АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у 1 - й інстанції: Мальцев Д.О.
Доповідач - Ратнікова В.М.
І М Е Н Е М У К
20 листопада 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м.
головуючого судді - Ратнікової В.М.
суддів - Борисової О.В.
при секретарі - Шалапуда Н.П.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
позивача ОСОБА_3 ОСОБА_5 на ухвалу
Шевченківського районного суду міста
Києва від 07 жовтня 2014 року про
повернення позовної заяви позивачу в
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сент Софія Проперті
Менеджмент» про встановлення
нікчемності договорів про надання
Ухвалою Шевченківського районного
суду міста Києва від 07 жовтня 2014 року
позовну заяву ОСОБА_3 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сент
Софія Проперті Менеджмент» про
встановлення нікчемності договорів
про надання послуг повернуто позивачу.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду 1-ї
інстанції, представник позивача ОСОБА_3
ОСОБА_5 звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просив ухвалу
Шевченківського районного суду міста
Києва від 07 жовтня 2014 року скасувати та
направити справу для продовження
розгляду до суду 1-ї інстанції.
Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що
ухвала суду 1-ї інстанції постановлена
з порушенням норм процесуального та
матеріального права. Зазначає, що
висновок суду 1-ї інстанції про те, що на
правовідносини, які виникли між
сторонами не поширюються положення
Закону України «Про захист прав
споживачів» є необґрунтованим та
суперечать нормам матеріального права.
Вказує на те, що за своєю правовою
природою договори укладені між
сторонами є договорами про надання
послуг, а тому до них застосовуються як
положення ЦК України так і положення
Закону України «Про захист прав
споживачів». У зв'язку з наведеним,
вважає, що позивач, відповідно до вимог
Закону України «Про захист прав
споживачів», звільнений від сплати
судового збору і суд 1-ї інстанції
безпідставно повернув позовну заяву
позивачу з підстав невідповідності її
вимогам ст.119 ЦПК України.

В судове засідання ОСОБА_3, представник
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сент Софія Проперті
Менеджмент» не з'явились, про день та
час слухання справи судом повідомлені
у встановленому законом порядку,
причину неявки суду не повідомили, а
тому, колегія суддів вважає можливим
слухати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової
В.М., розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги і обґрунтованість
постановленої ухвали, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
слідуючих підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Статтею 119 ЦПК України встановлено, що
позовна заява подається в письмовій
формі. Даною статтею також встановлено
ряд вимог, яким повинна відповідати
позовна заява.

Згідно зі ст.120 ЦПК України позивач
повинен додати до позовної заяви її
копії та копії всіх документів, що
додаються до неї, відповідно до
кількості відповідачів і третіх осіб.

З матеріалів справи вбачається, що 28
серпня 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
Шевченківського районного суду міста
Києва з позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сент
Софія Проперті Менеджмент» про
встановлення нікчемності договорів
про надання послуг.

Згідно вимог ЦПК України, суддя,
отримавши позовну заяв, повинен
перевірити дотримання позивачем вимог
статей 119 і 120 ЦПК України щодо форми та
змісту позовної заяви.

Відповідно до вимог статті 121 ЦПК
України, суддя, встановивши, що позовну
заяву подано без додержання вимог,
викладених у статтях 119 і 120 цього
Кодексу, або у випадку не сплати
судового збору, постановляє ухвалу про
залишення заяви без руху та зазначає
недоліки позовної заяви, які позивачу
необхідно усунути, про що повідомляє
позивача і надає йому строк для
усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Якщо, у встановлений в ухвалі суду
строк, позивач виконає вимоги ухвали
суду, позовна заява вважається поданою
в день первісного її подання до суду.
Інакше заява вважається неподаною і
повертається позивачеві.

Ухвалою Шевченківського районного
суду міста Києва від 02.09.2014 року позовну
заяву ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сент Софія Проперті
Менеджмент» про встановлення
нікчемності договорів про надання
послуг було залишено без руху, оскільки
позивачем до матеріалів позовної заяви
не додано документу про сплату
судового збору у встановленому законом
розмірі. Також зазначено, що до
правовідносини, які виникли між
сторонами Закон України «Про захист
прав споживачів» не може
застосовуватись, оскільки в позовній
заяві позивач просить суд вирішити
даний спір на підставі норм ЦК України.

Ухвалою Шевченківського районного
суду міста Києва від 07 жовтня 2014 року
позовну заяву ОСОБА_3 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сент
Софія Проперті Менеджмент» про
встановлення нікчемності договорів
про надання послуг було повернуто
позивачу.

Постановляючи дану ухвалу, суд 1-ї
інстанції виходив з того, що позивачем
не усунено недоліки позовної заяви, а
саме: не надано суду документу про
сплату судового збору у встановленому
законом розмірі.

Проте, з таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів погодитись не
може з наступних підстав.

Відповідно до ст.42 Конституції України
держава захищає права споживачів,
здійснює контроль за якістю і
безпечністю продукції та усіх видів
послуг і робіт, сприяє діяльності
громадських організацій споживачів.

Закон України «Про захист прав
споживачів» регулює відносини між
споживачами товарів, робіт і послуг та
виробниками і продавцями товарів,
виконавцями робіт і надавачами послуг
різних форм власності, встановлює
права споживачів, а також визначає
механізм їх захисту та основи
реалізації державної політики у сфері
захисту прав споживачів.

Відповідно до роз'яснень, які містяться
у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику розгляду
цивільних справ за позовами про захист
прав споживачів» №5 від 12 квітня 1996
року Закон України «Про захист прав
споживачів» не визначає певних меж
своєї дії, і судам слід мати на увазі, що
до відносин, які ним регулюються,
належать, зокрема, відносини між
наймачем (орендарем) і виконавцем
комунальних послуг, послуг по ремонту
житлового фонду та інженерного
обладнання. Отже, до відносин, які
регулюються законом України «Про
захист прав споживачів», належать,
зокрема ті, що виникають із договорів
про надання житлово-комунальних послуг
або з актів законодавства.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що
01.08.2008 року між ОСОБА_3 та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Сент
Софія Проперті Менеджмент» було
укладено договори про надання послуг з
утримання будинку та прибудинкової
території за №2/9 та №3/26. Предметом
даних договорів є надання Товариством
з обмеженою відповідальністю «Сент
Софія Проперті Менеджмент»
житлово-комунальних послуг та послуг з
комфортного проживання у житловому
будинку з підземним паркінгом по
АДРЕСА_1.

Отже, виходячи з характеру спірних
правовідносин, які виникли між
сторонами на них поширюється дія
Закону України «Про захист прав
споживачів».

Статтями 18 і 19 Закону України «Про
захист прав споживачів» встановлено
такі підстави для визнання договору
недійсним: укладення договору на
умовах, що обмежують права споживача та
вчинення правочину з використанням
нечесної підприємницької практики.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що споживач за
змістом названих норм Закону України
«Про захист прав споживачів» та
ст.ст.203,215,216 ЦК України вправі в
судовому порядку оспорити договір про
надання послуг. Такий позов є однією із
форм захисту прав споживача.

Необґрунтованими є висновки суду 1-ї
інстанції про те, що до правовідносини,
які виникли між сторонами Закон
України «Про захист прав споживачів»
не може застосовуватися, оскільки в
позовній заяві позивач просить суд
вирішити даний спір на підставі норм ЦК
України, та як зі змісту позовної заяви
вбачається, що позивач в обґрунтування
позовних вимог посилається і на ст.216 ЦК
України і на ст.19 Закону України «Про
захист прав споживачів».

За наведених обставин, колегія суддів
вважає, що висновок суду 1-ї інстанції
про повернення позовної заяви ОСОБА_3
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сент Софія Проперті
Менеджмент» про встановлення
нікчемності договорів про надання
послуг є помилковим, а тому ухвала
Шевченківського районного суду міста
Києва від 23 вересня 2014 року підлягає
скасуванню з передачею питання на
новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_3 ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Ухвалу Шевченківського
районного суду міста Києва від 07 жовтня
2014 року скасувати та передати питання
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: