Провадження №2/485/854/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 листопада 2014 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області в
складі:

головуючого судді - Квєтка І.А.,

при секретарі - Шеремет Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Снігурівка цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2014 року позивач звернувся
до суду з вкзаним позовом, посилаючись
на те, що 22 січня 2013 року між ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_2
укладено договір про надання
банківських послуг та послуг у сфері
страхування № 014/0086/82/0046156, відповідно
до умов якого відповідач отримав
кредит у розмірі 41 278,58 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 38 % на рік з кінцевим терміном
повернення до 22 січня 2019 року. У період
з 22 січня 2013 року по 31 березня 2013 року у
відповідності до додаткової угоди
відсотки по кредиту становили 0,01%
річних. Свої зобов'язання за договором
відповідач не виконує, а тому станом на
21 липня 2014 року утворилась
заборгованість в сумі 53294,99 грн., яку
банк просить стягнути з відповідача та
судовий збір.

В судове засідання належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи представник позивача
не з'явилася, у адресованій суду
письмовій заяві просила про розгляд
справи у її відсутність, позов
підтримує, погоджується на заочний
розгляд справи.

Відповідач будучи належним чином
повідомленим про розгляд справи за
місцем реєстрації у судове засідання
не з'явився, про причини неявки суду не
повідомив, а тому суд на підставі ст.224
ЦПК України, за згоди позивача, вважає
за можливе ухвалити заочне рішення по
справі.

Дослідивши докази по справі, суд
прийшов до наступного.

Між сторонами склалися цивільні
правовідносини зобов'язального
характеру.

Судом встановлено, що 22 січня 2013 року
між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та
ОСОБА_2 укладено договір про надання
банківських послуг та послуг у сфері
страхування № 014/0086/82/0046156 за умовами
якого банк надав позичальнику кошти в
сумі 41 278,58 грн. строком до 22 січня 2019
року зі сплатою за користування
кредитом 38,3 % на рік із погашенням до 22
числа кожного календарного місяця
ануїтентних платежів згідно графіка
погашення кредиту (а.с.12-22, 23-25).

Як вбачається з додаткової угоди
№014/0086/82/0046156/1 від 22 січня 2013 року у
період з 22 січня 2013 року по 31 березня 2013
року розмір процентної ставки за
кредитом було зменшено до 0,01% річних, а
графік погашення платежів по кредиту
було викладено у новій редакції
(а.с.27,28).

Згідно п.10.3 кредитного договору за
прострочення виконання будь-яких
грошових зобов'язань за кредитним
договором кредитор має право
нарахувати, а позичальник зобов'язаний
на вимогу кредитора сплатити пеню в
розмірі 1% від суми простроченого
платежу за кожен календарний день
прострочення.

Свої зобов'язання за кредитним
договором ОСОБА_2 не виконує, в зв»язку
з чим станом на 21 липня 2014 року
утворилась заборгованість по тілу
кредиту - 37861,23 грн. (в т.ч., прострочена
заборгованість за кредитом - 688,57 грн.),
7704,57 грн. - за відсотками (в т.ч.
прострочена заборгованість за
відсотками 6 552,45 грн.), по пені за
порушення строків сплати кредиту та
відсотків - 7729,19 грн., а всього 53294,99 грн.,
що підтверджується розрахунком (а.с.8-9).

05 серпня 2014 року банк направив
позичальнику вимогу про дострокове
виконання грошових зобов"язань за
кредитним договором (а.с.30).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК
України).

Договір є обов"язковим для виконання
сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно до ст.ст.526,612,625 ЦК боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом. Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення. Боржник не звільняється
від відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

За правилами ч.2 ст.1050 ЦК у випадку, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
ст.1048 цього кодексу.

Таким чином, оскільки відповідач
допустивши заборгованість за кредитом,
порушив строки виконання зобов"язання,
то правомірним є стягнення з нього
заборгованої суми у розмірі
розрахованому на дату фактичного
погашення кредитних збов"язань.

Разом з тим, згідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК
України до вимог про стягнення
неустойки (пені) застосовується
позовна давність в один рік.

Статтею 253 ЦК України визначено, що
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов"язано його початок.

Відповідно до п.3 ст.549 ЦК України пенею
є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Таким чином, правомірним є стягнення
пені в межах річного строку позовної
давності, який обмежується останніми 12
місяцями перед зверненням кредитора до
суду, а починається з дня (місяця), з
якого вона нараховується.

Позивач звернувся з позовом до суду 04
листопада 2014 року, заборгованість
розрахована станом на 21 липня 2014 року,
заборгованість по пені за період з 22
листопада 2013 року по 21 липня 2014 року на
наданим банком розрахунком складає
7521,15 грн., яка й підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача.

Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Відповідач вищезазначені обставини не
заперечив, до суду не з"явився.

Ураховуючи наведене, суд приходить до
висновку про задоволення позову в
частині стягнення заборгованості по
тілу кредиту - 37 861,23 грн. (в т.ч.,
прострочена заборгованість за
кредитом - 688,57 грн.), 7704,57 грн. - за
відсотками (в т.ч. прострочена
заборгованість за відсотками 6552,45 грн.),
по пені за порушення строків сплати
кредиту та відсотків - 7521,15 грн., а
всього 53086,95 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України на
користь позивача з відповідача
підлягає стягненню судовий збір
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог в розмірі 530 грн. 86 коп.,
сплачений при подачі позову за
платіжним дорученням №349575 від 22.10.2014
року.

Керуючись ст.ст. 57-60, 88, 224-232, 212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором - задовільнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» () 53086,95 грн. заборгованості за
кредитним договором №014/0086/82/0046156 від
22.01.2013 року, з яких заборгованість за
сумою кредиту - 37 861,23 грн.,
заборгованість за відсотками - 7704,57
грн., пеня - 7521,15 грн. та 530 грн. 86 коп.
судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана позивачем до Апеляційного
суду Миколаївської області через
Снігурівський районний суд
Миколаївської області протягом 10 днів
з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом за письмовою заявою відповідача
з поданням такої заяви у десятиденний
термін з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ