Провадження № 2/742/1352/14
унікальний № 742/3971/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 листопада 2014 рокуПрилуцький
міськрайонний суд Чернігівської
області в складі:

головуючого судді Гумен
В.М.

при секретарі
Харченко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Прилуки справу
за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,ОСОБА_3,ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про
визнання договору купівлі-продажу
квартири в частині визнання покупця
квартири удаваним та визнання права
власності на 1/2 частину квартири ,

В С Т
А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 в своїй позовній
заяві вказує,що з 4 грудня 1993 року він
перебував у шлюбі з відповідачкою
ОСОБА_4,який розірвали в судовому
порядку 12 березня 2013 року .

В період перебування в шлюбі
відповідачка ОСОБА_4 на спільні сімейні
кошти, які вони отримували від заняття
підприємницькою діяльністю

7 березня 2013 року придбала квартиру за
АДРЕСА_1 у відповідача ОСОБА_5 на ім»я
своєї матері відповідачки ОСОБА_2,яка 21
березня 2013 року,за згодою свого
чоловіка відповідача ОСОБА_3,
подарувала заначену квартиру
відповідачці ОСОБА_4,яка на даний час
проживає в даній квартирі разом із
дочкою.

Позивач посилаючись на те,що
відповідачі ОСОБА_2,ОСОБА_3 та ОСОБА_4
діяли свідомо для досягнення мети
приховання вищезгаданого договору
купівлі-продажу ,що після укладення
договору спірна квартира не була
фактично прийнята відповідачкою
ОСОБА_2,що відповідачка ОСОБА_2 з часу
придбання квартири не висказувала до
неї інтересу,що відповідачка ОСОБА_2
ніколи не вселялась в квартиру та в ній
не проживала,що відповідачка ОСОБА_2 не
мала коштів на прибання квартири,що
відповідачка ОСОБА_2 є пенсіонеркою і
окрім пенсії,ніяких інших доходів не
має та що відповідачка ОСОБА_6 має у
власності інше житло будинок за
АДРЕСА_2, просить суд визнати договір
купівлі -продажу квартири за АДРЕСА_1,
укладений між вілповідачем ОСОБА_5 та
відповідачкою ОСОБА_2 ,який посвідчений
7 березня 2013 року приватним нотаріусом
Прилуцького міського нотаріального
округу ОСОБА_7 і зареєстрований у
реєстрі № 444 - удаваним з моменту його
укладення в частині покупця
відповідачки ОСОБА_2 та визнати
відповідачку ОСОБА_4. покупцем за
зазначеним договором купівлі-продажу
зазначеної квартири .

Разом з тим, позивач просить суду
визнати квартиру за АДРЕСА_1 спільною
сумісною власністю подружжя його і
відповідачки ОСОБА_4.

Одночасно,позивач просить суду
визнати за ним право власності на 1/2

частину квартири за АДРЕСА_1.

Крім того, позивач просить суд
стягнути на його користь з
відповідачів судові витрати.

В судовому засіданні позивач і
його представник підтримали позовні
вимог .

В судовому засіданні відповідачі
ОСОБА_2,ОСОБА_3,ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позовні
вимоги не визнали з тих мотивів,що вони
є безпідставними.

В судовому засіданні трейтя особа
вважає,що позовні вимоги не підлягають
задоволенню,оскільки спірний договір
купівлі-продажу квартири,укладений і
посвідчений відповідно до вимог
закону.

Заслухавши пояснення сторін ,
проаналізувавши інші матеріали
справи,суд вважає,що в позові позивача
ОСОБА_1 до відповідачів ОСОБА_2,

ОСОБА_3,ОСОБА_4 та ОСОБА_5 необхідно
відмовити з слідуючих підстав.

Відповідно до договору купівлі
-продажу від 7 березня 2013 року (а.с.8),
посвідченого в день укладення
ОСОБА_7,приватним нотаріусом
Прилуцького міського нотаріального
округу Чернігівської області ,
відповідачка ОСОБА_2 купила у
відповідача ОСОБА_8 квартиру за
АДРЕСА_1 за ринковою вартістю,яка
становить 127221 грн..

Відповідач ОСОБА_3 надав згоду
своїй дружині відповідачці ОСОБА_2 на
укладення договору кіпівлі-продажу
зазначеної квартири ,яка була
посвідчена 7 березня 2013 року
ОСОБА_7,приватним нотаріусом
Прилуцького міського нотаріального
округу Чернігівської області ,що
підтвержується заявою ( а.с. 9).

Даний договір купівлі-продажу
квартири 7 березня 2013 року пройшов
державну реєстрацію і квартирі
придбаній відповідачкою ОСОБА_2 був
наданий реєстраційний номер об»єкта
нерухомого майна 7 ,що
підтвержується витягом з Державного
реєстру прав на нерухоме майно про
реєстрацію прав власності ( а.с. 12).

Заочним рішенням Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської
області від 12 березня 2013 року ( а.с. 7)
задоволено позов відповідачки ОСОБА_4
до позивача ОСОБА_1 і розірвано шлюб між
даними сторонами.

Відповідно до договору дарування
від 21 березня 2013 року (а.с.13)
,посвідченого в день укладення
ОСОБА_7,приватним нотаріусом
Прилуцького міського округу
Чернігівської області , відповідачка
ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_4 квартиру за
АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_3 надав згоду
своїй дружині відповідачці ОСОБА_2 на
укладення договору дарування
зазначеної квартири ,яка була
посвідчена 21 березня 2013 року
ОСОБА_7,приватним нотаріусом
Прилуцького міського нотаріального
округу Чернігівської області ,що
підтвержується заявою ( а.с. 15).

Позивачу ОСОБА_1 на підставі
договору купівлі-продажу від 14 грудня
1999 року ( а.с. 16 ) ,який був посвідчений в
день його укладення ОСОБА_9,державним
нотаріусом Прилуцької міської
державної нотаріальної контори, і
зареєстрований в реєстрі за № 2-5562 в
Прилуцькому МБТІ., належить на праві
власності квартира за АДРЕСА_3,яку він
купив за 831 грн..

Відповідачці ОСОБА_4 на підставі
договору купівлі-продажу від 19 квітня
2011 року ( а.с. 17 ) ,який був посвідчений в
день його укладення ОСОБА_10,державним
нотаріусом Прилуцької міської
державної нотаріальної контори, і
зареєстрований в реєстрі за № 2-3163 в
Прилуцькому МБТІ, належить на праві
власності нежиле
приміщення,магазин-перукарня ,що
знаходиться в АДРЕСА_4 ,яку вона купила
за 105207 грн..

Ухвалою Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської
області від 25 березня 2014 року ( а.с.18)
між позивачем ОСОБА_1 ,Територіальною
громадою в особі Замостянської
сільської ради Прилуцького району
Чернігівської області та
відповідачами ОСОБА_2 і ОСОБА_4 було
затвержено мирову угоду щодо визнання
права власності на житловий будинок за
АДРЕСА_5

Відповідно до свідоцтва про право
власності на житло від 28 серпня 1995 року
(а.с. 19) відповідачці ОСОБА_2 належить
квартира АДРЕСА_6.

Відповідачка ОСОБА_4 з 18 листопада
1996 року зареєстрована ,як суб»єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа,що підтвержується
свідоцтвом,виписками з єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців та
свідоцтвом платника податків ( а.с.20-23) і
має незначні доходи за період з 2010 року
по 2012 рік в загальній сумі в межах 20000
грн,як самостійно вирахувала
відповідачка з суми одержаного
валового доходу,що підтвержується
довідкою ( а.с. 57-60 ).

В судовому засіданні позивач і
його представник не заперечували проти
вирахованого відповідачкою ОСОБА_4
доходу в межах 20000 грн..

Відповідачка ОСОБА_2 за період з
2007 року по 2014 рік отримала орендну
плату від СТОВ « Батьківщина « в
загальній сімі 61029 грн. 44 коп.,що

підтвержується довідкою товариства за
№ 469/2-14 від 16 жовтня 2014 року ( а.с. 59).

Відповідачка ОСОБА_2 за період з
2006 року по 2014 рік отримала орендну
плату від Агро-промислового об»єднання
ім. Івана Супруненка в загальній сумі
5031 грн. 17 коп.,що підтвержується
довідкою товариства за № 216 від 20
жовтня 2014 року ( а.с. 60).

Відповідачка
ОСОБА_2 працює завідуючою Густинського
фельшерського акушерського пункту і
отримала заробітну плату за 2011 рік в
сумі 24351 грн. 23 коп., а за 2012 рік в сумі 24037
грн. 34 коп. і за 2013 рік в сумі 29113 грн. 82
коп. та за 2014 рік в сумі 25608 грн. 32 коп. що
підтвержується довідками Прилуцької
ЦРЛ від 24 жовтня 2014 року за № №1678,1679,1680,
та 1681( а.с.61- 64).

Відповідачка ОСОБА_2.є
пенсіонеркою і за період з січня 2010
року по вересень 2014 року отримала
пенсію в загальній сумі 54688 грн. 94
коп.,що підтвержується довідкою
Управління пенсійного Фонду України в
м. Прилуках і Прилуцькому районі № 0340
від 15 жовтня 2014 року ( а.с. 65-67).

Відповідач ОСОБА_3 в період з 2006
року по 2008 рік перебував на обліку,як
безробітній в Прилуцькому МРЦЗ і
отримав за весь період перебування
допомогу по безробіттю в загальній
сумі 4504 грн.49 коп.,що підтвержується
довідкою Прилуцькому МРЦЗ за № 3479 від 17
жовтня 2014 року ( а.с. 68).

Відповідач ОСОБА_3 за період з 2004
року по 2014 рік отримав орендну плату
від Агро-промислового об»єднання ім.
Івана Супруненка в загальній сумі 10791
грн.06 коп.,що підтвержується довідкою
товариства за № 212 від 15 жовтня 2014 року
( а.с. 69).

Відповідач ОСОБА_3 є пенсіонером
і за період з листопада 2008 року по
вересень 2014 року отримав пенсію в
загальній сумі 59836 грн. 57 коп.,що
підтвержується довідкою Управління
пенсійного Фонду України в м. Прилуках
і Прилуцькому районі № 1921 від 16 жовтня
2014 року ( а.с. 70-71).

3 січня 1974 року відповідачі
ОСОБА_3 і ОСОБА_2 уклали юридичний
шлюб,який розірвали 5 липня 1985 року ,що
підтвержується записом акта про
укладення шлюбу та записом акта про
розірвання шлюбу (
а.с.83-84),витребуваними офіційно судом з
відділу державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Прилуцького міськрайонного управління
юстиції.

В судовому засіданні відповідач
ОСОБА_3 і відповідачка ОСОБА_2
ствержували ,що після розірвання шлюбу
в судовому порядку вони подружніх
відносин не припиняли і продовжують
проживати однією сім»єю,ведуть спільне
господарство ,спільно заощаджують
зароблені на протязі спільного
проживання гроші,як від роботи так і
від домашнього господарства та на
курорти жодного разу не їздили .

Одночасно, в судовому засіданні
відповідачка ОСОБА_2 ствержувала,що
вона з відповідачем ОСОБА_3 також
отримували прибутки від реалізації
живності, яку вирощували в своєму
господарстві .

Разом з тим, в судовому засіданні
відповідач ОСОБА_3ствержував,що він на
протязі свого життя працював на
нефтяних роботах в тому числі і в
районах Крайньої Півночі та отримував
велику заробітну плату.

Одночасно, в судовому засіданні
відповідач ОСОБА_3 ствержував,що він
виконує будівельні роботи по найму та
довгий час утримував пасіку від чого
також отримував прибутки .

При цьому, відповідачка ОСОБА_2 і
відповідач ОСОБА_3 ствержували,що після
розлучення їх дочки відповідачки
ОСОБА_4 з відповідачем ОСОБА_1 , на
зароблені за все життя кошти вони
купили дочці спірну квартиру в м.
Прилуки,оскільки після розлучення
дочці не було де жити і вони вирішили
надати таким чином своїй дитині
допомогу,вирішивши її проблеми з
проживанням.

Дані тверження відповідачів
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не знайшли свого
спростування в судовому засіданні а
навпаки підвержуються зазначеними
вище доказами і записами в трудовій
книжці ОСОБА_3 про його трудову
діяльність ( а.с. 72-78 ).

В судове засідання позивач ОСОБА_1
не надав жодних доказів для
підверження його твержень проте,що
спірну квартиру купила саме
відповідачка ОСОБА_4 на спільні з ним
кошти, які зазначена відповідачка
взяла в будинку за місцем їх
проживання, нібито для закупки товару
для ведення підприємницької
діяльності в сумі 50000 доларів
США,однако обманула його.

В судовому засіданні відповідачі
ОСОБА_2,ОСОБА_3 та ОСОБА_4 категорично
заперечували проти зазначених
твержень сторони позивача.

Та обставина,що відповідачі
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 розірвали юридичний
шлюб,не свідчить проте,що позивачі не
можуть спільно придбати спірну
квартиру та надати можливість
проживати свої дочці відповідачці
ОСОБА_4 після розлучення з позивачем,
яка мала скрутне фінансове становище.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 СК
України,якщо жінка та чоловік
проживають однією сім»єю,але не
перебувають у шлюбі між собою,або в
будь-якому іншому шлюбі майно, набуте
ними за час спільного проживання
належить їм на праві спільної сумісної
власності.

Відповідно до положень ч.2 цієї ж
статті на майно,що є об»єктом права
спільної сумісної власності,жінки та
чоловіка,які не перебувають у шлюбі між
собою,або в будь-якому іншому шлюбі
,поширються положення глави 8 цього
Кодексу.

За таких обставин,коли позивач
ОСОБА_1 не надав до суду жодного доказу
для підтверження наявності в його
будинку 50000 доларів США ,коли позивач не
надав до суду жодного доказу для
підтверження своїх джерел прибутку,
коли відповідачка ОСОБА_4 в період
перебування з позивачем в подружніх
відноснах отримувала незначні
прибутки,а навпаки коли відповідачі
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 підвердили в судовому
засіданні свої джерела прибутків , суд
вважає,що відповідачі ОСОБА_2 і
відповідач ОСОБА_3 були спроможні в
двох на спільні кошти придбати спіну
квартиру вартістю 127221 грн.,як була
спроможна і сама відповідачка ОСОБА_2
за свої особисті джерела прибутків
придбати зазначену квартиру а тому
підстави для визнання спірного
договору купівлі - продажу удаваним
правочином передбачені положеннями
ст.ст.235 ЦК України відсутні , як
відсутні і підстваи для визнання права
власності на 1/2 частину квартири за
позивачем ,в зв»язку з чим позивачу
необхідно відмовити в позові до
відповідачів.

На підставі наведеного,ст.235 ЦК
України, ст.74 СК України.керуючися
ст.ст.10,60,212,213,215 ЦПК України,суд -

В И Р І Ш И В
:

В позові ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,ОСОБА_3,ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про
визнання договору купівлі-продажу
квартири в частині визнання покупця
квартири удаваним та визнання права
власності на 1/2 частину квартири -
відмовити .

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Чернігівської області протягом десяти
днів через Прилуцький міськрайонний
суд.

Головуючий
Гумен В.М.