Лугинський районний суд Житомирської
Справа № 281/2946/14-ц
Провадження по справі 2/281/193/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року
смт. Лугини

Лугинський районний суд Житомирської
області

в складі: головуючої - судді
Бичківської К.Г.

при секретарі
Стужук Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт. Лугини

справу за позовом ОСОБА_1 до Лугинської
селищної ради Житомирської області про
встановлення факту прийняття спадщини
та визнання права власності на
спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

27 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом про встановлення факту
прийняття спадщини та визнання права
власності за законом на спадщину, що
складається з житлового будинку з
надвірними будівлями в АДРЕСА_1, що
належав її матері ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Обґрунтовуючи позовні вимоги,
зазначає, що після смерті ОСОБА_2
відкрилась спадщина у вигляді
зазначеного майна, яку позивач
фактично прийняла, вступивши у
володіння спадковим майном. Інших
спадкоємців, які мають право на
спадщину та прийняли її немає. Водночас
у зв'язку із відсутністю
правовстановлюючих документів на
будинок, приватний нотаріус відмовив
позивачу у видачі свідоцтва про право
на спадщину.

Позивач в судове засідання не
з'явилась, подала до суду заяву про
розгляд справи без її участі, позовні
вимоги підтримала в повному обсязі.

Лугинська селищна рада подала до суду
заяву про розгляд справи без участі її
представника, позовні вимоги визнає в
повному обсязі та не заперечує проти їх
задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно свідоцтва про смерть від 29.10.2002
серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст.524 Цивільного кодексу
Української РСР спадкоємство
здійснюється за законом і за заповітом.
Спадкоємство за законом має місце, коли
і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно свідоцтва про народження від
08.05.1962 НОМЕР_2 позивач ОСОБА_1 є донькою
померлої ОСОБА_2 та померлого ОСОБА_4,
тобто належить до першої черги
спадкоємців (ст.529 ЦК УРСР) з огляду на
відсутність заповіту.

Як вбчається із довідки Лугинської
селищної ради №2930 від 25.07.2014 на момент
смерті ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 була
зареєстрована, проживала та вела
спільне господарство її донька ОСОБА_1

Згідно із ст.549 ЦК УРСР визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном.

Зазначені в цій статті дії повинні бути
вчинені протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини.

Інших спадкоємців, які мали право на
спадщину та прийняли її немає.

Постановою №66 від 29.07.2014р. державний
нотаріус Лугинської державної
нотаріальної контори Паламарчук І.В. з
посиланням на п.4.18 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 22 лютого 2012 року за
№282/20595, відмовив позивачу у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на майно після смерті ОСОБА_2,
оскільки спадкоємець не надав
правовстановлювальні документи, які
підтверджують факт належності
померлому ОСОБА_4, спадкоємцем якого
була ОСОБА_2 нерухомого майна -
житлового будинку, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1.

Згідно роз'яснень інформаційного листа
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування» у період чинності
Інструкції про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
що затверджена Міністерством
комунального господарства
Українського РСР 31 січня 1966 року,
державна реєстрація нерухомого майна
не проводилась в сільській місцевості.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій державними
нотаріальними конторами Української
РСР, затвердженої наказом Міністра
юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975
року № 45/5, підтвердженням
приналежності будинку, який
знаходиться в сільському населеному
пункті, можуть бути відповідні довідки
виконавчого комітету сільської Ради
депутатів трудящих, які видавалися в
тому числі і на підставі записів у
погосподарських книгах.

При цьому виникнення права власності
на житлові будинки, споруди не залежало
від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад
відносилось питання узаконення цих
будівель та внесення записів про право
власності на будинки за громадянами у
погосподарські книги місцевих рад.

Погосподарські книги є особливою
формою статистичного обліку, що
здійснюється в Україні (УРСР) із 1979
року. В погосподарських книгах при
визначенні року побудування
зазначається рік введення в
експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів
УРСР від 11 березня 1985 року №105 у 1985- 1988
роках сільськими, селищними, районними
радами народних депутатів
ухвалювалось рішення щодо оформлення
права власності та реєстрації будинків
у бюро технічної інвентаризації за
даними погосподарських книг сільських,
селищних рад із додатками списків
громадян, яким ці будинки належали.

Тобто записи у погосподарських книгах
визнавались в якості актів органів
влади (публічних актів), що
підтверджують право приватної
власності.

Згідно із довідкою Лугинської селищної
ради №2924 від 25.07.2014 житловий будинок, що
розміщений за адресою АДРЕСА_1 на праві
особистої власності належав нині
померлому ОСОБА_4 згідно запису в
погосподарській книзі №15 за 2011-2015 роки
особовий рахунок НОМЕР_3, рік побудови
будинку 1956.

Випискою з рішення виконавчого
комітету Лугинської селищної ради №32
від 25.03.1994 стверджується, що ОСОБА_4 була
передана земельна ділянка біля будинку
в АДРЕСА_1 площею 0,25 га, з них 0,18 га для
ведення особистого підсобного
господарства.

Відповідно до довідки Лугинської
селищної ради №3145 від 20.08.2014 ОСОБА_2
успадкувала житловий будинок, що
розміщений за адресою АДРЕСА_1 після
смерті свого чоловіка ОСОБА_4, але
документів на спадкове майно не
оформила.

Згідно із технічноим паспортом на
будинок інвентаризаційна вартість
житлового будинку за адресою АДРЕСА_1
складає 101885 грн.

Враховуючи, що житловий будинок, який
знаходиться в АДРЕСА_1 був побудований
у 1956 році, дані погосподарської книги
Лугинської селищної ради, рішення
Лугинської селищної ради про виділення
земельної ділянки, технічного паспорту
на житловий будинок, суд приходить до
висновку, що даний будинок належав на
праві власності ОСОБА_4, а після його
смерті його дружині ОСОБА_2.

Враховуючи, що до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцю на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті та з огляду на
неможливість оформлення позивачем
своїх спадкових прав у нотаріальній
конторі через відсутність у
спадкодавця правовстановлюючого
документа на нерухоме майно та
враховуючи, що ОСОБА_1 являється
спадкоємцем за законом і на протязі
шести місяців прийняла спадщину після
смерті ОСОБА_2, фактично вступивши у
володіння спадковим майном, суд
приходить до висновку про необхідність
задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 524,529,549 Цивільного кодексу
Української РСР, ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212 - 215
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Лугинської селищної
ради Житомирської області про
встановлення факту прийняття спадщини
та визнання права власності на
спадкове майно -задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1
спадщини після смерті ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
спадкове нерухоме майно за законом, що
складається з житлового будинку з
надвірними будівлями в АДРЕСА_1, що
належав ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Житомирської області через суд
першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Суддя
К. Г. Бичківська