Справа № 342/836/14-ц
Провадження № 2/342/492/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року
м. Городенка

Городенківський районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик
Г.І.,

секретаря судового засідання
Петруняк Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Городенка
справу за позовом ОСОБА_1 до
Стрільченської сільської ради, ОСОБА_2
про визнання права власності на
житловий будинок, господарські будівлі
і споруди в порядку спадкування за
законом,

В С Т А Н О
В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
Стрільченської сільської ради, ОСОБА_2,
в якому просить визнати за ним право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами,
що знаходяться по АДРЕСА_1. Позовні
вимоги мотивував тим, що житловий
будинок та господарські будівлі і
споруди за вказаною адресою були
побудовані його дідусем ОСОБА_3 та
бабусею ОСОБА_4.

Відповідно до п.6 Інструкції про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР,
затвердж. 31.01.1966 р. Мінкомунгоспом УРСР,
яка діяла до грудня 1995 р., будинки і
домоволодіння, розташовані в
сільських населених пунктах,
реєстрації не підлягали. До часу
набрання чинності Цивільним кодексом
України в редакції 2003 р. та Законом
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» від 01.07.2004 р. виникнення права
власності не залежало від державної
реєстрації такого права.

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. померла бабуся позивача
- ОСОБА_4. Дідусь позивача ОСОБА_3 08.07.2003
р. вчинив заповіт, за яким все належне
йому майно заповів батькові позивача
ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_3 помер.
Внаслідок його смерті відкрилась
спадщина. Його спадкоємець за
заповітом ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 р.,
не встигнувши реалізувати свої права
спадкоємця. Покликаючись на ст. ст. 1217,
1261 ЦК України, позивач зазначає, що
після смерті батька він та його брат,
відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцями, так
як їх мати (дружина спадкодавця)ОСОБА_6
померла ІНФОРМАЦІЯ_4 р.

Позивач проживав разом із своїм
батьком аж до його смерті, вони вели
спільне господарство. Після смерті
батька він прийняв спадщину,
виготовив документацію, утримує
будинок і прибудинкову територію,
сплачує комунальні платежі, обробляє
землю. У відповідності до технічної
документації житлове господарство
складається з житлового будинку,
позначеного на схемі в технічному
паспорті літерою «А» загальною площею
59,6 м кв., житловою площею 36,8 м кв.;
літньої кухні, позначеної літерою «Б»;
стайні, позначеної літерою «В»;
навісів, позначених літерами «Д», «Й»;
гаража, позначеного літерою «Г»; комор,
позначених літерами «Е», «Ж»; курника,
позначеного літерою «Є»; погребу,
позначеного літерою «З»; вбиральні,
позначеної літерою «И»; колодязя,
огорожі та вимощення.

Через відсутність документів
спадкодавця на житловий будинок та
господарські будівлі позивач не має
можливості в нотаріуса отримати
свідоцтво про право на спадщину.

В судове засідання сторони, їх
представники - не з'явились. Позивач
до суду подав заяву про розгляд справи
в його відсутності, позовні вимоги
підтримує. Відповідач ОСОБА_2 подав
заяву про визнання позову, на частку у
спадковому майні не претендує, з заявою
про прийняття спадщини в органи
нотаріату не звертався. Стрільченська
сільська рада в поданій заяві
зазначила, що не заперечує щодо
визнання за позивачем права власності
на житловий будинок і господарські
будівлі в АДРЕСА_1.

Суд, дослідивши матеріали справи,
прийшов до наступного.

Згідно свідоцтв про народження
позивача та відповідача їх батьком
був ОСОБА_5. Їх дідом був ОСОБА_3, що
стверджено свідоцтвом про народження
батька. Дід ОСОБА_3 08.07.2003 р. вчинив
заповіт, за яким заповідав ОСОБА_5 все
належне йому майно. Дружина
спадкодавця ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 р., про що свідчить
Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1,
видане Стрільченською сільською
радою.

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2,
виданим 16.09.2010 р. виконкомом
Стрільченської сільської ради
стверджено, що ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 р. в с. Стрільче. Його син
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 р., про що
свідчить свідоцтво про смерть серії
НОМЕР_3, видане 09.12.2013р. Внаслідок
його смерті відкрилась спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223
ЦК України - право на спадкування мають
особи, визначені у заповіті. У разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі
неохоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях 1261
- 1265 цього Кодексу. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини. Спадкоємцями можуть бути
фізичні особи, які є живими на час
відкриття спадщини, а також особи, які
були зачаті за життя спадкодавця і
народжені живими після відкриття
спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК
України.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття, крім
випадків зміни черговості одержання
права на спадкування, встановлених
статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ст.
1261 Цивільного кодексу України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.
У другу чергу право на спадкування за
законом мають рідні брати та сестри
спадкодавця, його баба та дід як з боку
батька, так і з боку матері. У третю
чергу право на спадкування за законом
мають рідні дядько та тітка
спадкодавця. В четверту чергу право на
спадкування за законом мають особи, які
проживали зі спадкодавцем однією
сім'єю не менш як п'ять років до часу
відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України).

В судовому засіданні встановлено, що
спадкоємцями першої черги за законом
після смерті ОСОБА_5 є його діти,
позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2.

Спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного
кодексу України прийняття спадщини -
це: постійне проживання разом із
спадкодавцем на час відкриття спадщини
або подання спадкоємцем, який бажає
прийняти спадщину, але на час
відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, заяви до
нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1
ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що
для прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який
починається з часу відкриття спадщини.

Довідкою № 399, виданою 28.05.2014 р.
виконкомом Стрільченської сільської
ради стверджено, що ОСОБА_1, 1985 року
народження, дійсно проживав у АДРЕСА_1
з своїм батьком ОСОБА_5.

Отже, позивач прийняв спадщину після
смерті батька.

По причині відсутності свідоцтва на
право власності на житловий будинок по
АДРЕСА_1 неможливо в нотаріальному
порядку оформити спадщину після
смерті ОСОБА_5, що стверджено
повідомленням № 426 від 01.07.2014 р.

Випискою з інвентаризаційних
матеріалів № 6973 від 28.05.2014р., виданою
Обласним комунальним підприємтвом
«Коломийське міжрайонне бюро
технічної інвентаризації», стверджено,
що право власності на житловий
будинок та господарські будівлі по
АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 р. не
зареєстровано.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок", право
власності на жилий будинок, збудований
громадянином на відведеній в
установленому порядку земельній
ділянці і прийнятий в експлуатацію,
виникає з часу його реєстрації у
виконкомі місцевої ради.

З технічного паспорта на садибний
житловий будинок АДРЕСА_1, складеного
12.06.2014 р., встановлено, що загальна
інвентаризаційна вартість будинку
становить 78452 грн., характеристика
будинку свідчить про те, що житловий
будинок збудований в 1961 р. Про те, що
для будівництва та обслуговування
цього житлового будинку надана
земельна ділянка площею 0,12 га свідчить
довідка № 399, видана 28.05.2014 р. виконавчим
комітетом Стрільченської сільської
ради.

Позивач фактично став власником
спадкового майна, користується ним,
утримує будинок та прибудинкову
територію в належному стані, обробляє
земельну ділянку.

Статтею 317 Цивільного кодексу
України визначено, що власникові
належать права володіння, користування
та розпорядження майном. Згідно ст. 328
цього ж кодексу право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом. Передбачених
згаданою статтею підстав
неправомірності набуття ОСОБА_1 права
власності на житловий будинок і
господарські споруди по АДРЕСА_1 судом
не встановлено, тому суд вважає, що є
підстави для задоволення позову.

На підставі ст.ст. 16, 317, 325, 328, 1216, 1222,1223,
1258,1261- 1264,1268-1270 ЦК України, керуючись
ст. ст. 11, 60,61, 209, 214-215, 218 ЦПК України,
суд

В И Р І
Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами,
що знаходяться по АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду
Івано-Франківської області через
Городенківський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:
Ничик Г.І.