Справа № 645/4850/14ц
Провадження № 2/645/1724/14
17 листопада 2014 року Фрунзенський
районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Горпинич О.В.
за участю секретаря судових засідань -
прокурора - Осадчої Л.О.,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду у місті
Харкові в порядку заочного розгляду
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа: Управління служби
у справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради про позбавлення
батьківських прав, -
Позивач звернуся до суду із
вищевказаним позовом, в остаточно
уточненій редакції якого просив
позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
батьківських прав відносно сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. В обґрунтування
позову посилався на те, що він
знаходився у зареєстрованому шлюбі з
відповідачкою, який 05 жовтня 2010 року
був розірвано. Від подружнього життя
ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4, який
проживає останні два роки із позивачем,
який повністю його утримує, забезпечує
матеріально, морально, духовно, тоді як
мати дитини - відповідачка ОСОБА_3
повністю самоусунулася від виконання
батьківських обов'язків та протягом
останніх двох років взагалі не
переймається долею дитиною, жодного
разу не відвідала дитину, не забезпечує
йому умови розвитку, не приймає участь
у його вихованні, не надає
матеріальної, моральної допомоги.
Позивач самостійно виховує дитину, син
не отримує від ОСОБА_3 материнської
На підставі викладеного позивач
звернулася до суду із відповідним
Відповідачка до суду не з'явилася, про
час і місце судового засідання
повідомлялася своєчасно та належним
чином, а саме шляхом публікації
оголошення у газеті «Слобідський край»
№ 204 (5333) від 04 листопада 2014 року, про
причину неявки у судове засідання не
повідомила, за таких обставин суд не
має відомостей про причини її неявки,
тому вважає потрібним відповідно до
ст.224 ЦПК України, отримавши згоду
позивача, вирішувати справу шляхом
ухвалення заочного рішення на
підставі наявних у ній даних та
В судовому засіданні позивач та його
представник підтримали позовні вимоги
у повному обсязі, просивши суд про їх
задоволення, при цьому позивач пояснив,
що дійсно протягом останніх двох років
відповідачка самоусунулася від
виконання батьківських обов'язків
відносно малолітнього сина, який
останні два роки мешкає разом з ним та
повністю знаходиться на його
утриманні. Позивач пояснив, що саме він
протягом останніх два роки піклується
про духовний розвиток дитини,
забезпечує його матеріально та
морально, тоді як відповідачка,
поїхала до м. Москва та має там іншу
родину. Також позивач зазначав, що коли
два роки тому мати покинула свого
малолітнього сина ОСОБА_4, останній
потребував у психологічній допомозі та
позивач разом із сином звернулися до
Харківської міської дитячої лікарні №
5. Їм лікарем психіатром було надано
консультацію в порядку надання
психіатричної допомоги, а також
лікарем зазначалося, що при
призначенні психіатричної допомоги
дитині необхідна також згода матері.
Третя особа до судового засіданні не
з'явилися, було подано заяву про
розгляд справи у відсутності
представника, посилаючись на те, що
вони підтримую позовні вимоги ОСОБА_2 у
повному обсязі, також було надано
висновок щодо доцільності позбавлення
батьківських прав ОСОБА_3 відносно
Враховуючи вимоги ст. 224 ЦПК України,
судом проведено заочний розгляд
справи.
Суд, вислухавши пояснення позивача та
його представника, свідків, думку
прокурора прокуратури Фрунзенскього
району м. Харкова ОСОБА_5, вивчивши
матеріали справи, та надані докази в їх
сукупності, вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу
право на звернення до суду з позовом
про позбавлення батьківських прав має
мають один з батьків, опікун,
піклувальник, особа, в сім'ї якої
проживає дитина, заклад охорони
здоров'я або навчальний заклад, в якому
вона перебуває, орган опіки та
піклування, прокурор, а також сама
дитини, яка досягла чотирнадцяти років.
Встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що ОСОБА_3 є матір'ю
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, (свідоцтво про
народження НОМЕР_1, копія якого
знаходиться в матеріалах справи).
Шлюб між сторонами розірвано.
Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного
Кодексу України мати, батько можуть
бути позбавлені батьківських прав,
якщо вони ухиляються від виконання
своїх батьківських обов'язків по
Згідно відповіді Харківської
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
№ 145 Харківської міської ради
Харківської області вбачається, що за
період перебування ОСОБА_4 в школі, його
вихованням та навчанням займався лише
батько ОСОБА_2, який щоденно приводив
сина до школи, завжди співпрацював з
класним керівником, батьківські збори
відвідував тільки він. ОСОБА_2 бере
активну участь у житті класу, завжди
цікавиться справами свого сина. Матір
дитини - ОСОБА_3 в школі ніхто жодного
З відповіді Харківської міської
дитячої поліклініки № 7 також
встановлено, що ОСОБА_4 перебуває під
наглядом закладу та мешкає за адресою:
АДРЕСА_1. Супроводжує дитину до
поліклініки під час проведення
медичних оглядів та доглядає дитину
під час хвороби вдома батько ОСОБА_2.
Мати дитини ОСОБА_3 в поліклініку не
ОСОБА_2 працює на ПрАТ «Харківський
автогенний завод» на посаді
слюсар-сантехнік, та його дохід за
вересень 2013 року по лютий 2014 року
становить 21 630 грн. 38 коп.. З
характеристики даного підприємства
вбачається, що ОСОБА_2 працює на ПрАТ
«Харківський автогенний завод» з 2010
року та за час роботи проявив себе
позитивно, як людина доброзичлива,
комунікабельна, користується повагою
серед співпрацівників.
Також, позивачем було надано висновок
Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в
Харківській області від 27 вересня 2014
року з якого вбачається, що ОСОБА_2
звернувся до райвідділу із заявою, в
якій прохав встановити
місцезнаходження його колишньої
дружини ОСОБА_3, яка два роки тому
залишила йому на виховання їх
спільного неповнолітнього сина та її
місцезнаходження на теперішній час
невідоме. В ході перевірки було
встановлено, що ОСОБА_3 залишила сина на
вихованні колишнього чоловіка ОСОБА_2
та поїхала в невідомому напрямку, за
цей час на зв'язок не виходила та в ході
проведених заходів встановити
місцезнаходження ОСОБА_3 не
передбачалося можливим, згідно даних
ОСС ГУМВС України в Харківській
області, АІПС «Армор», остання
доставленою до лікарень, ОВС не
значиться та вважати, що відносно неї
було вчинено кримінальне
правопорушення не має.
Управління служб у справах дітей у
своєму висновку від 20.10.2014 року за № 453
зазначали про доцільність позбавлення
батьківськи прав ОСОБА_3 відносно її
Як роз'яснив Верховний Суд України у п.
16 Пленуму № 3 від 30 березня 2007 року із
змінами, внесеними згідно з Постановою
Пленуму Верховного Суду України № 20
від 18 грудня 2008 року „Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення батьківських прав" -
ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і кожен в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
Встановлено, що перешкоди для
виконання відповідачем своїх
батьківських обов'язків відсутні,
остання свідомо ухиляється від їх
Допитані в якості свідків ОСОБА_6,
ОСОБА_2, та попереджені про кримінальну
відповідальність, пояснили, що дійсно
ОСОБА_3 не спілкується з дитиною, не
надає матеріальної, моральної допомоги
дитині, фактично самоусунулася від
виконання батьківських обов'язків. При
цьому свідок ОСОБА_2 пояснила, що є
дружиною позивача та ОСОБА_4 останні
два роки мешкає разом з ними, та вони
повністю утримують дитину. Крім того
ОСОБА_4 на теперішній час називає її
мамою, у них склалися доброзичливі,
довірливі відношенні. Опитаний в
якості свідка сам позивач повністю
підтримав доводи викладені у позові та
пояснення, які надані в судовому
Згідно довідки Харківського міської
дитячої лікарні № 5 вбачається, що
ОСОБА_2 звертався до
психоневрологічного диспансерного
відділення КЗОЗ «Харківська міська
лікарня № 5» із сином ОСОБА_4, з метою
надання дитині психоневрологічної
допомоги. Лікарем було надано
консультацію, але у зв'язку з
відсутності матері обстеження та
лікування не проводилося, оскільки
була необхідна її згода на обстеження
Статтею 9 Конвенції про права дитини, що
ратифікована постановою Верховної
ради України від 27.02.1991 року
передбачено, що держави - учасниці
забезпечують те, щоб дитина не
розлучалась з батьками всупереч їх
бажанню, за винятком випадків, коли
компетентні органи згідно з судовим
рішенням ,визначають відповідно до
застосованого закону і процедур, що
таке розлучення необхідне в
якнайкращих інтересах дитини.

Вислухавши позивача, суд прийшов до
висновку, що відповідачка не надає
матеріальної допомоги дитині, участі у
вихованні малолітнього сина не бере,
байдужа до здоров'я та розвитку своєї
дитини, не цікавиться її життям,
духовним розвитком. З 2012 року без
поважних причин ухиляється від
виконання своїх обов'язків по його
вихованню, тобто фактично
самоусунулася від виконання своїх
батьківських обов'язків.

Таким чином, враховуючи викладені
вище обставини, суд прийшов до
висновку, що відповідачка систематично
протягом тривалого часу не виконує
батьківських обов`язків,
передбачених ст.ст. 150, 153, 180 Сімейного
Кодексу України, по відношенню до
своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_4,
тобто ухиляється від їх виконання.

Належних та допустимих доказів
існування обставин, які перешкоджають
участі відповідача в вихованні дитини,
відповідачем суду не надано.

При вирішенні питання про позбавлення
батьківських прав відповідачки
відносно малолітньої дитини, суд
враховує також інтереси
неповнолітньої дитини, необхідність
забезпечення нормального
психоемоційного стану дитини та
створення сприятливих умов для його
нормального розвитку.

Відповідно до ст.155 Сімейного Кодексу
України, здійснення батьками своїх
прав та виконання обов`язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності, батьківські
права не можуть здійснюватися всупереч
інтересам дитини.

З огляду на вищезазначене, суд
приходить до висновку про необхідність
позбавлення батьківських прав ОСОБА_3
відносно малолітнього ОСОБА_4.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 164, 165, 166, 167 Сімейного
Кодексу України, ст. 60 ЦК України, ст.ст.
10,11, 88, 212-215,217 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа: Управління служби у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради про позбавлення
батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
батьківських прав відносно сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заочне рішення може бути оскаржене
іншими особами, які брали участь у
розгляді справи до апеляційного суду
Харківської області протягом десяти
днів з дня проголошення рішення шляхом
подання апеляційної скарги. Іншими
особами, які брали участь у справі, але
не були присутніми у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення може бути подана
апеляційна скарга протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги,

якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо воно не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

СУДДЯ -