У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ 29 жовтня 2014
року м.
Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Горелкіної Н.А.,
Євграфової Є.П.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Будівельного правління № 9 Публічного
акціонерного товариства «Трест
«Київміськбуд-3» про поновлення на
роботі та стягнення заробітної плати
за час вимушеного прогулу у зв'язку з
незаконним відстороненням від роботи,
за касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Трест
«Київміськбуд-3» на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 15 травня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 10 липня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у
якому просив поновити його на посаді
експедитора Будівельного управління №
9 Публічного акціонерного товариства
«Трест «Київміськбуд-3» (далі - ПАТ
«Трест «Київміськбуд-3») у зв'язку з
незаконним відстороненням його від
роботи, стягнути з останнього середній
заробіток за час вимушеного прогулу у
розмірі 64 328,00 грн та моральну шкоду у
розмірі 7 000 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
наказом відповідача від 04
жовтня 2010 року №142 він був переведений
на посаду експедитора.

У зв'язку із сімейними обставинами
йому було надано відпустки без
збереження заробітної плати за період
роботи 04 жовтня 2010 року до 09
січня 2011 року строком на 97 календарних
днів, та по догляду за дитиною за період
з 10 січня 2011 року до 31 серпня 2011 року
строком на 234 календарних дні.

Вказував, що до роботи на посаді
експедитора він не приступав, в усній
формі начальник відділу кадрів
повідомила, що у разі потреби його
викличуть на роботу, а тому він чекав
виклику й не виходив на роботу з
01 вересня 2011 року.

Посилаючись на те, що відповідач у
порушення вимог трудового
законодавства звільнив його з роботи з
01 вересня 2011 року наказом від 08
листопада 2013 року №132-к, майже через два
роки з часу встановлення обставини про
прогул, що суперечить вимогам ст.148 КЗпП
України, просив задовольнити позов.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 15 травня 2014 року,
залишеним без зміни ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 10
липня 2014 року, позов ОСОБА_4 задоволено
частково.

Поновлено ОСОБА_4 на роботі на посаді
експедитора ПАТ «Трест
«Київміськбуд-3» з 02 вересня 2011 року.

Стягнуто з ПАТ «Трест «Київміськбуд-3»
на користь ОСОБА_4 середній заробіток
за час вимушеного прогулу за період 02
вересня 2011 року до 15 травня 2014 року у
розмірі 47 304,04 грн за 678 робочих днів.

Стягнуто з ПАТ «Трест «Київміськбуд-3»
на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у
розмірі 300 грн.

У касаційній скарзі ПАТ «Трест
«Київміськбуд-3» просить скасувати
рішення та ухвалу судів попередніх
інстанцій, ухвалити нове рішення про
відмову в позові, мотивуючи свою вимогу
порушенням норм процесуального права
та неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
визнання наказу незаконним, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився й
апеляційний суд, виходив із
доведеності позивачем факту
незаконного звільнення.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів.

Оцінивши всі зібрані у справі докази,
правильно встановивши характер
правовідносин та вірно застосувавши
норми матеріального права, суди
попередніх інстанцій з урахуванням
встановлених обставин справи
обґрунтовано дійшли висновку про
часткове задоволення позову.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав
вважати, що судами при розгляді даної
справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені статтями
338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, а тому доводи касаційної
скарги не можуть бути визнані як
підстава для призначення справи до
судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
судів не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332
ЦПК України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Трест
«Київміськбуд-3» відхилити, рішення
Святошинського районного суду
м. Києва від 15 травня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від
10 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
Н.А. Горелкіна

Є.П. Євграфова