Провадження № 522/1941/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року Приморський районний
суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Івченка В.Б.,

при секретарі - Січінава М.А,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_2 до Одеської міської ради про
визнання права власності на грошові
кошти на рахунках в порядку
спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до
Одеської міської ради про визнання
права власності на грошові кошти на
рахунках в порядку спадкування за
законом, мотивуючи свої вимоги ти, що
після досягнення семидесятирічного
віку двоюрідною сестрою ОСОБА_3 вона
потребувала постійного догляду.
Оскільки із близьких і рідних у неї
нікого не залишилося в живих, ОСОБА_3
попросила її доглядати та надавати
необхідну допомогу та домовилися, що
постійно проживатиме з позивачем в
якості члена її сім'ї. Після досягнення
таких домовленостей у першій половині
90-х років ОСОБА_3 зробила відповідні
розпорядження в установі банку на
більшу частину належних їй грошових
вкладів, розміщених на рахунках у філії
№7860/0330 Одеського міського відділення
ВАТ «Державний ощадний банк України»,
які вона заповідала на її ім'я.

З 1995 року вони проживали разом до
смерті ОСОБА_3, вели спільне
господарство, були пов'язані спільним
побутом, мали спільний сімейний бюджет.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 померла. Після
її смерті відкрилася спадщина. При
звернені до нотаріальної контори для
прийняття спадщини на вкладні кошти,
відкриті на ім'я ОСОБА_3 у філії №7860/0330
Одеського відділення ВАТ «Державний
ощадний банк України», нотаріус
вимагала оригіналу заповіту на
відповідне спадкове майно, а оскільки
такий заповіт та заповідальне
розпорядження відсутні державним
нотаріусом їй було відмовлено у видачі
права власності на спадкове майно на
грошові вклади.

Представник позивача в судовому
засіданні позовну заяву підтримав та
просив задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

Представник відповідача, в судове
засідання не з'явився, надав до суду
заяву з проханням справу розглядати у
їх відсутність, позовні вимоги не
визнають у повному обсязі.

Вислухавши представника позивача,
свідка ОСОБА_1, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що з 1995 року ОСОБА_2
та її двоюрідна сестра ОСОБА_3
проживали разом за адресою: АДРЕСА_1,
однією сім'єю, вели спільне
господарство, були пов'язані спільним
побутом, мали спільний сімейний бюджет.

ОСОБА_3 зробила відповідні
заповідальні розпорядження установі
банку на більшу частину належних їй
грошових вкладів, розміщених на
рахунках у філії №7860/0330 Одеського
міського відділення ВАТ «Державний
ощадний банк України», які заповіла на
ім'я ОСОБА_2

ОСОБА_3 склала заповіт на ім'я ОСОБА_2 на
належну їй квартиру АДРЕСА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 померла, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_2, виданого Першим
відділом реєстрації атів цивільного
стану Приморського районного
управління юстиції м. Одеси, актовий
запис №8198.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина на вкладні кошти, відкриті на
ім'я ОСОБА_3 у філії №7860/0330 Одеського
відділення ВАТ «Державний ощадний банк
України».

У зв'язку з чим ОСОБА_2 звернулася до
Шостої Одеської нотаріальної контори з
метою прийняття спадщини.

Державним нотаріусом держнотконтори
Вахненко Ю.О. видано свідоцтво від
02.02.2011 року про право на спадщину за
заповідальним розпорядженням, згідно з
яким спадкоємцем зазначеного у
вказаному свідоцтві права на вклади
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року є
позивач.

Однак на іншу частину вкладних
рахунків, відкритих на ім'я ОСОБА_3 у
філії №7860/0330 Одеського міського
відділення ВАТ «Державний ощадний банк
України», заповідальні розпорядження
відсутні. Тобто за свого життя
спадкодавець ОСОБА_3, як вкладник не
розпорядилась своїми правами на
вказану частину своїх вкладів у банку
на випадок своєї смерті.

Свідок ОСОБА_1 в судовому засіданні
пояснила, що з позивачем знайома з
дитинства, так як з рідною тіткою
ОСОБА_2 жили по сусідству. ОСОБА_2 часто
гостювала у своєї тітки. Свідку відомо,
що в 1995 року ОСОБА_3 переїхала проживати
до ОСОБА_2 у звязку з тим, що за віком
вона потребувала догляду та допомоги.
Проживали вони в одній квартирі, вели
спільне господарство, були пов'язані
спільним побутом, мали спільний
сімейний бюджет.

Відповідно до ч.2 ст.3 Сімейного
кодексу, сім'ю складають особи, які
спільно проживають, пов'язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов'язки.

Відповідно до ч.4 ст.3 Сімейного кодексу,
сім'я створюється на підставі шлюбу,
кровного споріднення, усиновлення, а
також на інших підставах, не
заборонених законом і таких, що не
суперечать моральним засадам
суспільства.

Відповідно до ст.321 ЦК України визначає,
що право власності є непорушним. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Відповідно до статті 328 Цивільного
кодексу України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до ст.1220 ЦК України,
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою.

Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини.

Відповідно до ст.1245 ЦК України, частина
спадщини, що не охоплена заповітом,
спадкується спадкоємцями за законом на
загальних підставах. До числа цих
спадкоємців входять також спадкоємці
за законом, яким інша частина спадщини
була передана за заповітом

Відповідно до ст.1264 ЦК України,
четверту чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

Враховуючи те що з 1995 року ОСОБА_3
проживала разом з ОСОБА_2 до смерті
ОСОБА_3, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 року,
однією сім'єю, вели спільне
господарство, були пов'язані спільним
побутом, мали спільний сімейний бюджет,
а також беручи до уваги покази свідка
ОСОБА_5, суд вважає, що позовну заяву
ОСОБА_2 до Одеської міської ради про
визнання права власності на грошові
кошти на рахунках в порядку
спадкування за законом, необхідно
задовольнити, визнавши за ОСОБА_2 права
власності на спадкування за законом на
грошові кошти у розмірі 8150 грн.,
розміщені у філії №7860/0330 Одеського
міського відділення №7860 ПАТ
«Державний ощадний банк України»

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України,
ст.3 СК України, ст.ст. 321, 328, 1216, 1217, 1220, 1223,
1245, 1264 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Одеської
міської ради про визнання права
власності на грошові вклади та кошти на
рахунках в порядку спадкування за
законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
мешкає за адресою: АДРЕСА_1,
реєстраційний номер облікової картки
фізичної особи - платника податків
НОМЕР_1 право власності в порядку
спадкування за законом на грошові
вклади та кошти у розмірі 8150 (вісім
тисяч стопятдесят) гривень, розміщені у
філії №7860/0330 Одеського міського
відділення №7860 ПАТ «Державний ощадний
банк України» на рахунках: НОМЕР_3,
НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8,
НОМЕР_9, НОМЕР_10, що за життя належали
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції, шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк - з дня
проголошення рішення, а для осіб, які
брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення - з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси

Івченко В.Б.