Справа № 739/1097/14-ц Провадження №
22-ц/795/2159/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Іващенко А. І. Доповідач - Онищенко О. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОнищенко
О.І.,суддів:Скрипки А.А., Шевченка
В.М.,при секретарі:Сахаровій К.О.,за
участю:представника позивача Ткач О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення
Новгород-Сіверського районного суду
Чернігівської області від 15 вересня 2014
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Чернігівгаз" в особі Коропського
управління по газопостачанню та
газифікації до ОСОБА_6 про зобов'язання
надати доступ до внутрішньобудинкових
систем газопостачання та газового
обладнання, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить
скасувати рішення
Новгород-Сіверського районного суду
Чернігівської області від 15 вересня 2014
року та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог,
посилаючись на його незаконність.

Рішенням Новгород-Сіверського
районного суду Чернігівської області
від 15 вересня 2014 року позовні вимоги
ПАТ по газопостачанню та газифікації
«Чернігівгаз» в особі Коропського
управління по газопостачанню та
газифікації задоволено. Зобов'язано
ОСОБА_6 надати безперешкодний доступ
працівникам ПАТ по газопостачанню та
газифікації «Чернігівгаз» в особі
Коропського управління по
газопостачанню та газифікації до свого
житлового приміщення, де розташовані
газові прилади і пристрої для
проведення технічного обслуговування
внутрішньобудинкової системи
газопостачання і дворового
газопроводу та перевірки показань
лічильника газу. Стягнуто з ОСОБА_6 на
користь ПАТ по газопостачанню та
газифікації «Чернігівгаз» в особі
Коропського управління по
газопостачанню та газифікації суму
сплаченого судового збору у розмірі
243,60 грн.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що суд першої інстанції
безпідставно послався на вимоги п. 29
«Правил надання послуг з
газопостачання», оскільки вони
суперечать ст. 30 Конституції України,
яка гарантує право на недоторканність
житла та іншого володіння і передбачає,
що проникнення до житла чи іншого
володіння особи, проведення в них
огляду чи обшуку допускається лише за
вмотивованим рішенням суду. У
невідкладних випадках, пов'язаних із
врятуванням життя людей та майна чи з
безпосереднім переслідуванням осіб,
які підозрюються у вчиненні злочину,
можливий інший, встановлений законом,
порядок проникнення до житла чи до
іншого володіння особи, проведення в
них огляду і обшуку.

На думку апелянта, суд першої інстанції
повинен був не надавати дозвіл на
проникнення в її житло сторонніх осіб,
а покласти у відповідності до вимог п. 34
Правил на неї, як на споживача
відповідальність, шляхом розірвання
договору в судовому порядку з підстав
недотримання його споживачем.

Також апелянт вважає, що суд невірно
провів розподіл судових витрат.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача Ткач О.В.,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Таким вимогам відповідає рішення суду
першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідно до договору про надання
послуг з газопостачання ОСОБА_6 взяла
на себе обов'язок забезпечити доступ
представників виконавця до
внутрішньобудинкових систем
газопостачання та дворових
газопроводів, після пред'явлення ними
відповідного службового посвідчення,
проте в порушення умов договору
остання відмовляється надати доступ до
свого житлового приміщення для огляду
та технічного обслуговування газового
обладнання.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується апеляційний
суд, оскільки він ґрунтується на
матеріалах справи та відповідає
вимогам чинного законодавства, який
регулює спірні правовідносини.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, які у
справі мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог, і кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених цим кодексом.

По справі встановлено, що 09.02.2012 року
між ПАТ «Чернігівгаз» та ОСОБА_6 було
укладено договір про надання послуг з
газопостачання, відповідно до п.28.11
вказаного договору ОСОБА_6 взяла на
себе обов'язок забезпечити доступ
представників виконавця до
внутрішньобудинкових систем
газопостачання та дворових
газопроводів, після пред'явлення ними
відповідного службового посвідчення.

12 та 14 травня 2014 року, а також
неодноразово протягом 2012-2013 років
представниками виконавця були
складені Акти-претензії щодо відмови
ОСОБА_6 в доступі до житлового будинку
(підсобного приміщення) до системи
газопостачання з метою здійснення
технічного обслуговування газових
приладів та контрольного зняття
показань лічильника газу.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим до виконання сторонами.

Виходячи з положень п.2 ст.17 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» споживач зобов'язаний
забезпечити доступ до мережі, арматури,
засобів обліку розподільчих систем
представників виконавця/виробника за
наявності в них відповідного
посвідчення для встановлення і заміни
санітарно-технічного та інженерного
обладнання, проведення технічних та
профілактичних оглядів, зняття
контрольних показників засобів обліку
тощо - згідно з істотними умовами
договору.

Згідно з п.п.7 п. 3 ст. 20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
споживач зобов'язаний допускати у
приміщення, будинки і споруди
представників виконавця, виробника в
порядку, визначеному законом і
договором, для ліквідації аварій,
усунення неполадок
санітарно-технічного та інженерного
обладнання, його встановлення і заміни,
проведення технічних і профілактичних
оглядів та перевірки показників
засобів обліку.

Крім того, вимоги п. 29 Правил надання
населенню послуг з газопостачання,
затвердженими Постановою Кабінету
Міністрів України № 2246 від 09.12.1999р.
передбачають, що споживач зобов'язаний
безперешкодно допускати у свої житлові
та підсобні приміщення, де розташовані
газові прилади і пристрої, лічильники
газу, представників газопостачального
(газорозподільного) підприємства після
пред'явлення ними відповідних
службових посвідчень для відключення
та заміни газових приладів і пристроїв,
усунення порушень і несправностей в їх
роботі, проведення технічного
обслуговування внутрішньобудинкових
систем газопостачання і дворових
газопроводів, перевірки показань
лічильників газу, наявності та цілості
пломб на них.

Відповідно до п.п.8 п.1 ст.21 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» виконавець має право доступу
в приміщення, будинки і споруди для
ліквідації аварій, усунення неполадок
санітарно - технічного та інженерного
обладнання, його встановлення і заміни,
проведення технічних та
профілактичних оглядів і перевірки
показань засобів обліку в порядку
визначеному законом і договором.

Доводи апеляційної скарги щодо
безпідставності застосування судом
першої інстанції положень п. 29 «Правил
надання послуг з газопостачання»,
оскільки вони суперечать ст. 30
Конституції України, ґрунтуються на
невірному розумінні апелянтом вимог
закону, які регулюють питання доступу
до житлового приміщення з метою огляду
та технічного обслуговування газового
обладнання.

Посилання апелянта на незаконність
стягнення з неї судового збору не
можуть бути прийнятті до уваги,
оскільки відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесенні нею і
документально підтвердженні судові
витрати.

Враховуючи наведене, апеляційний суд
приходить до висновку, що рішення суду
є законним і обґрунтованим, винесеним з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324
ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Новгород-Сіверського
районного суду Чернігівської області
від 15 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: