Справа № 297/2254/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2014 року
м. Берегово

Берегівський районний суд
Закарпатської області в складі:
головуючого Гецко Ю. Ю., за участю
секретаря Ердевдій І. С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду м. Берегово цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого
комітету Берегівської міської ради про
визнання наймачем квартири з
спонуканням укласти з наймачем договір
житлового найму,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до виконавчого комітету
Берегівської міської ради про визнання
наймачем квартири з спонуканням
укласти з наймачем договір житлового
найму.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що у
1988 році мати позивача як багатодітна,
яка виховувала чотирьох дітей,
працюючи на Берегівській
санепідемстанції та наймаючи житло у
приватної особи, знаходилась у черзі на
отримання квартири. Однокімнатна
квартира АДРЕСА_1 у 1988 році пустувала
без дверей і вікон у випаленому
внаслідок пожежі стані, який не
дозволяв надати її офіційно під житло
шляхом заселення згідно ордеру.
Тодішній голова міськвиконкому за
клопотанням керівництва Берегівської
СЕС усно дозволив батькам позивача
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вселитися до цієї
квартири за умови, якщо вони своїми
силами та коштами приведуть її хоча би
у мінімально-придатний для проживання
стан. Так вони у 1988 році вселилися до
вказаної квартири і проживали там з
нами, малолітніми дітьми до своєї
смерті, яка настала відповідно у матері
- у 2006 р.. батька - у 2013 році. З батьками
було укладено договір житлового найму,
на підставі якого вони платили
комунальні платежі відповідно з
квитанціями. Однак ні батьків позивача,
ні позивача, до квартири не прописали
через відсутність ордеру на вселення, а
батьки, незважаючи на приведення
квартири у придатний для проживання
стан та регулярну сплату комунальних
платежів, з невідомих йому причин не
звернулися до суду про визнання їх
наймачами з укладенням договору.

Міськвиконком клопотання про
укладення з позивачем договору
житлового найму відхилив і позивачу
було запропоновано звернутися з цього
приводу до суду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явився, проте подав до суду заяву, в
якій просить розглянути позов без його
участі, позовні вимоги підтримує та
просить задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача виконкому
Берегівської міської ради в судове
засідання не з'явився. Зі змісту заяви,
яка подана ним до суду, вбачається, що
відповідач не заперечує проти позовних
вимог та просить розглянути справу без
участі їхнього представника.

Перевіривши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Рішенням № 222 від 18.07.2014 року виконавчий
комітет Берегівської міської ради
розглянувши заяву громадянина ОСОБА_1
про виділення квартири АДРЕСА_1 та
додані до неї документи та взявши до
уваги висновок житлово-побутової
комісії при виконавчому комітеті від
25.06.2014 року, не описавши при цьому якого
саме характеру даний висновок і на чому
він ґрунтується, керуючись ст. 19
Конституціїї України, яка чітко
передбачає, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, грубо порушуючи
право позивача, відмовив у виділенні
йому квартири.

Згідно ч. 1 ст. 9 ЖК УРСР громадяни мають
право на одержання у безстрокове
користування у встановленому порядку
жилого приміщення в будинках
державного чи громадського житлового
фонду.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Цивільного
кодексу України місцем проживання
фізичної особи є житловий будинок,
квартира, інше приміщення, придатне для
проживання в ньому у відповідному
населеному пункті, в якому фізична
особа проживає постійно або тимчасово.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 61 ЖК УРСР
користування жилим приміщенням у
будинках державного і громадського
житлового фонду здійснюється
відповідно до договору найму жилого
приміщення.

Частиною 1 ст. 63 ЖК УРСР передбачено, що
предметом договору найму жилого
приміщення в будинках державного і
громадського житлового фонду є окрема
квартира або інше ізольоване жиле
приміщення, що складається з однієї чи
кількох кімнат, а також одноквартирний
жилий будинок.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 64 ЖК УРСР члени
сім ї наймача, які проживають разом з
ним, користуються нарівні з наймачем
усіма правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення. Повнолітні члени сім'ї
несуть солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору. До
членів сім'ї наймача належать дружина
наймача. їх діти і батьки.

Частиною першою, підпункт а) 2) та б) 5)
статті 30 Закону «Про місцеве
самоврядування в Україні» до
повноважень виконкомів міських рад у
галузі житлово-комунального
господарства віднесено облік громадян,
які відповідно до законодавства
потребують поліпшення житлових умов;
облік житлового фонду, здійснення
контролю за його використанням,
розподіл та надання відповідно до
законодавства житла, що належить до
комунальної власності.

Крім того, частиною 1 ст. 61 ЦПК України
встановлено, що обставини, визнані
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, не підлягають
доказуванню.

У разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову (ч. 4 ст. 174 ЦПК
України).

Відповідно Закону, за відсутності
будь-якого застереження, факт, визнаний
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, вважається
встановленим. Тобто, визнання позову
відповідачем, згідно ст. 61 ЦПК України,
є обов'язковим для суду, оскільки
обставини, визнані сторонами не
підлягають доказуванню.

На підставі наведеного суд приходить
до висновку, що позов позивача
являється підставним, і підлягає до
повного задоволення.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК
України, стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені витрати.
Тому з відповідача підлягає стягненню
на користь позивача сплачений в дохід
держави судовий збір в розмірі 243, 60
гривень, понесений останнім при
зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 6, 8, 10, 11, 15, 57-60, 61, 62, 64,
208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

рішив:

Позов задовольнити повністю.

Рішення виконавчого комітету
Берегівської міської ради № 222 від 18
липня 2014 року про відмову у виділенні
квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 - скасувати.

Визнати ОСОБА_1 наймачем однокімнатної
квартири загальною площею 27,50 кв. м. за
адресою АДРЕСА_1 та спонукати
Берегівську міську раду укласти з
ОСОБА_1 безстроковий договір житлового
найму на підставі Типового договору
житлового найму.

Стягнути з Берегівської міської ради в
користь ОСОБА_1 судові витрати понесені
останнім при зверненні до суду в сумі 243
(двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Гецко Ю. Ю.