Справа №2-с/756/56/14
У Х В А Л А

20 листопада 2014 року Оболонський
районний суд міста Києва у складі:

головуючого
судді - Шумейко О.І.,

при
секретарі - Мишковець М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за заявою
ОСОБА_1 про скасування судового наказу,
виданого 13 серпня 2014 року у справі
№2-н/756/408/14 за заявою комунального
підприємства «Житлосервіс
«Приозерне», боржник: ОСОБА_1, про
видачу судового наказу про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги, -

в
с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із
заявою про скасування судового наказу.

Свої вимоги заявник
обґрунтовував тим, що 13 серпня 2014 року
суддею Оболонського районного суду м.
Києва було видано судовий наказ у
справі №2-н/756/408/14, яким стягнуто з
боржника ОСОБА_1 на користь КП
«Житлосервіс «Приозерне»
заборгованість з оплати
житлово-комунальних послуг у розмірі
3990,01 грн. та судовий збір 121,80 грн.

ОСОБА_1 у своїй заяві про
скасування судового наказу вказує на
існування спору про право між
сторонами з приводу надання
житлово-комунальних послуг.

З цих підстав, заявник просить суд
скасувати судовий наказ, виданий 13
серпня 2014 року суддею Оболонського
районного суду м. Києва у справі
№2-н/756/408/14.

Заявник у судовому засіданні підтримав
заяву про скасування судового наказу.

Представник стягувача у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином.

Суд, дослідивши матеріали справи,
встановив наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України
судовий наказ може бути видано, у разі
якщо заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг з
урахуванням індексу інфляції та трьох
відсотків річних, нарахованих
заявником на суму заборгованості.

Згідно з п.13 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23.12.2011 року №14 "Про практику
розгляду судами заяв у порядку
наказного провадження", якщо заявлено
вимогу про стягнення заборгованості за
надані житлово-комунальні,
телекомунікаційні послуги, послуги
телебачення та радіомовлення (п.3 ч.1
ст.96 ЦПК України), судовий наказ може
бути видано за наявності відповідних
договорів про надання таких послуг,
інших письмових доказів, що
підтверджують фактичне надання та
отримання таких послуг. Крім того,
заявник має обґрунтувати свої вимоги
та додати документи, що вказують на
правильність і безспірність
розрахунків, а також застосування
тарифів на відповідні послуги.

13 серпня 2014 року суддею
Оболонського районного суду м. Києва
було видано судовий наказ у справі
№2-н/756/408/14, яким стягнуто з боржника
ОСОБА_1 на користь КП «Житлосервіс
«Приозерне» заборгованість з оплати
житлово-комунальних послуг у розмірі
3990,01 грн. та судовий збір 121,80 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки про нарахування
та оплату по особистому рахунку
боржник не сплатив вартість
житлово-комунальних послуг за період з
жовтня 2012 року по липень 2014 року.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23.12.2011 року №14 "Про практику
розгляду судами заяв у порядку
наказного провадження" наявність спору
про право (п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України), яке є
підставою для відмови у прийнятті
заяви про видачу судового наказу,
вирішується суддею у кожному
конкретному випадку, виходячи із
характеру та обгрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до заяви.
Наявність спору можна встановити
відсутністю документів, що
підтверджують наявність суб'єктивного
права у заявника; документів, що
підтверджують наявність суб'єктивного
права або документів, що підтверджують
виникнення права вимоги. Крім того,
мають ураховуватися обставини, якщо із
доданих документів вбачається, що
боржник заперечує, не визнає або
оспорює свій обов'язок перед заявником
(кредитором); із доданих документів
вбачається пропуск позовної давності.
Така вимога може бути вирішена лише у
позовному провадженні (ч.3 ст.267 ЦК
України). Разом із тим лише той факт, що
договірні зобов'язання (наприклад, у
частині оплати заборгованості
телекомунікаційних послуг чи послуг
телебачення і радіомовлення) не
виконуються, без обгрунтування причин,
не вважається наявністю спору про
право.

З матеріалів справи вбачається,
що боржник ОСОБА_1 заперечує свій
обов'язок по сплаті
житлово-комунальних послуг,
посилається на надання
житлово-комунальних послуг неналежної
якості.

Відповідно до ч.8 ст.105-1 ЦПК
України за результатами розгляду заяви
про скасування судового наказу суд має
право: залишити заяву про скасування
судового наказу без задоволення;
скасувати судовий наказ та роз'яснити,
що заявлені стягувачем вимоги можуть
бути розглянуті у позовному
провадженні з додержанням загальних
правил щодо пред'явлення позову;
змінити судовий наказ.

Враховуючи вищенаведене, суд
доходить висновку про наявність спору
про право у даному випадку, а тому заява
ОСОБА_1 про скасування судового наказу
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.105, 105-1 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового
наказу, виданого 13 серпня 2014 року у
справі №2-н/756/408/14 - задовольнити.

Скасувати судовий наказ, виданий 13
серпня 2014 року у справі №2-н/756/408/14 за
заявою комунального підприємства
«Житлосервіс «Приозерне», боржник:
ОСОБА_1, про видачу судового наказу про
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги.

Роз'яснити стягувачеві -
комунальному підприємству
«Житлосервіс «Приозерне», що заявлені
ним вимоги можуть бути розглянуті у
позовному провадженні з додержанням
загальних правил щодо пред'явлення
позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
О.І. Шумейко