Справа № 712/8004/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2014 року

Ужгородський міськрайонний
суд Закарпатської області

в складі: головуючого - судді:
Семерак І.О.

при секретарі: Віраг Е.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ужгород справу за
первісним позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором та зустрічним
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»,
третя особа: ОСОБА_2, про визнання
кредитного договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з
позовною заявою до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за договором
кредиту, посилаючись на те, що 11.06.2008
року між ТОВ «Український промисловий
банк», правонаступником якого є ПАТ
«Дельта Банк» та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір №557-022/ФКВ-08, згідно
якого відповідач отримав кредит в
розмірі 35 000 дол. США, із сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12,5 % річних, строком до 08.06.2023
року. Однак, взяті на себе зобов’язання
по поверненню кредиту відповідач не
виконав, що призвело до виникнення
заборгованості, яка станом на 16.06.2013
року становить 225 585 грн., з яких: 131 115,50
грн. - заборгованість за кредитом, 77 856,37
грн. - заборгованість по процентам за
користування кредитом, 16 613,13 грн. –
заборгованість по комісії за
користування кредитом. Враховуючи
вищенаведене, просить стягнути з
відповідача вказану суму боргу та
судові витрати.

В свою чергу ОСОБА_1 звернувся до суду з
зустрічним позовом до ПАТ «Дельта
Банк», про визнання кредитного
договору недійсним, який мотивує тим,
що при укладенні 11.06.2008 року кредитного
договору №557-022/ФКВ-08, його жінкою
ОСОБА_2 не було надано згоди на
укладення такого, що тягне за собою
визнання вказаного кредитного
договору недійсним. Крім того, ОСОБА_1
посилається на те, що не надано
обґрунтованого розрахунку
заборгованості та просив застосувати
строки позовної давності, відмовивши у
первісному позові.

В судовому засіданні представник
позивача за первісним позовом – ОСОБА_3
просив задоволити первісний позов
повністю та стягнути з відповідача
суму заборгованості в розмірі 225585 грн.
Щодо зустрічного позову, то просив в
задоволенні такого відмовити, оскільки
вже є рішення суду від 30.01.2013 року, яким
в позові ОСОБА_2 до ПАТ «Дельта Банк»
про визнання кредитного договору –
відмовлено.

Представник відповідача за первісним
позовом – ОСОБА_4 в судовому засіданні
просив відмовити у задоволенні
первісного позову, вважаючи такий
безпідставний. В той же час зустрічний
позов просив задоволити та визнати
недійсним кредитний договір, укладений
між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1

ОСОБА_1 особа в судове засідання не
з’явилася, хоча про час та місце
розгляду справи була повідомлена
своєчасно та належними чином.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
оцінивши зібрані докази, виходячи з їх
належності та допустимості, суд
приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи
11.06.2008 року між ТОВ «Український
промисловий банк», правонаступником
якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_1
було укладено кредитний договір
№557-022/ФКВ-08, згідно якого відповідач
отримав кредит в розмірі 35 000 дол. США,
із сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12,5 % річних, строком
до 08.06.2023 року.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним
договором банк або фінансова установа
(кредитодавець) зобов’язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов’язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Факт отримання ОСОБА_1 грошових коштів
стверджується заявою на видачу готівки
за №3000/22 від 11.06.2008 року, згідно якої
останній отримав 35 000 дол. США.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов Договору та
вимог Цивільного Кодексу України,
інших актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_1 взяті на себе зобов’язання щодо
погашення кредиту та відсотків за його
користування відповідно до кредитного
договору не виконує.

З наявного в матеріалах справи
розрахунку заборгованості вбачається,
що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним
договором №557-022/ФКВ-08 від 11.06.2008 року,
станом на 16.06.2013 року становить 225 585
грн., з яких: 131 115,50 грн. - заборгованість
за кредитом, 77 856,37 грн. - заборгованість
по процентам за користування кредитом,
16 613,13 грн. – заборгованість по комісії
за користування кредитом.

В ст. 610 ЦК України зазначено, що
порушення зобов’язання є його
невиконання або не належне виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов’язання.

Згідно з п. 1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов’язання. Окрім того у ст. 629 ЦК
України зазначено, що договір є
обов’язковим для виконання сторонами.

Враховуючи наведене та те, що в
судовому засіданні належними доказами
встановлено, що ОСОБА_1 взяті на себе
зобов’язання по поверненню кредиту та
відсотків за користування ним належним
чином не виконує, що привело до
виникнення заборгованості, суд
приходить до висновку, що з нього слід
стягнути на користь позивача за
первісним позовом заборгованість за
кредитним договором в розмірі 225585 грн.

Крім того суд вважає, що у
відповідності до вимог ст. 88 ЦПК
України підлягають стягненню з ОСОБА_1
на користь позивача за первісним
позовом сплачені останнім судові
витрати в розмірі 2499,45 грн.

Що стосується зустрічного позову
ОСОБА_1 про визнання недійсним
кредитного договору №557-022/ФКВ-08 від
11.06.2008 року укладеного між ТОВ
«Український промисловий банк»,
правонаступником якого є ПАТ «Дельта
Банк», та ОСОБА_1, то суд вважає, що такий
задоволенню не підлягає виходячи з
наступного.

Так, судом встановлено, що визнання
недійсним вказаного кредитного
договору вже було предметом розгляду
справи в суді за позовом ОСОБА_2 до ПАТ
«Дельта Банк», третя особа: ОСОБА_1, та
рішенням Ужгородського міськрайонного
суду від 30.01.2013 року, яке набуло
законної сили, у задоволенні такого
позову відмовлено.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказується
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що зустрічний позов ОСОБА_1 є
небгрунований, безпідставний, а тому в
його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 610, 625, 1054 ЦК
України, ст. ст. 4, 5, 14, 60, 81, 88, 208, 209, 294 ЦПК
України, суд, -

РІШИВ:

Первісний позов Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором –
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» заборгованість за
кредитним договором №557-022/ФКВ-08 від
11.06.2008 року в розмірі 225585 (двісті
двадцять п’ять тисяч п’ятсот
вісімдесят п’ять) гривень, а також 2499,45
грн. судового збору.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк», третя особа:
ОСОБА_2, про визнання недійсним
кредитного договору №557-022/ФКВ-08 від
11.06.2008 року – відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Закарпатської області протягом десяти
днів з дня його проголошення, а у разі
проголошення рішення без участі особи,
яка її оскаржує, протягом десяти днів з
дня його отримання.

Суддя Ужгородського

міськрайонного
суду

ОСОБА_5