Справа № 1008/1273/12 Головуючий у І
інстанції Корнієнко С.В.Провадження №
22-ц/780/6159/14 Доповідач у 2
інстанції Верланов С.М.Категорія 58
УХВАЛА

Іменем України

10 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Воробйової Н.С.,
Березовенко Р.В.,

при секретарі - Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду в місті Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою скарги ОСОБА_2 на
ухвалу Васильківського міськрайонного
суду Київської області від 02 червня 2014
року у справі за поданням начальника
Відділу державної виконавчої служби
Васильківського міськрайонного
управління юстиції Київської області
про встановлення тимчасового
обмеження боржнику у праві виїзду за
межі України з вилученням паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон до виконання ним своїх
зобов'язань,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2014 року старший державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Васильківського
міськрайонного управління юстиції
(далі - ВДВС Васильківського МРУЮ)
звернувся до суду із вказаним поданням,
посилаючись на те, що в провадженні
ВДВС Васильківського МРУЮ знаходиться
виконавчий лист № 2/362/119, виданий
24 грудня 2013 року Васильківським
міськрайонним судом Київської області
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 боргу у розмірі 259 500 грн.
Оскільки ОСОБА_2 ухиляється від
виконання покладених на неї рішенням
суду зобов'язань, борг не сплачує, на
виклики до виконавчої служби не
з`являється, державний виконавець
просив суд тимчасово обмежити її у
праві виїзду за межі України до
виконання нею своїх зобов'язань.

Ухвалою Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 02 червня 2014 року подання державного
виконавця ВДВС Васильківського МРУЮ
задоволено. Встановлено тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України боржнику ОСОБА_2 до виконання
зобов'язань, покладених на неї рішенням
апеляційного суду Київської області
від 28 жовтня 2013 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати ухвалу суду першої інстанції
та зняти з неї тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення учасників процесу, які
з`явилися в судове засідання, вивчивши
матеріали справи та перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи подання державного
виконавця ВДВС Васильківського МРУЮ та
обмежуючи ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України, суд першої інстанції виходив
із того, що боржник ОСОБА_2 ухиляється
від виконання покладених на неї
рішенням суду зобов'язань, яке набрало
законної сили і підлягає виконанню у
порядку, встановленому Законом України
«Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду, оскільки вони
ґрунтуються на матеріалах справи та
вимогах закону.

Відповідно до ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

В силу ст.13 Загальної декларації прав
людини кожна людина має право вільно
пересуватися й обирати собі місце
проживання в межах любої держави. Кожна
людина має право залишати будь-яку
країну, включаючи свою власну, і
повертатися у свою країну.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Також п. 2 ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» передбачено,
як підставу для тимчасового обмеження
у праві виїзду за кордон наявність
невиконаних зобов'язань, але лише до
моменту виконання зобов'язань, або
розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України.

Пунктом 18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право, зокрема, у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Таким чином, право державного
виконавця на звернення з поданням до
суду про тимчасове обмеження права
виїзду за межі України виникає
винятково у випадку доведення фактів
умисного ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
суду зобов'язань.

Судом першої інстанції встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що 11
січня 2014 року державним виконавцем
ВДВС Васильківського МРУЮ Ліщенко Н.І.
було відкрито виконавче провадження за
виконавчим листом № 2/362/119, виданим 24
грудня 2013 року Васильківським
міськрайонним судом Київської області
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 боргу у розмірі 259 500 грн. (а.с.173,
184).

26 травня 2014 старшим державним
виконавцем Васильківського МРУЮ
Єщенко Ю.І. при примусовому виконанні
виконавчого листа № 2/362/119 від 24 грудня
2013 року винесено постанову про
примусовий привід ОСОБА_2 до відділу
ВДВС Васильківського МРУЮ на 09 годину 04
червня 2014 року, оскільки боржник на
виклики державного виконавця не
з'являється, що не дає можливості
провести виконавчі дії (а.с. 195).

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції при
вирішенні питання про тимчасове
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України, дійшов обґрунтованого
висновку, що боржник ОСОБА_2 ухиляється
від виконання зобов'язань покладених
на неї рішенням, яке набрало законної
сили і підлягає виконанню у порядку,
встановленому Законом України «Про
виконавче провадження» боржник за
виконавчим провадженням, а тому на
законних підставах тимчасово обмежив
її у праві виїзду за кордон.

Таким чином ухвала суду першої
інстанції є законною та обґрунтованою,
і не свідчить про порушення судом норм
процесуального права.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що на майно боржника накладено арешт та
оголошена заборона на його відчуження,
а тому внаслідок виїзду ОСОБА_2 за межі
України, майно може бути реалізоване у
порядку, визначеному законодавством,
не заслуговують на увагу, оскільки
вказані обставини не є підставою для
відмови у тимчасовому обмеженні ОСОБА_2
у праві виїзду за межі України. До того
ж матеріали справи не містять доказів
на підтвердження накладення арешту на
майно боржника та оголошення заборони
на його відчуження.

Інші доводи апеляційної скарги також є
необґрунтованими і не спростовують
висновків суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає ухвалу без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Васильківського міськрайонного
суду Київської області від 02 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді