22-ц/775/1619/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції Турченко О.В.
Доповідач Попова С. А.
У Х В А Л А

І м е н е м У к
р а ї н и

11 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області в
складі:

головуючого
Попової С.А.,

суддів
Кочегарової Л.М., Ігнатоля Т.Г.,

при секретарі
Брежнєві Д.О.,

розглянувши у судовому засіданні в
місті Маріуполі апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного
суду міста Маріуполя Донецької області
від 09 жовтня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»
про стягнення моральної шкоди та
витрат на надання правової допомоги, -

В С Т А Н О В И
Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ПАТ «ММК ім. Ілліча»
про стягнення моральної шкоди та
витрат на надання правової допомоги.
Посилався на те, що рішенням Жовтневого
районного суду міста Маріуполя
Донецької області від 02.06.2014р. та
рішенням Апеляційного суду Донецької
області від 20.08.2014р. з відповідача на
його користь стягнуто індексацію з
компенсацією в сумі 1043,66грн., середній
заробіток за час затримки у розрахунку
у сумі 3017,20грн. Враховуючи, що
встановлене судами порушення прав
позивача призвело до моральних
страждань, просив стягнути з ПАТ «ММК
ім. Ілліча» у відшкодування немайнової
шкоди - 1500грн. та компенсувати витрати
на правову допомогу в сумі 2200 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
09 жовтня 2014 року позов ОСОБА_1
задоволено частково. Стягнуто з ПАТ
«ММК ім. Ілліча» на користь ОСОБА_1
моральну шкоду в розмірі 300грн. В
задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
просить рішення скасувати та
постановити нове рішення, яким
задовольнити його позов в повному
обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,
який підтримав доводи скарги,
заперечення проти скарги представника
ПАТ «ММК ім. Ілліча» - Новгородської
В.В., дослідивши письмові матеріали
справи та обговоривши доводи скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, з таких
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлено і це підтверджується
матеріалами справи, рішенням
Апеляційного суду Донецької області
від 20 серпня 2014 року залишено без змін
рішення Жовтневого районного суду
Донецької області від 02 червня 2014 року
в частині стягнення з ПАТ «ММК ім.
Ілліча» на користь ОСОБА_1 індексації
заробітної плати з компенсацією за
період з 26.12.2003р. по липень 2006р. в сумі
1043,66грн., і змінено рішення в частині
розміру стягнутого середнього
заробітку - стягнуто на користь
позивача середній заробіток за час
затримки у розрахунку в сумі 3017,20грн.

Частково задовольняючи позов про
відшкодування моральної шкоди в межах
даної справи, суд першої інстанції
виходив з положень ст. 237-1 КЗпП України,
і зважаючи на порушення відповідачем
права позивача на отримання повного
розрахунку, що доведено вищенаведеними
судовими рішеннями, взявши до уваги
розмір невиплаченої заборгованості,
стягнув частково моральну шкоду,
виходячи з принципу розумності,
справедливості та співмірності
задоволення позовних вимог по цій
вимозі. Відмовляючи в задоволенні
вимог про відшкодування позивачеві за
рахунок відповідача витрат на правову
допомогу, суд врахував їх сплату
частково по іншій справі і не
підтверджену платіжними документами
частину витрат на послуги адвоката - по
даній справі.

З такими висновками суду не можна не
погодитись з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції в достатньому обсязі
встановив обставини справи за
позовними вимогами ОСОБА_1, відповідні
їм правовідносини, поясненням сторін
та наданим доказам дав належну оцінку.
Суд правильно застосував матеріальний
закон - ст. 237-1 КЗпП України, вимоги
ст.ст. 212-214 ЦПК України, дійшов
обґрунтованого висновку про
частковість задоволення вимог щодо
відшкодування заподіяної шкоди
інтересам позивача немайнового
характеру, оскільки факт порушення
трудових прав ОСОБА_1 знайшов своє
підтвердження, що втілено у
попередньому рішенні суду першої
інстанції щодо індексації, компенсації
заробітної плати 02 червня 2014 року і
рішення суду апеляційної інстанції
щодо нього, що призвело до моральних
страждань позивача, втрати ним в певній
мірі нормальних життєвих зв'язків і
вимагало від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

З огляду на те, що долучене до справи з
ініціативи позивача рішення
Апеляційного суду Донецької області
від серпня 2013р по іншій справі, щодо
іншої особи, з іншими конкретними
обставинами не є джерелом права, як
помилково вважає позивач в своїй
апеляційній скарзі, на відміну від
рішень Європейського суду з прав
людини, а також не віднесено до
категорії обов'язкових рішень, на
відміну від рішень Верховного Суду
України (ст. 360-7 ЦПК України), то таке
рішення не може слугувати критерієм
для визначення розміру моральної шкоди
ОСОБА_1 по даній справі.

В суді апеляційної інстанції
представник позивача пояснив
тривалість (понад 7 років) не звернення
до суду із даним позовом його
довірителя тим, що про порушення свого
права на оплату праці ОСОБА_1 довідався
лише напередодні звернення до суду із
позовом про стягнення індексації і
компенсації у квітні 2014 року.

Відтак, як впевнилась колегія суддів,
суд першої інстанції адекватно і
співмірно недовготривалим душевним
стражданням позивача компенсував
позивачеві моральну шкоду в сумі 300грн.

У зв'язку з ненаданням в суді
апеляційної інстанції нових доказів
щодо негативних наслідків для
душевного або фізичного стану
позивача, колегія суддів не вбачає
ознак несправедливого розв'язання
вимог про відшкодування немайнових
втрат і доходить до висновку про
відсутність підстав для зміни рішення
і збільшення стягнутого судом розміру
моральної шкоди.

Згідно зі ст. 84 ЦПК України витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони, крім випадків
надання безоплатної правової допомоги.
Граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Колегія суддів погоджується із
висновками суду щодо відсутності
матеріально-правових підстав для
відшкодування позивачеві понесених
витрат на оплату правової допомоги
внаслідок їх сплати частково по іншій
справі щодо індексації заробітної
плати і компенсації, в межах якої і мало
вирішуватись питання про стягнення цих
витрат, а також не підтвердження
первісними платіжними документами
оплати таких послуг, в тому числі і в
суді апеляційної інстанції, тих витрат
на правову допомогу, що відображені у
довідці-розрахунку і безпосередньо
пов'язані з розглядом даної справи.

Тож, рішення суду про відшкодування
витрат на правову допомогу також
підлягає залишенню без зміни, оскільки
суд навів в мотивувальній частині
рішення відповідне обґрунтування, яке
базується на вимогах закону та
матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність висновків
суду першої інстанції. Ніяких нових
обставин чи доказів, які не були
предметом розгляду судом першої
інстанції та могли б вплинути на
правильність висновків та рішення суду
представником позивача не надано.

Порушень норм процесуального права,
які б могли призвести до неправильного
вирішення справи, колегією суддів не
встановлено.

За таких обставин, на підставі ст. 308 ЦПК
України апеляційна скарга позивача
підлягає відхиленню, а рішення суду -
залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
09 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Судді