Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №295/5684/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого: судді
Товянської О.В.

суддів: Микитюк
О.Ю., Гансецької І.А.

при секретарі:
Гуковій О.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Житомирі справу за
позовом ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю «Елкопласт
- Укр», третя особа: ліквідатор
товариства з обмеженою
відповідальністю «Елкопласт - Укр»
ОСОБА_2 про стягнення невиплачених
грошових коштів при звільненні за
апеляційною скаргою ліквідатора
товариства з обмеженою
відповідальністю «Елкопласт - Укр»
ОСОБА_2 на рішення Богунського
районного суду м. Житомира
Житомирської області від 31 липня 2014
року, -

в с т а н о в и л а:

В квітні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом, та, уточнивши позовні
вимоги, остаточно просила стягнути з
відповідача на її користь залишок
заборгованості по невиплаченій
заробітній платі у розмірі 2340,51грн.,
середній заробіток за весь час
затримки виплати коштів при звільненні
в сумі 15736,35грн. та 5000грн. моральної
шкоди. Зазначала, що заборгованість по
заробітній платі та середній заробіток
за весь час затримки виплати коштів на
день звільнення їй не виплачені.

Рішенням Богунського райсуду м.
Житомира Житомирської області від 31
липня 2014р. позов задоволено частково,
стягнуто з ТОВ «Екопласт - Укр» на
користь позивачки заборгованість по
зарплаті в сумі 2340,51грн., середній
заробіток за час затримки розрахунку з
25.12.2013р. по день винесення рішення, а
саме - 31.07.2014р. в розмірі 15736,35грн. без
відрахувань податків та зборів, 500 грн.
моральної шкоди, 243,60грн. судового
збору.

В апеляційній скарзі ліквідатор ТОВ
«Елкопласт - Укр» просить рішення
зменшити в частині стягнення
середнього заробітку за час затримки
виплати коштів при звільненні до
12893,37грн. Зазначав, що довідка про
середню заробітну плату є
недостовірною.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від
підприємства..., провадиться в день
звільнення.

Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівнику сум у строки,
зазначені в статті 116 КЗпП України, при
відсутності спору про їх розмір,
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

При наявності спору про розміри
належних звільненому працівникові сум
власник або уповноважений ним орган
повинен сплатити зазначене в цій
статті відшкодування в тому разі, коли
спір вирішено на користь працівника.
Якщо спір вирішено на користь
працівника частково, то розмір
відшкодування за час затримки визначає
орган, який виносить рішення по суті
спору.

Законом України від 14 травня 1992 року №
2343-ХІІ «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (частина
шоста статті 12 у редакції Закону від 13
липня 2002 року, частина п'ята статті 19 у
редакції Закону від 18 січня 2013 року, які
були чинними на час існування спірних
правовідносин) дія мораторію на
задоволення вимог кредиторів не
поширюється на виплату заробітної
плати.

Аналіз наведених норм матеріального
права дає підстави для висновку, що
передбачений частиною першою статті 117
КЗпП України обов'язок роботодавця
щодо виплати середнього заробітку за
час затримки розрахунку при звільненні
настає за умови невиплати з його вини
належних звільненому працівникові сум
у строки, зазначені в статті 116 КЗпП
України, при цьому визначальними є такі
обставини, як невиплата належних
працівникові сум при звільненні та
факт проведення з ним остаточного
розрахунку.

Порушення процедури про банкрутство
роботодавця, наявність тривалого
періоду здійснення виконавчих дій
органами державної виконавчої служби,
незначна частка заборгованості
підприємства перед працівником у
виплаті компенсації за невикористану
відпустку порівняно із сумою
середнього заробітку за весь час
затримки розрахунку при звільненні по
день фактичного розрахунку не може
свідчити про відсутність вини
роботодавця в невиплаті працівникові
належних коштів і не є підставою для
звільнення роботодавця від обов'язку
сплатити зазначені кошти.

Судом встановлено, що наказом ТОВ
«Елкопласт-Укр» №3 від 25 грудня 2013р.
ОСОБА_1 було звільнено за п.1 ст.40 КЗпП
України, проте розрахунок після
звільнення з нею проведено не було.

Судове рішення ухвалено на наданих ТОВ
«Елкопласт - Укр» належних і допустимих
доказах - оборотно-сальдовій відомості
по рахунку НОМЕР_1, довідки №540/5 від
25.12.2013р. про розмір заробітної плати
позивачки ОСОБА_1, довідки №15 від
14.04.2014р. за підписом ліквідатора ОСОБА_2
про розмір заборгованості перед
позивачкою (а.с.12-15).

Доказів на спростування наведеного
апелянт не надав.

Згідно з п.6 Постанови ВСУ «Про судове
рішення у цивільній справі» від 18
грудня 2009р. №14 при ухваленні рішення
суд відповідно до ст.212 ЦПК оцінює
докази з урахуванням вимог ст.ст.58,59 ЦПК
про їх належність і допустимість.
Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Судове рішення не може грунтуватись на
припущеннях.

Рішення в частині стягнення моральної
шкоди ніким не оскаржується, а тому не є
предметом апеляційного розгляду (п. 15
постанови Пленуму Верховного суду
України № 12 від 24.10.2008 року "Про судову
практику розгляду цивільних справ в
апеляційному порядку").

Підстави для задоволення апеляційної
скарги та скасування судового рішення
відсутні.

Керуючись ст.ст.209,218,303,304,307,308,313-315,319,324,325
ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ліквідатора
товариства з обмеженою
відповідальністю «Елкопласт - Укр»
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м.
Житомира Житомирської області від 31
липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: