Провадження № 2/127/7123/14
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 листопада 2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі:
головуючого-судді Прокопчук А.В.,

при
секретарі Поливаній Ю.В.,

за участю позивача
ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітної дитини,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2014 року ОСОБА_1
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу та стягнення
аліментів на утримання неповнолітної
дитини.

Ухвалою судді Вінницького міського
суду Вінницької області Борисюк І.Е.
від 08.10.2014 року позовні вимоги ОСОБА_1
про розірвання шлюбу та стягнення
аліментів на утримання неповнолітної
дитини, були роз'єднанні в самостійні
провадження

Позовні вимоги ОСОБА_1 відносно
стягнення аліментів на утримання
неповнолітної дитини мотивувала тим,
що 29.08.2009 року позивач зареєструвала з
відповідачем шлюб у виконкомі
Непедівської сільської ради
Козятинського району Вінницької
області, про що зроблено актовий запис
№ 7.

Від шлюбу у сторін є син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем
та знаходиться на її утриманні.

Відповідач матеріальної допомоги на
утримання сина не надає, тому позивач
змушена була звернутися до суду з
позовом про стягнення аліментів.
ОСОБА_1 зазначає, що відповідач в змозі
надавати їй матеріальну допомогу на
утримання дитини, оскільки працює та
має постійне джерело доходу, тому
позивач просить стягнути з відповідача
аліменти на утримання дитини в розмірі
1/3 частки доходу, з дня подачі позову і
до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач
позов підтримала, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.
Просила задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач
позов визнав частково, згоден
сплачувати аліменти в розмірі 30%
прожиткового мінімуму. Суду пояснив, що
на його утриманні знаходиться мати -
ОСОБА_4, яка є онкохворою та потребує
лікування. Крім того, відповідач
зазначив, що він не відмовляється
допомагати свому синові в лікуванні та
купує йому ліки, також підтвердив той
факт, що син проживає разом із
позивачем.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши докази в їх сукупності,
прийшов до висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Так, з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2,
виданого 29.08.2009 року, судом встановлено,
що позивач та відповідач зареєстрували
шлюб 29.08.2009 року у виконкомі
Непедівської сільської ради
Козятинського району Вінницької
області, про що зроблено актовий запис
№ 7 (а.с. 5).

З свідоцтва про народження серії
НОМЕР_3, виданого 18.02.2011 року відділом
ДРАЦС Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області, судом
встановлено, що сторони по справі є
батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

З довідки Вінницького обласного
клінічного онкологічного диспансеру
від 27.10.2014 року, судом встановлено, що
матері позивача ОСОБА_4 поставлено
діагноз: дифузна фіброзно-кістозна
мастопатія молочних залоз (а.с.32).

Також з протоколу обстеження № 1613 від
21.08.2014 року відділення променевої
діагнозтики кабінету
магнітно-резонансної томографії судом
вбачається, що у ОСОБА_4 остеохондроз
грудного відділу хребта (а.с. 33).

Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України
батьки зобов'язані утримувати дітей до
їх повноліття.

Відповідно до положень ст. ст. 1-3
Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх
діях щодо дітей першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.
Зокрема, передбачено, що дитині
забезпечується такий захист і
піклування, які необхідні для її
благополуччя, беручи до уваги права й
обов'язки її батьків, опікунів чи інших
осіб, які відповідають за неї за
законом, і з цією метою вживаються всі
відповідні законодавчі і
адміністративні заходи.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати своїх дітей до
досягнення ними повноліття.

Виходячи з положень вищевказаної
статті утримання дитини є рівною мірою
обов'язком як матері, так і батька. А
тому суд вважає, що з відповідача на
користь позивача слід стягнути
аліменти на утримання дитини.

Визначаючи розмір аліментів, які
слід стягнути з відповідача на
утримання неповнолітнього сина, суд
виходить з положень ст.ст. 181, 182 СК
України.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України
за рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина
та інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року №3 "Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів"
аліменти на дитину присуджуються в
частці від заробітку (доходу) її
матері, батька (ст. 183 СК України) або в
твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України)
і виплачується щомісячно. Вирішуючи
питання щодо розміру аліментів, суд
повинен ураховувати стан здоров'я,
матеріальне становище дитини і
платника аліментів, наявність в
останнього інших неповнолітніх дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, повнолітніх дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.

Виходячи із наведеного, суд вважає, що
відповідач може і повинен надавати
матеріальну допомогу дитині.

Так, судом враховується, що дитина
проживає з позивачем, яка несе витрати
щодо оренди житла, відповідач є
працездатною особою, має постійне
місце роботи та стабільний заробіток,
на його утриманні знаходиться мати.

Виходячи із вищевикладеного,
засад розумності і справедливості, а
також забезпечення інтересів
неповнолітнього ОСОБА_3, суд вважає за
необхідне стягнути з відповідача на
користь позивача аліменти на утримання
сина в розмірі 1/4 частки всіх доходів
відповідача, щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, починаючи з 29.09.2014
року до досягнення сином повноліття.

Згідно ст. 88 ЦПК України з
відповідача в дохід держави підлягає
стягненню 243,60 грн. судового збору.

У відповідності до ст. 367 ЦПК
України суд допускає рішення в частині
стягнення аліментів до негайного
виконання у межах суми платежу за один
місяць.

На підставі викладеного,
керуючись ч. 2 ст. 51 Конституції України,
ст. ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права
дитини", п. 17 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року №3 "Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів",
ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України, ст.ст. 10, 57-60,
88, 212-215, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітної дитини - задовольнити
частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця с. Гурівці, Козятинського
району Вінницької області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
працюючого на РКСМ (вул. Ботанічна, 27, м.
Вінниця) проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1/4 частки всіх доходів
відповідача, щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, починаючи з 29.09.2014
року до досягнення сином повноліття.

Решту позовних вимог залишити без
задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп. судового
збору.

Рішення в частині стягнення аліментів
в межах суми платежу за один місяць
допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Вінницької області
через Вінницький міський суд
Вінницької області протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Суддя: