У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ступак О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення
апеляційного суду Одеської області від
13 жовтня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, треті особи:
Приморська районна адміністрація
Одеської міської ради, Одеська міська
рада, комунальне підприємство «Бюро
технічної інвентаризації» Одеської
міської ради, ОСОБА_14, про захист
порушеного права, визнання недійсними
правовстановлюючих документів на
нерухоме майно,

в с т а н о в и в :

У квітні 2010 року ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_5 звернулися з позовом,
який в процесі розгляду справи
неодноразово уточнювали, до
Приморської районної державної
адміністрації Одеської міської ради,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19,
ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23 про
встановлення порушеного права та
визнання права власності на нерухоме
майно.

В обґрунтування позову зазначили, що
спірні допоміжні приміщення
становлять єдиний і самостійний об'єкт
права власності квартири АДРЕСА_1 і
включення їх на підставі оспорюваних
розпоряджень до свідоцтв про право
власності відповідачів порушує їх
право власності.

Посилаючись на ст. ст. 8, 19, 41, 55, ч. 1 ст. 64
Конституції України, ч. 2
ст. 80, ст. ст. 86, 105, 132, 525 ЦК УРСР, ст. ст. 2, 3,
4, 12, 13, 48 Закону України «Про власність»,
ч. 1 ст. 2, ст. 12 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду, ч. 2 ст. 77 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні», ст.
ст. 86, 392 ЦК України, п. 7 Прикінцевих та
Перехідних положень ЦК України,
позивачі просили визнати за ними право
власності в рівних частках на
приміщення квартири АДРЕСА_1 житловою
площею 37,3 кв.м., загальною
площею 76,8 кв.м., розташованої на першому
поверсі житлового будинку літ. «Б» по
АДРЕСА_1, та надвірні
(господарсько-побутові) споруди:
сарай-літ. «К-1», літню кухню - літ. «К-2»,
баню - літ. «К-3», які за виданим
Приморською районною адміністрацією
виконкому Одеської міської ради
свідоцтвом про право власності на
домоволодіння № 20 від 21 вересня 2000 року
становлять 183/100 часток домоволодіння;

- визнати незаконними та скасувати
підпункт 2.1 пункту 2
розпорядження Приморської районної
адміністрації виконкому Одеської
міської ради від 18 вересня 2000 року № 952;

- підпункт 2.3 пункту 2 розпорядження
Приморської районної адміністрації
виконкому Одеської міської ради від 18
вересня 2000 року № 952;

- розпорядження Приморської районної
адміністрації виконкому Одеської
міської ради від 10 жовтня 2002 року № 1018;
підпункт 1.1 пункту 1
розпорядження Приморської районної
адміністрації виконкому Одеської
міської ради від 2 лютого 2001 року;

- підпункт 1.2. пункту 1 розпорядження
Приморської районної адміністрації
виконкому Одеської міської ради від 2
вересня 2001 року № 83;

- пункт 2 розпорядження Приморської
районної адміністрації виконкому
Одеської міської ради від 2 вересня 2001
року № 83;

- визнати недійсним свідоцтво про
право власності на домоволодіння № 21
від 21 вересня 2000 року, видане
Приморською районною адміністрацію
виконкому Одеської міської ради
ОСОБА_24, ОСОБА_17, ОСОБА_19,
ОСОБА_18, ОСОБА_20 на 151/1000 частку
домоволодіння по АДРЕСА_1, в частині
включення до складу даного
домоволодіння надвірних споруд:
сараю-літ. «К-1», літньої кухні - літ.
«К-2», бані - літ. «К-3»;

- свідоцтво про право власності на
домоволодіння № 112 від 11 жовтня 2002 року,
видане Приморською районною
адміністрацією виконкому Одеської
міської ради ОСОБА_25, ОСОБА_22, ОСОБА_23,
ОСОБА_26 на 96/1000 часток домоволодіння за
вищевказаною адресою;

- свідоцтво про право власності на
домоволодіння № 9 від 6 лютого 2001 року,
видане Приморською районною
адміністрацією виконкому Одеської
міської ради ОСОБА_10, ОСОБА_15, ОСОБА_12,
ОСОБА_11 на 127/1000 часток домоволодіння за
вищевказаною адресою;

- свідоцтво про право власності на
домоволодіння № 10 від 6 лютого 2001 року,
видане Приморською районною
адміністрацією виконкому Одеської
міської ради ОСОБА_27, ОСОБА_7, ОСОБА_6,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 на 127/1000 часток
домоволодіння за вищевказаною адресою
замість свідоцтва про право власності
на житло № 0447 від 12 квітня 1994
року.

Справа розглядалась судами
неодноразово. Під час повторного
розгляду справи, позивачі, в
обґрунтування позову, зазначили, що в
свідоцтвах про право власності
відповідачів внесені самочинно
збудовані надвірні споруди Г, Д
сараї, З, М сараї, В, Л уборна, Ж, Н гараж і
душ, які перешкоджають позивачам в
користуванні землями комунальної
власності розташованими по АДРЕСА_1.
Просили поновити строк позовної
давності, захистити порушене право
власності шляхом визнання недійсними
примірників свідоцтв № 9 та № 10 про
право власності на домоволодіння,
виданих Приморською районною
адміністрацією 06 лютого 2001 року на ім'я
відповідачів, а також ОСОБА_15 та ОСОБА_27

В остаточній редакції позивачі просили
ухвалити рішення про захист порушеного
права, визнання недійсними
правовстановлюючих документів на
нерухоме майно ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_12,
ОСОБА_11, ОСОБА_15, виключив із
кола відповідачів Приморську районну
адміністрацію м. Одеси.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 22 квітня 2014 року
позов задоволено.

Поновлено ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_5 строк позовної давності.
Визнано недійсним примірник свідоцтва
про право власності на домоволодіння №
9 від 06 лютого 2001 року, виданого
Приморською районною адміністрацією
виконкому Одеської міської ради на ім'я
ОСОБА_10, ОСОБА_15, ОСОБА_12, ОСОБА_11, яким
посвідчується право спільної
часткової власності цих осіб на 127/1000
часток домоволодіння по АДРЕСА_1.

Визнано недійсним примірник свідоцтва
про право власності на домоволодіння №
10 від 06 лютого 2001 року, виданого
Приморською районною адміністрацією
виконкому Одеської міської ради на ім'я
ОСОБА_27, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, яким посвідчується
право даних осіб на 127/1000 часток
домоволодіння по АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 13 жовтня 2014 року рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 22 квітня 2014 року скасовано та
ухвалено нове про відмову у позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_3, ОСОБА_5, посилаючись на
порушення судом апеляційної інстанції
норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, просять скасувати
рішення апеляційного суду та залишити
в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити, оскільки із
матеріалів касаційної скарги, змісту
оскаржуваного судового рішення
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначеного судового рішення.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи рішення про
відмову у позові, апеляційний суд,
дослідивши докази у справі й давши їм
належну оцінку в силу вимог ст. ст. 212, 303,
304 ЦПК України, а також, врахувавши
обставини справи, правильно визначився
з характером спірних правовідносин та
нормами матеріального права, які
підлягають застосуванню, в результаті
чого ухвалив законне й обґрунтоване
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів та на правильність
висновків судів не впливають.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, треті особи: Приморська
районна адміністрація Одеської
міської ради, Одеська міська рада,
комунальне підприємство «Бюро
технічної інвентаризації» Одеської
міської ради, ОСОБА_14, про захист
порушеного права, визнання недійсними
правовстановлюючих документів на
нерухоме майно, за касаційною скаргою
на рішення апеляційного суду Одеської
області від 13 жовтня 2014 року.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ

О.В. Ступак