Справа № 188/801/14-ц
Провадження № 2/188/418/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2014 року Петропавлівський
районний суд Дніпропетровської
області в складі: головуючого судді -
Бурди П.О.,

при секретарі - Карпенко С.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Петропавлівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Самарської сільської ради
Петропавлівського району
Дніпропетровської області про
визнання права власності на спадкове
майно,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася позивачка з
позовом до відповідача про визнання
права власності на спадкове майно у
вигляді земельної ділянки (паю).

В обґрунтування позовних вимог
позивачка вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер
її батько ОСОБА_2, після смерті якого
відкрилася спадщина у вигляді
земельної ділянки (пай НОМЕР_4) площею
4,360 га, розташованої на території
Самарської сільської ради
Петропавлівського району
Дніпропетровської області, переданої
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

За життя ОСОБА_2 склав заповіт,
відповідно до якого належну йому
земельну ділянку площею 4,360 га,
розташовану на території Самарської
сільської ради Петропавлівського
району Дніпропетровської області,
призначену для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що належить йому на підставі
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ІV-ДП № 012015,
виданого Петропавлівською
райдержадміністрацією 29.03.2002 року,
заповів позивачеві.

Таким чином позивачка є
спадкоємцем за заповітом після смерті
ОСОБА_2.

Відповідно до діючого
законодавства позивачка звернулася до
приватного нотаріуса
Петропавлівського районного
нотаріального округу
Дніпропетровської області з заявою про
прийняття спадщини у вигляді земельної
ділянки за заповітом після смерті
батька, однак нотаріусом постановою
від 05.05.2014 року їй було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за заповітом на земельну ділянку через
відсутність витягу з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку, тобто через те, що земельній
ділянці не присвоєний кадастровий
номер.

Згідно повідомлення про відмову у
наданні відомостей з Державного
земельного кадастру № 106 від 14.04.2014 року
у Державному земельному кадастрі
відсутні запитувані відомості та
кадастровий номер вказаній земельній
ділянці не присвоєно.

Земельна ділянка була передана
ОСОБА_2 на підставі розпорядження
голови Петропавлівської районної
державної адміністрації № 120-р від
28.03.2002 року і відповідно на
підтвердження права власності йому
було видано 29.03.2002 року Державний акт на
право приватної власності на землю
серії ІV-ДП № 012015.

Закон України «Про Державний
земельний кадастр» було прийнято 07.07.2011
року, тобто вже після отримання ОСОБА_2
Державного акту на право приватної
власності на землю.

Внести до Державного земельного
кадастру передбачені Законом України
«Про Державний земельний кадастр»
відомості про формування земельної
ділянки та присвоїти їй кадастровий
номер можливо лише за заявою власника.
Проте ОСОБА_2, який є власником вказаної
земельної ділянки вже помер, а тому
відповідно і здійснити таку державну
реєстрацію земельної ділянки та
отримати витяг з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку
неможливо.

Однак незважаючи на те, що
земельній ділянці не присвоєно
кадастровий номер, ОСОБА_2 був належним
власником цієї земельної ділянки, і
його право власності належним чином
зареєстровано та підтверджується
Державним актом на право приватної
власності на землю.

Позивач стверджує, що від
спадщини у вигляді земельної ділянки
позивач не відмовлялася, фактично її
прийняла, оскільки отримує орендну
плату, проте через відсутність витягу з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку не може оформити
спадкове майно на своє ім'я та
розпоряджатися ним на правах власника,
а тому змушена звернутися до суду з
даним позовом.

На підставі викладеного, ст.ст.328,
1216-1218, 1225, 1268 ЦК України позивачка
просить визнати за нею, як спадкоємцем
за заповітом, право власності на
земельну ділянку (пай №74) площею 4,360 га,
розташовану на території Самарської
сільської ради Петропавлівського
району Дніпропетровської області,
передану для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що належала на підставі Державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ІV-ДП № 012015, виданого
Петропавлівською
райдержадміністрацією 29.03.2002 року,
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач в судове засідання надала
письмову заяву з проханням розглянути
справу без її участі, позовні вимоги
підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач надав заяву з
проханням розглянути справу у
відсутність представника Самарської
сільської ради Петропавлівського
району Дніпропетровської області,
позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Третя особа по справі Управління
Держземагенства у Петропавлівському
районі Дніпропетровської області в
судове засідання представника не
направив, про причини неявки суд не
повідомив.

Вивчивши надані позивачкою
докази, що містяться в матеріалах
справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню в повному обсязі з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
помер батько позивачки ОСОБА_2, після
смерті якого відкрилася спадщина у
вигляді земельної ділянки (пай НОМЕР_4)
площею 4,360 га, розташованої на
території Самарської сільської ради
Петропавлівського району
Дніпропетровської області, переданої
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що підтверджується копією свідоцтва
про смерть серії НОМЕР_1 від 05.11.2013 року,
копією свідоцтва про народження серії
НОМЕР_2 від 02.02.1965 року, копією свідоцтва
про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від
20.03.1982 року, яким підтверджується зміна
прізвища позивача, копією Державного
акту на право приватної власності на
землю серії ІV-ДП № 012015 від 29.03.2002 року,
зареєстрованого в Книзі записів актів
на право приватної власності на землю
за Пп №9486.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

За життя ОСОБА_2 склав заповіт,
відповідно до якого належну йому
земельну ділянку площею 4,360 га,
розташовану на території Самарської
сільської ради Петропавлівського
району Дніпропетровської області, для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що належить йому на підставі
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ІV-ДП № 012015
виданого Петропавлівською
райдержадміністрацією 29.03.2002 року
заповів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією заповіту від
27.03.2007 року посвідченого секретарем
Самарської сільської ради,
Петропавлівського району,
Дніпропетровської області,
зареєстрованого в реєстрі за № 27.

Таким чином позивач є спадкоємцем
за заповітом після смерті ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України
малолітні, неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).

Спадкоємців, які б мали відповідно
до ст. 1241 ЦК України право на
обов'язкову частку у спадщині після
смерті ОСОБА_2 немає, оскільки
зазначених у цій статті осіб серед
родичів спадкодавця немає.

Відповідно до діючого
законодавства позивачка 14.04.2014 року
звернулася до приватного нотаріуса
Петропавлівського районного
нотаріального округу
Дніпропетровської області з заявою про
прийняття спадщини у вигляді земельної
ділянки за заповітом після смерті
батька, була заведена спадкова справа,
що підтвержується копією витягу про
реєстрацію в Спадковому реєстрі, однак
нотаріусом постановою від 05.05.2014 року
їй було відмовлено у видачі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом на
земельну ділянку через відсутність
витягу з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку, тобто
через те, що земельній ділянці не
присвоєний кадастровий номер.

Згідно повідомлення про відмову у
наданні відомостей з Державного
земельного кадастру № 106 від 14.04.2014 року
у Державному земельному кадастрі
відсутні запитувані відомості та
кадастровий номер вказаній земельній
ділянці не присвоєно.

Земельна ділянка була передана
ОСОБА_2 на підставі розпорядження
голови Петропавлівської районної
державної адміністрації № 120-р від
28.03.2002 року і відповідно на
підтвердження права власності йому
було видано 29.03.2002 року Державний акт на
право приватної власності на землю
серії ІV-ДП № 012015, зареєстрований в
Книзі записів актів на право приватної
власності на землю за Пп №9486.

Закон України «Про Державний
земельний кадастр» було прийнято 07.07.2011
року, тобто вже після отримання ОСОБА_2
Державного акту на право приватної
власності на землю.

Відповідно до пункту 2
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України «Про Державний
земельний кадастр» земельні ділянки,
право власності (користування) на які
виникло до 2004 року, вважаються
сформованими незалежно від
присвоєння їм кадастрового номера. У
разі якщо відомості про зазначені
земельні ділянки не внесені до
Державного реєстру земель, їх
державна реєстрація здійснюється на
підставі технічної документації із
землеустрою щодо встановлення
(відновлення) меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) за заявою їх
власників (користувачів земельної
ділянки державної чи комунальної
власності).

Таким чином, внести до Державного
земельного кадастру передбачені
Законом України «Про Державний
земельний кадастр» відомості про
формування земельної ділянки та
присвоїти їй кадастровий номер можливо
лише за заявою власника. Проте
ОСОБА_2, який є власником вказаної
земельної ділянки вже помер, а тому
відповідно і здійснити такі дії
відносно земельної ділянки та отримати
витяг з Державного земельного кадастру
про земельну ділянку неможливо.

Однак, незважаючи на те, що
земельній ділянці не присвоєно
кадастровий номер, ОСОБА_2 був належним
власником цієї земельної ділянки, і
його право власності належним чином
зареєстровано та підтверджується
Державним актом на право приватної
власності на землю, який
зареєстрований в Книзі записів актів
на право приватної власності на землю.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України
право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не
встановлена судом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

У відповідності до ст.1268 ЦК
України спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її.

Згідно з ч.1 ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України
для прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Позивачка прийняла спадщину
шляхом подачі відповідної заяви
нотаріусу 14.04.2014 року, у встановлений ч.1
ст.1270 ЦК України строк, проте через
відсутність витягу з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку нотаріус відмовив їй у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на цю земельну ділянку і вона
не може оформити спадкове майно на своє
ім'я та розпоряджатися ним на правах
власника. Вищевказані факти не
спростовано відповідачем по справі.

Таким чином, повно та всебічно
з'ясувавши обставини справи,
дослідивши та оцінивши докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 212-214 ЦПК України, ст.,
ст. 328, 1216-1218, 1225, 1266, 1268 ЦК України,
Законом України «Про Державний
земельний кадастр» від 07.07.2011 року, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Самарської
сільської ради Петропавлівського
району Дніпропетровської області про
визнання права власності на спадкове
майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як за
спадкоємцем за заповітом, право
власності на земельну ділянку (пай
НОМЕР_4) площею 4,360 га, розташовану на
території Самарської сільської ради
Петропавлівського району
Дніпропетровської області, передану
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що належала на підставі Державного
акту на право приватної власності на
землю серії ІV-ДП № 012015, який
зареєстрований в Книзі записів актів
на право приватної власності на землю
за Пп №9486, виданого 29.03.2002 року ОСОБА_2,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду може бути оскаржено
до апеляційного суду
Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя П. О. Бурда