Миколаївський районний суд Одеської
Справа№
508/1012/14-ц РІШЕННЯ
Миколаївський районний суд
В складі головуючого судді
Розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт. Миколаївка
цивільну справу за позовом Публічного
Акціонерного Товариства
Комерційний Банк «Приват Банк» до
ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог ОСОБА_3 про
звернення стягнення та виселення,
Позивач звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про
звернення стягнення та виселення.
В обгрунтуваннях позову ПАТ
КБ «Приват Банк» покликається на те, що
відповідно до укладеного договору №
ODBRQA 00000579 від 28.11.2007 року ОСОБА_3, 28.11.2007
( Долар США ) зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 11.04 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення 25.11.2027 року.
В порушення вищезазначених
вимог закону та умов договору,
відповідач зобов'язання за договором
ОСОБА_3, у зв'язку з
зазначеними порушеннями зобов'язань за
кредитним договором, станом на 02.06.2014
року має заборгованість в розмірі -
відповідно до службового
розпорядження НБУ від 02.06.2014 року
складає 595334.14 гривень, яка складається
заборгованість за кредитом;
заборгованість по процентами за
користування кредитом;
- 1983.00 ( Долар США ) - заборгованість
по комісії за користування кредитом;
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором, а також штрафи відповідно
- 21.06 ( Долар США ) - штраф (
фіксована частина ).
- 2387.31 ( Долар США ) - штраф (
процентна складова ).
В забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором ПАТ
КБ «Приват Банк» і відповідач 28.11.2007
року уклали договір іпотеки № ODBRQA
00000579. Згідно з договором іпотеки
відповідач надав в іпотеку нерухоме
майно, а саме: будинок загальною площею
43.70 кв.м., житловою площею 32.30 кв.м., який
розташований за адресою: АДРЕСА_1. Майно
належить відповідачу на праві
власності на підставі Свідоцтва про
право власності. Обумовлена сторонами
договору іпотеки ціна предмету іпотеки
дорівнює 115 600 гривень 00 копійки.
Позичальник належним чином не виконує
свої зобов'язання за кредитним
договором, внаслідок утворилась
заборгованість в розмірі 50 154.52 ( Долар
США ) 29.04.2014 року позивачем було
направлено на адресу позичальника та
іпотекодавця вимоги про виконання
зобов'язань за вищевказаним кредитним
договором, у зв'язку з неналежним
виконанням умов кредитного договору,
однак погашення простроченої
заборгованості не відбулось.
Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримала, дала
пояснення аналогічні доводам,
викладеним у позові. Просить позов
Відповідач ОСОБА_2, у судовому
засіданні з позовними вимогами
позивача не згоден, суду пояснив, що в
них з третьою особою ОСОБА_3 є строк до
2027 року щоб повернути борг, а також
згідно Закону України «Про мараторій
на стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» від 03.06.2014 року,
позивач не мав права звертатись до суду
Третя особа, ОСОБА_3, суду
пояснила, що до 2027 року буде намагатися
виплатити заборгованість по кредиту,
просила не звертати стягнення на майно
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача,
відповідача та третьої особи,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов не підлягає до
задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Судом встановлено, що 28.11.2007 року між
ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_3, був
укладений кредитний договір № ODBRQA
00000579, згідно якого останній отримав
кінцевим терміном повернення 25.11.2027
року та сплатою за користування
кредитом 11.04 % річних, а також
зобов'язалася повернути кредит та
сплатити проценти за користування
кредитом ( а.с. 12 - 15 ).
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є
обов'язковим до виконання сторонами.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України
передбачено, що позичальник
зобов'язаний повернути позичкодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позичкодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.
Відповідно до ч. 1. ст. 625 ЦК України,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що
боржник, у даному випадку ОСОБА_3,
вважається такою, що прострочила
виконання зобов'язання, якщо вона не
виконала зобов'язання у строк, який
встановлений договором чи законом.
Також, судом встановлено, що ОСОБА_3,
неналежним чином виконує взяті на себе
зобов'язання по вищевказаному
кредитному договору, внаслідок чого
утворилась заборгованість в розмірі
відповідно до службового
розпорядження НБУ від 02.06.2014 року
складає 595334,14 гривень.
В забезпечення виконання зобов'язання
за вищевказаним кредитним договором,
між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_2,
було укладено договір іпотеки від
28.11.2007 року предметом якого є нерухоме
майно, а саме: будинок загальною площею
43.70 кв.м., житловою площею 32.30 кв.м., який
розташований за адресою: АДРЕСА_1. Майно
належить відповідачу на праві
власності на підставі Свідоцтва про
право власності. Обумовлена сторонами
договору іпотеки ціна предмету іпотеки
дорівнює 115 600 гривень 00 копійок.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 33 Закону України
«Про іпотеку», у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону. Звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.
Також судом встановлено, що позивач
звертався 29.04.2014 року до відповідача та
третьої особи з повідомленням - вимогою
про необхідність погашення
заборгованості ( а.с. 10-11 ), однак
відповідачі не реагують.
Разом з тим, відповідно до ст. 129
Конституції України, однією із засад
судочинства є законність.
Так, Законом України «Про мараторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» від 03.06.2014 року
встановлено, що протягом дії цього
Закону не може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) нерухоме
житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із статтею 4
Закону України "Про заставу" та/або
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України "Про іпотеку", якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими їм кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що:
- таке нерухоме житлове майно
використовується, як місце постійного
проживання позичальника/майнового
поручителя або є об'єктом
незавершеного будівництва нерухомого
житлового майна, яке перебуває в
іпотеці, за умови, що у позичальника або
майнового поручителя у власності не
знаходиться інше нерухоме житлове
- загальна площа такого нерухомого
житлового майна (об'єкта незавершеного
будівництва нерухомого житлового
майна) не перевищує 140 кв. метрів для
квартири та 250 кв. метрів для житлового
будинку (частина 1 Закону).
Частиною 4 Закону України «Про
мараторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті»
визначено, що протягом дії цього Закону
інші закони України з питань майнового
забезпечення кредитів діють з
урахуванням його норм.
Як видно з матеріалів справи, предмет
іпотеки - будинок загальною площею 43.70
кв.м., житловою площею 32.30 кв.м., який
розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Суд відхиляє доводи представника
позивача про те, що згаданий будинок не
використовується ОСОБА_2 для
постійного проживання, оскільки таке
твердження не підтверджено жодним
належним доказом та спростовується
поясненнями відповідача та третьої
особи. Як було встановлено в судовому
засіданні, даний будинок являється
єдиним житлом відповідача, іншого
житла у нього немає.
Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України,
доказування не може ґрунтуватися на
Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України, суд вирішує
справи відповідно до Конституції
України, законів України та
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до переконання, що в задоволенні позову
слід відмовити, оскільки предмет
іпотеки - будинок загальною площею 43.70
кв.м., житловою площею 32.30 кв.м., який
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
відповідає умовам, визначеним Законом
України «Про мараторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», а тому на період дії цього
Закону на нього не може бути звернено
При цьому, суд також виходить з того,
згідно п.2.3.7 кредитного договору № ODBRQA
00000579 від 28.11.2007 року, у разі невиконання
або неналежного виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором, банк має право звернутися до
суду з позовом про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
тобто позивач не позбавлений засобів
Керуючись ст.ст. 57 - 66; 209 - 215, 218, 294 ЦПК
України, Законом України « Про
мараторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті», суд,-
В задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного Товариства
Комерційний Банк «Приват Банк» до
ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог ОСОБА_3 про звернення
стягнення та виселення - відмовити.
Повний текст рішення буде виготовлений
Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
протягом 10 днів з дня повного
виготовлення тексту рішення через
Миколаївський районний суд Одеської
області.

Суддя:
В.Л. Горобець