Справа № 182/8175/14-ц
Провадження № 2/0182/4142/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17.11.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого
судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю
секретаря Скоробогатової А.О.

представника відповідача Любарця С.С.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Нікополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до територіальної громади в
особі Нікопольської міської ради
Дніпропетровської області про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом та встановлення
факту проживання однією сім"єю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду
з позовною заявою до відповідача про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом та встановлення
факту проживання однією сім"єю.

В обгрунтування своїх вимог
позивач посилається на наступні
обставини.

06 січня 1993 року між її
бабусею ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено
шлюб, про що Нікопольським
міськрайонним відділом записів актів
громадянського стану зроблено запис №
10. На підставі свідоцтва про право
власності на житло від 30 листопада 1993
року було проведено державну
реєстрацію права приватної спільної
часткової власності на квартиру, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за нею
ОСОБА_2 (частка 1/3), ОСОБА_4 (частка 1/3), її
бабусею ОСОБА_3 (частка 1/3). Вона
проживала зі своєю бабусею та її
чоловіком ОСОБА_4 однією сім'єю з 27
грудня 1991 року, разом вели домашнє
господарство, сплачували комунальні
послуги. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, який
до дня смерті проживав в АДРЕСА_1. Після
його смерті залишилось спадкове майно,
до складу якого входить 1/3 частка
вищезгаданої квартири. Ще за своє життя
її бабуся ОСОБА_3 подарувала їй свою 1/3
частку квартири на підставі договору
дарування від 17 жовтня 2008 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Нікопольського міського нотаріального
округу Дніпропетровської області.
ІНФОРМАЦІЯ_2 вона померла. До дня смерті
ОСОБА_3 проживала разом з нею за
адресою: АДРЕСА_1. До смерті її бабусі
вона була впевнена в тому, що вона
оформила за собою право на спадщину по
закону після смерті чоловіка ОСОБА_4 на
1/3 частки квартири, але як стало відомо,
бабуся не здійснила всіх необхідних
заходів, що передбачені чинним
законодавством. Вона вважає, що за нею
можливо визнати право власності на 1/3
частку квартири в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_4,
оскільки вона є спадкоємцем четвертої
черги за законом, оскільки на час його
смерті проживала разом з ним, доглядала
його. За весь час її спільного
проживання з бабусею та її чоловіком,
між нею та ОСОБА_4 склалися відносини як
дідуся й онуки. Вона постійно проживала
разом з ним, називала його дідусем, а
він в свою чергу називав її онукою.
Оскільки її бабуся так і не встигла
оформити спадщину в порядку
спадкування за законом як спадкоємець
першої черги, вона вимушена звертатись
з даним позовом до суду. Інших
спадкоємців у ОСОБА_4 немає. Відповідно
до ст.256 ЦПК України, суд розглядає
справи про встановлення факту, що мають
юридичне значення. Згідно ст.1264 ЦК
України, у четверту чергу право на
спадкування за законом мають особи, які
проживали зі спадкодавцем однією
сім'єю не менш, як п'ять років до часу
відкриття спадщини. За таких обставин
вважає, що за нею має бути визнане право
власності на спадкове майно, а саме: 1/3
частки квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
оскільки вона є спадкоємцем четвертої
черги за законом, від спадкування не
усувалась, фактично вступила в
управління та володіння спадковим
майном. Через викладені вище обставини
звернулась до суду.

В судове засідання
позивачка не прибула, надала заяву про
розгляд справи у свою відсутність,
позовну заяву підтримала в повному
обсязі, попросивши суд встановити факт
проживання однією сім"єю між нею та
померлим ОСОБА_4 і визнати за нею право
власності на спадкове майно.

Представник відповідача в
судовому засіданні проти задоволення
позову не заперечував.

Вислухавши представника
відповідача, свідків, вивчивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК
України, спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого ст.1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Згідно із ст.1264 ЦК України,
у четверту чергу право на спадкування
за законом мають особи, які проживали
зі спадкодавцем однією сім'єю не менш
як п'ять років до часу відкриття
спадщини.

Відповідно до ст.1216 ЦК
України, спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1218 ЦК України,
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.
Перелік прав і обов'язків особи, які не
входять до складу спадщини і
припиняються зі смертю особи,
визначений ст.1219 ЦК України, є
вичерпним.

Як встановлено в судовому
засіданні, 06.01.1993 року між бабусею
позивачки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було
укладено шлюб, про що Нікопольським
міськрайонним відділом записів актів
громадянського стану зроблено запис №
10 (а.с.5). На підставі свідоцтва про право
власності на житло від 30 листопада 1993
року було проведено державну
реєстрацію права приватної спільної
часткової власності на квартиру, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за нею
ОСОБА_2 (частка 1/3), ОСОБА_4 (частка 1/3), її
бабусею ОСОБА_3 (частка 1/3) (а.с.8, 10).
Позивачка проживала зі своєю бабусею
та її чоловіком ОСОБА_4 однією сім'єю з
27.12.1991 року, разом вели домашнє
господарство, сплачували комунальні
послуги тощо. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4
(а.с.6), який до дня смерті проживав в
АДРЕСА_1. Після його смерті залишилось
спадкове майно, до складу якого входить
1/3 частка вищезгаданої квартири. Ще за
своє життя бабуся позивачки ОСОБА_3
подарувала їй свою 1/3 частку квартири
на підставі договору дарування від
17.10.2008 року, посвідченого приватним
нотаріусом Нікопольського міського
нотаріального округу
Дніпропетровської області (а.с.9, 12-14).
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла (а.с.7).
До дня смерті ОСОБА_3 позивачка
проживала разом з нею за адресою:
АДРЕСА_1. Як стало відомо, ОСОБА_3 не
здійснила всіх необхідних заходів, що
передбачені чинним законодавством і не
оформила на себе спадок після смерті
свого чоловіка. Позивачка є
спадкоємцем четвертої черги за
законом, оскільки на час смерті
спадкодавця ОСОБА_4 проживала разом
з ним, доглядала його, вела спільий
бюджет тощо. Інших спадкоємців у ОСОБА_4
немає (а.с.42-49).

Факт проживання позивачки разом з
ОСОБА_4 однією сім'єю, підтвердили
свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Так, свідок ОСОБА_5 суду пояснила,
що вона - онука ОСОБА_7. Позивачка, їх
бабуся та чоловік бабусі, якого вони
завжди вважали дідусем, дійсно, багато
років проживали разом, однією сім"єю.
Оля й ховала дідуся та бабусю за власні
кошти, і зараз проживає в спадковій
квартирі, бо іншого житла не має.
Скільки себе пам"ятає, дідусь з бабусею
завжди проживали разом. Родичів Дідуся
ОСОБА_4 ніколи не бачили, їх в нього,
мабуть, просто немає.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що
він - син ОСОБА_7, а ОСОБА_9 - його відчим.
Мама з вітчимом жили разом з 1947 року. З
ними з дитинства проживала позивачка.
Він на спадок не претендує. За час
проживання вітчима з його мамою
родичів вітчима не бачив і нічого про
них не чув. Оля ховала його матір та
вітчима, бо жила разом з ними. Вона і
зараз там живе.

За таких обставин суд
вважає, що за позивачкою має бути
визнане право власності на спадкове
майно, а саме: 1/3 частки квартири
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки позивачка є
спадкоємицею четвертої черги за
законом, від спадкування не усувалась,
фактично вступила в управління та
володіння спадковим майном

Враховуючи викладене та
керуючись ст.3-10, 30, 60, 209, 212-215, 256-259 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Встановити факт проживання
однією сім"єю ОСОБА_2 з ОСОБА_4 більш, ніж
п'ять років.

Визнати за ОСОБА_2 право
власності на 1/3 частки двокімнатної
квартири № 23, загальною площею 47,8 кв.м.,
житловою площею - 30,0 кв.м., яка
розташована в житловому будинку
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
законом, після смерті ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду першої
інстанції може бути оскаржено протягом
десяти днів з дня проголошення рішення
до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал