Справа № 367/5939/14-ц Головуючий у І
інстанції Чернова Д.Є.Провадження №
22-ц/780/6219/14 Доповідач у 2
інстанції ПриходькоКатегорія
УХВАЛА

Іменем України

12 листопада 2014 року колегія судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого: Приходька К.П.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній
Д.О.,

при секретарі: Черепинець А.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на ухвалу Ірпінського міського суду
Київської області від 18 вересня 2014 року
за заявою ОСОБА_1 про забезпечення
позову,-

встановила:

у вересні 2014 року заявник звернувся до
суду із вказаною заявою.

Просив суд зупинити виконання рішення
№7 житлово-побутової комісії від 03.09.2104
року НУДПС України, зупинити дію ордера
на поселення ОСОБА_2 та заборонити
НУДПС України вчиняти будь-які дії щодо
заселення ОСОБА_2 та інших осіб.

Ухвалою Ірпінського міського суду
Київської області від 18 вересня 2014 року
відмовлено в задоволенні заяви.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
посилається на те, що ухвала незаконна
та винесена з порушенням норм
процесуального та матеріального права,
просив скасувати ухвалу Ірпінського
міського суду Київської області від 18
вересня 2014 року і ухвалити нову якою
зупинити виконання рішення №7
житлово-побутової комісії від 03.09.2104
року, зупинити дію ордера на поселення
ОСОБА_2 в кімнаті АДРЕСА_1, заборонити
НУДПС України вчиняти будь-які дії щодо
заселення ОСОБА_2 та інших осіб.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали судді першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з таких
підстав.

Відмовляючи в задоволені заяви про
забезпечення позову, суддя першої
інстанції керувався тим, що
забезпечення позову в спосіб
зазначений в заяві не є спів мірним із
заявленим позивачем вимогам та не
ґрунтувався на вимогах закону.

Такі висновки судді є правильними і
такими, що відповідають обставинам
справи і вимогам закону.

Відповідно до постанови пленуму
Верховного Суду України від 22.12.2006 року
№9 «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має

з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх

вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно

виник спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення

виконання можливого рішення суду про
задоволення позову; з»ясувати

обсяг позовних вимог, дані про особу
відповідача, а також

відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати

особа, котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

При встановленні зазначеної
відповідності слід враховувати,

що вжиті заходи не повинні
перешкоджати господарській діяльності

юридичної особи або фізичної особи, яка
здійснює таку діяльність і

зареєстрована відповідно до закону як
підприємець. Вирішуючи питання про
забезпечення позову, суд має брати до

уваги інтереси не тільки позивача, а
й інших осіб, права яких

можуть бути порушені у зв»язку із
застосуванням відповідних

заходів. Наприклад, обмеження
можливості господарюючого суб'єкта

користуватися та розпоряджатися
власним майном іноді призводить до

незворотних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України
заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити, передбачені цим Кодексом,
заходи забезпечення позову.

У відповідності до ст.152 ЦПК України
позов забезпечується: накладенням
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб; забороною
вчиняти певні дії; встановленням
обов»язку вчинити певні дії; забороною
іншим особам здійснювати платежі або
передавати майно відповідачеві чи
виконувати щодо нього інші
зобов»язання; зупиненням продажу
арештованого майна, якщо подано позов
про визнання права власності на це
майно і про зняття з нього арешту;
зупиненням стягнення на підставі
виконавчого документа, який
оскаржується боржником у судовому
порядку; передачею речі, яка є
предметом спору, на зберігання іншим
особам. У разі необхідності судом
можуть бути застосовані інші види
забезпечення позову. Суд може
застосувати кілька видів забезпечення
позову.

Доводи апелянта про те, що ухвала
незаконна та винесена з порушенням
норм процесуального та матеріального
права, колегія суддів не приймає до
уваги як необґрунтовані.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що ухвала суді
першої інстанції відповідає
обставинам справи, ухвалена з
дотриманням норм процесуального права
щодо підсудності і не може бути
скасована з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.303,307,311,312,314,315 ЦПК України, колегія
судів, -

ухвалила :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу судді Ірпінського міського суду
Київської області від 18 вересня 2014 року
про забезпечення позову залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і оскарженню в
касаційному порядку згідно ст.324 ЦПК
України не підлягає, оскільки не
перешкоджає подальшому провадженню у
справі.

Головуючий

Судді