Справа № 219/6797/2014-ц
У Х В А Л А

28 листопада 2014 року. Суддя
Артемівського міськрайонного суду
Донецької області Медінцева Н.М.

розглянувши заяву ТОВ
«Артемівськ-Енергія» про видачу
судового наказу щодо стягнення суми
боргу за комунальні послуги з ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою про
видачу судового наказу щодо стягнення
суми боргу за комунальні послуги з
ОСОБА_1, в якій зазначено, що заявник
просить видати судовий наказ про
стягнення з боржника заборгованості за
комунальні послуги за період з 01
вересня 2007 року по 01 листопада 2014 року в
розмірі 4 365,70 грн. та судові витрати.

Згідно ст. 96 ЦПК України судовий наказ
може бути видано, якщо заявлено вимогу,
яка ґрунтується на правочині,
вчиненому у письмовій формі, а також
може бути видано і в інших випадках,
встановлених законом.

Але відповідно до ст. 100 ЦПК України,
якщо із заяви і доданих документів
вбачається спір про право суддя
відмовляє у прийнятті заяви про видачу
судового наказу.

Так, відповідно до п. 9 Постанови
Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 грудня 2011 року
«Про практику розгляду судами заяв у
порядку наказного провадження»,
наявність спору про право є підставою
для відмови у відкритті провадження за
заявою про видачу судового наказу, якщо
з доданих документів вбачається
пропуск позовної давності – така
вимога може бути розглянута тільки у
позовному провадженні.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму
ВССУ № 14 від 23.12.2011 року, ЦПК України не
передбачає можливості часткового
задоволення заяви про видачу судового
наказу, оскільки, він видається лише за
умови безспірності вимог.

Таким чином, у зв»язку з тим, що з
наданих заявником документів
вбачається пропуск позовної давності
та враховуючи неможливість часткового
задоволення заяви про видачу судового
наказу, вимога щодо стягнення
заборгованості за комунальні послуги
за період з 01 вересня 2007 року по 01
листопада 2014 року в розмірі 4 365,70 грн.,
не може бути визнана судом безспірною,
та, як наслідок цього, не підлягає
розгляду у порядку наказного
провадження у зв»язку із наявністю
спору про право.

Приймаючи рішення про неможливість
часткового задоволення вимог,
зазначених у заяві про видачу судового
наказу, суд не знаходить підстав для
застосування норм ч. 5 ст. 100 ЦПК України
щодо можливості постановлення ухвали
про відмову у прийнятті заяви про
видачу судового наказу лише в частині
вимог, яку не підлягають розгляду у
порядку наказного провадження,
оскільки норми даної статті не можуть
бути застосовані при наявності спору
про право.

Дані обставини позбавляють суд
можливості зробити однозначний та
безспірний висновок щодо виникнення у
заявника права вимоги за судовим
наказом та відсутності спору про право.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК
України суддя відмовляє у прийнятті
заяви про видачу судового наказу у
разі, якщо із заяви і поданих
документів вбачається спір про право.

За таких обставин суддя вважає за
необхідне відмовити у прийнятті заяви
про видачу судового наказу, та
роз»яснити заявникові, що відповідно
до ч. 2 ст. 101 ЦПК України, відмова у
прийнятті заяви унеможливлює повторне
звернення з такою самою заявою. Заявник
у цьому випадку має право звернутися з
тими самими вимогами у позовному
порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 96, п. 2 ч. 3 ст. 100, 101 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви ТОВ
«Артемівськ-Енергія» про видачу
судового наказу щодо стягнення суми
боргу за комунальні послуги з ОСОБА_1.

Роз”яснити заявнику його право на
звернення з тими самими вимогами до
суду у позовному поряду.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку через
Артемівський міськрайсуд Донецької
області шляхом подачі в 5-денний строк з
дня винесення ухвали апеляційної
скарги.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку не було подано.

Головуючий
суддя

Н. М.Медінцева