Справа №173/1927/14-ц
Провадження №2/173/1135/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області у
складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.,

при секретарі судового засідання
Демяненко С.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В
обґрунтування позовних вимог зазначає,
що перебуває у шлюбі з відповідачем з 6
травня 2011 року. Мають спільну дитину -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Приблизно з
вересня 2013 року з відповідачем
припинено шлюбні відносини і з того
часу вони проживають окремо, спільне
господарство не ведуть. Подальше
проживання у шлюбі позивач вважає
недоцільним та неможливим, це може
зашкодити її інтересам та інтересам
дитини. Примирення вважає неможливим.
Спору про поділ майна та місце
проживання дитини не має. У зв'язку з
цим позивач просила суд розірвати шлюб,
зареєстрований між нею та ОСОБА_2.

Ухвалою Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 2 жовтня 2014 року сторонам
було надано час на примирення строком
один місяць.

В судовому засіданні позивач позов
підтримала та просила суд
задовольнити позовні вимоги. Суду
пояснила, що не проживають з
відповідачем, не ведуть спільне
господарство. Вони намагалися зберегти
шлюб, проте на сьогодні вважає
неможливим його збереження. Відповідач
поводить себе агресивно, між ними часто
виникають сварки, в тому числі на очах у
дитини. Неодноразово викликала
міліцію. Окрім того відповідач
зловживає алкоголем, і лікувався від
алкоголізму, про що до реєстрації шлюбу
вона не знала. Спору про місце
проживання дитини та про поділ майна не
має.

Відповідач, після надання часу на
примирення позов визнав, проти
розірвання шлюбу не заперечував. Також
зазначив, що збереження шлюбу не
можливе. Спору про місце проживання
дитини та про поділ майна не має.

Суд, заслухавши пояснення позивача та
відповідача, дослідивши матеріали
справи, оцінивши докази в сукупності,
приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

6 травня 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
Дніпровським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Дніпродзержинського міського
управління юстиції у
Дніпропетровській області було
зареєстровано шлюб, про що в Книзі
реєстрації шлюбів зроблено
відповідний актовий запис за № 144 та
видано свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 (а.с. 4).

Сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження НОМЕР_2 (а.с.5).

Між сторонами припинено шлюбні
відносини з вересня 2013 року. На час
розгляду справи судом подружжя разом
не проживає, не веде спільне
господарство. Причинами припинення
шлюбних відносин є взаємне
непорозуміння подружжя та небажання
сторін зберегти шлюб.

Таким чином, фактичні взаємини
подружжя свідчать, що між сторонами
остаточно припинено шлюбні відносини і
їх неможливо відновити, отже
збереження шлюбу неможливе та
суперечило б інтересам подружжя. А
тому вимоги позивач про розірвання
шлюбу, укладеного між нею та
відповідачем є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Спору про поділ майна та місце
проживання дитини подружжя не має.

Також на виконання вимог ст. 115
Сімейного кодексу України, суд вважає
за необхідне надіслати копію рішення
суду після набрання ним законної сили
органу державної реєстрації актів
цивільного стану для внесення
відомостей до Державного реєстру актів
цивільного стану громадян та
проставлення відмітки в актовому
записі про шлюб.

Оскільки від позивача не надійшло
заяви про відновлення їй дошлюбного
прізвища суд, керуючись ст. 113 Сімейного
кодексу України, вважає за необхідне
залишити їй прізвище «ОСОБА_1».

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат у відповідності до ст. 88
Цивільного процесуального кодексу
України, суд приймає до уваги, що
позивачем було сплачено судовий збір в
сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.1) та вважає, що
судові витрати, понесені позивачем,
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача.

Керуючись ст.ст. 112, 113, 115 Сімейного
кодексу України, ст.ст. 88, 212-215
Цивільного процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований 6 травня 2011 року
Дніпровським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Дніпродзержинського міського
управління юстиції у
Дніпропетровській області (актовий
запис № 144) - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити
прізвище «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати по справі у сумі 243 грн. 60
коп.

Після набрання рішенням законної сили
його копію направити відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Верхньодніпровського районного
управління юстиції у
Дніпропетровській області для
внесення відомостей до Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян та проставлення відмітки в
актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подання апеляційної скарги до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Верхньодніпровський
районний суд Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.Ю.Шевченко