Справа № 297/2892/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року

м. Берегово

Берегівський районний суд
Закарпатської області в особі:
головуючого Гал Л. Л., при секретарі
Боротей А.Е., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Берегово справу
за поданням старшого державного
виконавця відділу ДВС Берегівського
районного управління юстиції ОСОБА_1,
погоджене начальником відділу ДВС
Берегівського РУЮ, про тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон
боржника ОСОБА_2,

встановив:

Старший державний виконавець відділу
ДВС Берегівського районного
управління юстиції ОСОБА_1 звернувся в
суд з поданням про тимчасове обмеження
у праві виїзду за кордон боржника
ОСОБА_2 вказавши, що на виконанні у
відділі ДВС знаходиться виконавче
провадження по примусовому виконанню
виконавчого листа №297/234/14-к, виданого
04.04.2014 року Берегівським районним
судом, про стягнення з ОСОБА_2 в користь
управління соціального захисту
населення Берегівської РДА 6144,90 грн..
Вказаний борг боржником не
виконується, 03.11.2014 року ОСОБА_2
з’явилася до відділу ДВС, де надала
письмові пояснення про те, що борг нею
не сплачується у зв’язку із
відсутністю у неї коштів, вона має на
утриманні п’ятеро неповнолітніх
дітей. Тому з метою всебічного та
своєчасного виконання вказаної
постанови, старший державний
виконавець просив суд встановити
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон боржника ОСОБА_2.

Старший державний виконавець відділу
ДВС Берегівського районного
управління юстиції ОСОБА_1 в судове
засідання не з’явився, згідно подання
просив справу розглянути без його
участі.

Вивчивши матеріали справи суд
приходить до наступного.

Вироком Берегівського районного суду
від 28.02.2014 року стягнуто з ОСОБА_2 в
користь держави в особі управління
соціального захисту населення
Берегівської РДА 6144,90 грн. (а.с. 5).

Вирок набрав законної сили та 04.04.2014
року був виданий виконавчий лист по
справі (а.с. 5).

Постановою державного виконавця від
08.07.2014 року було відкрито виконавче
провадження по примусовому виконанню
виконавчого листа (а.с. 6).

Постановою державного виконавця
відділу ДВС від 08.07.2014 року було
накладено арешт на майно боржника та
оголошено заборону на його відчуження
(а.с. 6).

03.11.2014 року боржниця ОСОБА_2 з’явилася
до відділу ДВС, де надала письмові
пояснення, згідно яких борг нею не
сплачується у зв’язку з відсутністю
коштів, має на утримання п’ять
неповнолітніх дітей, майна, яке
належить їй на праві приватної
власності не має та єдиним джерелом
доходу є кошти, які вона отримує на
дітей. Зобов’язалася сплатити борг на
протязі шести місяців (а.с. 10).

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК
України питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до п.п. ґ п. 11.1.1 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України №512/5 від
02.04.2012 року подання щодо встановлення
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника за межі України повинно
містити, зокрема підтвердження факту
ухилення боржника від виконання своїх
зобов’язань.

При цьому, старшим державним
виконавцем Шімек І.Я. не представлено
доказів на підтвердження того, що
боржниця ОСОБА_2 навмисно не виконує
зобов’язання покладені на неї
рішенням суду і дійсно ухиляється від
сплати боргу, а також, що нею
ігноруються законні вимоги державного
виконавця.

Невиконання боржницею рішення на даний
час зумовлене об’єктивними причинами,
а саме внаслідок відсутності майна,
роботи, та незадовільного фінансового
стану.

Отже, старшим державним виконавцем на
підставі поданих суду матеріалів не
доведено факт свідомого ухилення
боржниці від виконання своїх
зобов’язань, тобто, що вона має змогу
виконати їх у повному обсязі, але не
робить цього без поважних причин.

Також з подання не вбачається, що
боржниці ОСОБА_2 повідомлялася
старшим державним виконавцем про
направлення до суду подання щодо
тимчасового обмеження у праві виїзду
за кордон, що є порушенням п. 11.1.5
Розділу ХІ Інструкції з організації
примусового виконання рішень
затвердженої Наказом Міністерства
юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року.

Таким чином, суд вважає, що подання
старшого державного виконавця про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України є
передчасним, тому в його задоволенні
слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України,

ухвалив:

В задоволенні подання старшого
державного виконавця відділу ДВС
Берегівського районного управління
юстиції ОСОБА_1 про встановлення
тимчасового обмеження у праві виїзду
за кордон боржника ОСОБА_2 – відмовити.

Копію ухвали надіслати відділу ДВС
Берегівського районного управління
юстиції та сторонам.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:

ОСОБА_3