РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2014 року
м. Дергачі

Дергачівський районний суд
Харківської області:

в складі головуючого судді
Калиновської Л.В.,

за участю секретаря судового засідання
Булах С.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Дергачі
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду
Дергачівського району Харківської
області з позовом, в якому просить суд
стягнути з відповідача, ОСОБА_2,
аліменти на утримання неповнолітнього
сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3
частини від усіх доходів але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку; крім того просила
стягнути кошти (аліменти) за минулий
час в розмірі 6000 грн.

В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що з відповідачем по
справі вони в зареєстрованому шлюбі не
перебували. За їх спільною заявою
поданої до Вільшанської селищної ради
Дергачівського району Харківської
області на підставі п.1 ч.2 ст.125 СК
України ОСОБА_2 визнав себе батьком
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить
запис у свідоцтві про народження
дитини. Відповідач добровільно
матеріальну допомогу не надає, в з
в'язку з чим позивачка звернулася до
суду.

В судове засідання позивач не
з'явилася, але надала суду заяву, в якій
свої позовні вимоги підтримує у
повному обсязі, та просить розглядати
справу в її відсутність. Крім того в
своїй заяві позивачка вказала, що
просить не розглядати її вимогу про
стягнення з відповідача коштів за
минулий час.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, просив розглядати справу у її
відсутності, позовні вимоги визнав, про
що надав суду письмову заяву.

Суд дослідивши матеріали справи,
прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів
обґрунтований та підлягає задоволенню
у повному обсязі.

Згідно з п. 17 Постанови Пленуму ВСУ «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» 15.05.2006р. за
відсутності домовленості між батьками
про сплату аліментів на дитину той
із них, з ким вона проживає, вправі
звернутися до суду з відповідним
позовом.

Як вбачається з матеріалів справи, з
відповідачем по справі позивач, ОСОБА_1
в зареєстрованому шлюбі не перебувала.

За їх спільною заявою поданої до
Вільшанської селищної ради
Дергачівського району Харківської
області ОСОБА_2 визнав себе батьком
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить
запис у свідоцтві про народження
дитини.

Таким чином, від спільного проживання
сторони мають неповнолітнього сина,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає разом
з позивачем, та знаходиться на її
утриманні, проти чого відповідачем
заперечень не надано.

Документально підтверджено, що ОСОБА_2
є батьком неповнолітнього, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в зв'язку з чим повинен
виділяти кошти на утримання дитини
(свідоцтво про народження серія НОМЕР_1
видане Вільшанською селищною радою
Дергачівського району Харківської
області).

Відповідно до ст.141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

У відповідності до ст.181 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при
призначенні аліментів суд враховує
стан здоров'я та матеріальне становище
дитини, стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів,
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина та інші
обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний
розмір аліментів на дитину не може бути
меншим ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір аліментів суд встановлює згідно
ст.183 Сімейного кодексу України у
розмірі частки всіх видів заробітку
(доходу), але не менш ніж 30% прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку.
Вказану суму аліментів суд вважає
достатньою для задоволення розумних
потреб дитини.

У відповідності до ст.191 Сімейного
Кодексу України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову, а оскільки позов
було пред'явлено 03.10.2014 року, то вони і
мають бути присудженими з цього дня.

При таких обставинах, суд приходить до
висновку, що причини, які спонукали
позивача наполягати на стягненні
аліментів на утримання дитини є
обґрунтованими, а тому заявлений позов
підлягає задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат, суд
зазначає наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
судовий збір» судовий збір
справляється на всій території України
за подання заяв, скарг до суду, а також
за видачу судами документів і
включається до складу судових витрат.

Згідно з п.п.3.1 ст.5 Закону України «Про
судовий збір» від сплати судового
збору звільняються позивачі - за
подання позовів про стягнення
аліментів.

Таким чином, позовні вимоги позивача
про стягнення аліментів при поданні
позову до суду, судовим збором не
обтяжуються.

Між тим, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК
України якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволених вимог.

З огляду на зазначене, з відповідача
підлягає стягнення держмито в сумі 243
гривень 60 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 57, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд,
-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, що мешкає за
адресою: АДРЕСА_1, аліменти на утримання
неповнолітнього сина, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 від усіх
доходів але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 03.10.2014 року до досягнення
ним повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
мешкає за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір
у розмірі 243 гривень 60 копійок в дохід
держави.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
через Дергачівський районний суд
Харківської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Л.В.Калиновська