхідним стягнути на користь ОСОБА_5
із ПАТ «Златобанк» 365грн.40 коп., на
повернення судового збору.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317
ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 -
задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 19 серпня 2014 року та
ухвалу Деснянського районного суду м.
Чернігова від 22 серпня 2014 року -
скасувати та ухвалити нове рішення
наступного змісту.

Позов ОСОБА_5 до Деснянського відділу
державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції, ОСОБА_6, Публічного
акціонерного товариства «Златобанк»,
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
Чернігівській області про визнання
права власності на частину квартири та
виключення майна з-під арешту, третя
особа ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Зняти арешт з 1/2 квартири АДРЕСА_1,
накладений постановою Деснянського
відділу Державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції від 07.02.2013 року, зареєстрований
у Єдиному державному реєстрі прав на
нерухоме майно, реєстраційний номер
обтяження 1884421 від 08.02.2013 року.

Стягнути із ПАТ «Златобанк» на користь
ОСОБА_5 365 грн.40 коп., понесеного нею
судового збору по справі.

Рішення набирає чинності з моменту
проголошення і може бути оскаржено до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:Судді: