Справа № 203/5449/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року Кіровський районний
суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді -
Казака С.Ю.

при секретарі -
Місюра К.А.

за участю представника
відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом, в
обґрунтування якого зазначив, що 30.06.2006
року між Відкритим акціонерним
товариством «Комерційний банк «Надра»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Комерційний
банк «Надра» та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір №8/2006/840-К/553-Н,
відповідно до якого банк надав
відповідачу кредит в сумі 36000 доларів
США строком до 20.10.2036 року, зі сплатою
відсотків у порядку та розмірах,
встановлених у кредитному договорі. В
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором між банком та
ОСОБА_2 30.10.2006 року було укладено
договір іпотеки №8/2006/840-К/553-Н/1,
предметом якого є квартира АДРЕСА_1, що
належить відповідачу. Посилаючись на
те, що відповідач свої зобов'язання за
кредитним договором належним чином не
виконує та станом на 28.04.2014 року має
заборгованість в сумі 1693635 грн. 76 коп.,
позивач просив суд в рахунок погашення
вказаної заборгованості, звернути
стягнення на предмет іпотеки - квартиру
АДРЕСА_1, з укладенням від свого імені
договору купівлі-продажу предмета
іпотеки будь-якій особі-покупцеві на
умовах та в порядку, передбаченому ст.38
Закону України «Про іпотеку», з
наданням банку всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу.

В наданій до суду письмовій
заяві представник позивача просив
провести розгляд справи за його
відсутності, зазначивши про
підтримання позову в повному обсязі.

Представника відповідача в
судовому засіданні проти позову
заперечував та просив відмовити в його
задоволенні повністю, посилаючись на
те, що предмет іпотеки підпадає під дію
Закону України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті».

В зв'язку з неявкою
представника позивача, наданої
останнім заяви та з врахуванням
положень ст.158 ЦПК України, суд вважає
за можливе провести розгляд справи по
суті за відсутності останнього.

Перевіривши викладені в
позовній заяві доводи, заслухавши
пояснення представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
30.06.2006 року між Відкритим акціонерним
товариством «Комерційний банк «Надра»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Комерційний
банк «Надра» та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір №8/2006/840-К/553-Н,
відповідно до якого банк надав
відповідачу кредит в сумі 36000 доларів
США строком до 20.10.2036 року, зі сплатою
відсотків у порядку та розмірах,
встановлених у кредитному договорі.

В забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
банком та ОСОБА_2 30.10.2006 року було
укладено договір іпотеки
№8/2006/840-К/553-Н/1, предметом якого є
квартира АДРЕСА_1, що належить
відповідачу.

Свої зобов'язання за кредитним
договором відповідач належним чином не
виконує та станом на 28.04.2014 року має
заборгованість в сумі 1693635 грн. 76 коп.,
що не заперечував і представник
відповідача в судовому засіданні.

Відповідно до ст.572 ЦК України
в силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави).

Відповідно до ч. ст.575 ЦК України
іпотекою є застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи.

Відповідно до ст.589 ЦК України у
разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст.12 Закону України
«Про іпотеку» передбачено, що у разі
порушення іпотекодавцем обов'язків,
встановлених іпотечним договором,
іпотекодержатель має право вимагати
дострокового виконання основного
зобов'язання, а в разі його невиконання
- звернути стягнення на предмет
іпотеки.

Згідно ч.ч.1,3 ст.33 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
ст.12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет
іпотеки здійснюється на підставі
рішення суду, виконавчого напису
нотаріуса або згідно з договором про
задоволення вимог іпотекодержателя.

Разом з тим, відповідно до п.1 ч.1
Закону України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» не може бути
примусово стягнуте (відчужене без
згоди власника) нерухоме житлове майно,
яке вважається предметом застави
згідно із ст.4 Закону України «Про
заставу» та/або предметом іпотеки
згідно із ст.5 Закону України «Про
іпотеку», якщо таке майно виступає як
забезпечення зобов'язань громадянина
України (позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно; загальна площа
такого нерухомого житлового майна
(об'єкта незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна) не
перевищує 140 кв.м для квартири та 250 кв.м
для житлового будинку.

Як встановлено судом та
вбачається з матеріалів спірна
квартира АДРЕСА_1 є предметом іпотеки
за укладеним між сторонами договором
іпотеки від 30.06.2006 року а виступала, як
забезпечення зобов'язань відповідача
перед позивачем за кредитним договором
від 30.06.2006 року про надання споживчого
кредиту в іноземній валюті.

Згідно наданої представником
відповідача довідки від 24.09.2014 року,
відповідач зареєстрований в спірній
квартирі та остання використовується
ОСОБА_2, як місце постійного проживання
його та членів його сім'ї.

Загальна площа квартири
становить 33,8 кв.м, що не перевищу
максимального розміру площі
нерухомого майна, яке не може бути
примусового стягнуто, встановленому п.1
ч.1 Закону України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті».

Таким чином, оскільки предмет
іпотеки підпадає під дію п.1 ч.1 Закону
України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» та відповідач
заперечує проти звернення стягнення на
належну йому квартиру, що є предметом
іпотеки, позовні вимоги банку на
теперішній час задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ст.88 ЦПК України
та в зв'язку зі відмовою в задоволенні
позову, сплачені позивачем при його
подачі судові витрати слід віднести на
користь держави.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.572,575,589 ЦК України,
ст.ст.12,33 Закону України «Про іпотеку»,
.1 ч.1 Закону України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті»,
ст.ст.3,10,11,27,31,36,58-61,88,158,212-215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2
про звернення стягнення на предмет
іпотеки - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку на подачу
апеляційної скарги.

Рішення суду може бути
оскаржено до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Кіровський районний суд
м.Дніпропетровська шляхом подачі
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

С.Ю.Казак