Справа № 404/4784/14-ц
Номер провадження 2/404/2124/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2014 року Кіровський районний
суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді - Галаган О.В.

при секретарі - Голенко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, суд -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«УкрСиббанк» звернулось до суду з
позовом про стягнення з ОСОБА_1 суми
боргу за Договором про надання
споживчого кредиту та заставу майна
№0 від 23 березня 2007 року в розмірі
5 480 швейцарських франки 72 сантими, що за
курсом НБУ станом на 27.05.2014 року
становить 71 342 грн. 31 коп., а також суму
сплаченого судового збору у розмірі 713
грн. 42 коп.

В обґрунтуванні позову зазначено, що 23
березня 2007 року між Акціонерним
комерційним інноваційним банком
«УкрСиббанк» (з 21.12.2009 року Публічне
акціонерне товариство «УкрСиббанк») та
ОСОБА_1 укладено Договір про надання
споживчого кредиту та заставу майна
№0.

Відповідач всупереч умов Кредитного
договору, не здійснює платежів для
погашення суми заборгованості по
кредиту та нарахованим процентам, чим
порушує взяті на себе договірні
зобов'язання.

Таким чином станом на 27.05.2014 року
заборгованість відповідача по
поверненню кредитних коштів, сплаті
процентів за користування кредитом та
пені, становить 5 480 швейцарських
франки 72 сантими, що за курсом НБУ
станом на 27.05.2014 року становить 71 342 грн.
31 коп.

Представник позивача в судове
засідання не з»явився, повідомлений
про час та місце розгляду справи
належним чином, надав до суду заяву,
якою позовні вимоги підтримав, просить
розглянути справу без його участі, не
заперечив проти винесення заочного
рішення.

Відповідач засідання не з'явилася,
повідомлялась судом про час та місце
розгляду справи належним чином,
причини неявки суду невідомі.

Враховуючи, що представник позивача не
заперечує проти заочного розгляду
справи, суд вважає можливим розглянути
справу на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Суд встановив наступне, що 23 березня 2007
року між Акціонерним комерційним
інноваційним банком «УкрСиббанк» (з
21.12.2009 року Публічне акціонерне
товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_1
укладено Договір про надання
споживчого кредиту та заставу майна
№0, за умовами якого, банк
надав кредит в іноземній валюті в сумі
13 691,00 швейцарських франків, а
позичальник зобов'язалася повернути
наданий кредит у повному обсязі не
пізніше 23 березня 2014 року згідно з
графіком погашення кредиту та сплатити
за користування кредитом проценти у
розмірі 9,99 % річних.

Банк відповідно до кредитного договору
№0 від 23.03.2007 року свої
зобов'язання виконав (грошові кошти
(кредит) надав в сумі встановленій
договором.

Відповідно до п. 1.2.2. договору,
позичальник у будь-якому випадку
зобов'язаний повернути банку кредит у
повному обсязі в терміни, встановлені
графіком погашення кредиту, але в
будь-якому випадку не пізніше 23.03.2014
року, якщо тільки не застосовується
інший термін повернення кредиту,
встановлений на підставі додаткової
угоди сторін або до вказаного банком
терміну (достроково) відповідно до умов
розділу 12 цього договору на підставі
будь-якого з пп. 2.11, 4.8, 4.9, 5.7, 5.9, 5.10, 5.12, 5.14,
7.4, 10.2, 10.14 договору.

Згідно п. 1.3.4. договору, строк сплати
процентів встановлено з 01 по 10 число
(включно) кожного місяця, наступного за
тим, за який були нараховані банком
такі проценти.

21 грудня 2008 року було укладено
додаткову угоду до договору про
надання споживчого кредиту №0
від 23.03.2007 року, відповідно до якої
сторони домовились, що погашення
нарахованих процентів відбувається з 01
по 25 число кожного місяця, наступного
за тим, за які були нараховані проценти.

27 лютого 2009 року було укладено
додаткову угоду до договору про
надання споживчого кредиту №0 від
23.03.2007 року, за умовами якої було
змінено кінцевий термін повернення
кредиту, так позичальник зобов'язався
повернути наданий кредит у повному
обсязі не пізніше 23 березня 2016 року.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
Кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК
України, позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ч.1 ст. 1048
ЦК України позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюється договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України. Статтею 536 ЦК України
визначено, що за користування чужими
грошовими коштами боржник зобов'язаний
сплачувати проценти, якщо інше не
встановлено договором між фізичними
особами. Розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Статтею 629 ЦК України також
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 533 ЦК
України грошове зобов'язання має бути
виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні
визначено грошовий еквівалент в
іноземній валюті, сума, що підлягає
сплаті у гривнях, визначається за
офіційним курсом відповідної валюти на
день платежу, якщо інший порядок її
визначення не встановлений договором
або законом чи іншим
нормативно-правовим актом.
Використання іноземної валюти, а також
платіжних документів в іноземній
валюті при здійсненні розрахунків на
території України за зобов'язаннями
допускається у випадках, порядку та на
умовах, встановлених законом.

У пункті 12 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.03.2012 № 5
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
зазначено, що у разі якщо кредит
правомірно наданий в іноземній валюті
та кредитодавець (позивач) просить
стягнути кошти в іноземній валюті, суд
у резолютивній частині рішення
зазначає про стягнення таких коштів
саме в іноземній валюті, що відповідає
вимогам частини третьої статті 533 ЦК та
відповідно до пункту 9 вказано, що
згідно зі статтею 99 Конституції
України грошовою одиницею України є
гривня. Вказана стаття визначає
правовий статус гривні, але не
встановлює сферу її обігу, а статтею 192
ЦК передбачено, що іноземна валюта може
використовуватися в Україні у випадках
і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою
статті 192 ЦК України законним платіжним
засобом, обов'язковим до приймання за
номінальною вартістю на всій території
України, є грошова одиниця-гривня.

Позичальник свої зобов'язання не
виконує, в результаті чого, виникла
заборгованість. Станом на станом на
27.05.2014 року заборгованість відповідача
по поверненню кредитних коштів, сплаті
процентів за користування кредитом та
пені, становить 5 480 швейцарських франки
72 сантими, що за курсом НБУ станом на
27.05.2014 року становить 71 342 грн. 31 коп., з
яких: 4 622,85 швейцарських франків, що
еквівалентно 60 175,42 гривень -
заборгованість за простроченим
кредитом; 670,82 швейцарських франків, що
еквівалентно 8 732,03 гривень -
заборгованість по простроченим
процентам за користування кредитом;
156,87 швейцарських франків, що
еквівалентно 2 041,99 гривень - пеня за
несвоєчасне погашення заборгованості
за кредитом; 30,18 швейцарських франків,
що еквівалентно 392,87 гривень - пеня за
несвоєчасне погашення заборгованості
по процентам за користування кредитом.

Пунктом 7.1 кредитного договору за
порушення відповідачем термінів
погашення будь-яких своїх грошових
зобов'язань, передбачених договором,
зокрема, термінів повернення кредиту
(всієї суми або його частини) та/або
термінів сплати процентів та/або
комісій, позивач має право вимагати від
відповідача додатково сплатити
позивачу пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від гривневого
еквіваленту суми простроченого
платежу, сума якого (еквіваленту)
розраховується за офіційним обмінним
курсом НБУ гривні до валюти
заборгованості станом на дату
нарахування такої пені.

Таким чином, банком помилково
нарахована пеня в іноземній валюті,
відтак суд стягує пеню в національній
валюті в загальному розмірі 2434,86 грн.

Банком 22.04.2014 року направлено на
адресу ОСОБА_1 письмову вимогу із
зазначенням невиконання зобов'язань за
договором № 0 про надання
споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу. Проте вимога
банку залишилась невиконаною.

Таким чином, суд вважає
за необхідне задовольнити вимоги
позивача частково.

Відповідно до ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
постановлено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати, тому з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню 713 грн. 42
коп. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 10,11,60,88,212-215 ЦПК України, ст. ст.
509-526, 530, 610, 611, 612, 625,629, 1046-1054 ЦК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Укрсиббанк» суму боргу за договором
про надання споживчого кредиту та
заставу майна №0 від 23 березня 2007
року в розмірі 5293 швейцарських франки 67
сантими, що за курсом НБУ станом на
27.10.2014 року становить 71 960 грн. 39 коп.,
2434,86 грн. - пені та судовий збір у
розмірі 743 грн. 95 коп.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Кіровоградської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя Кіровського
О. В. Галаган

районного суду

м.Кіровограда