Первомайський міськрайонний суд
18 м. Первомайський Первомайський район
Справа № 632/2753/14-ц
провадження № 2/632/901/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
17 листопада 2014 р.
Первомайський міськрайонний суд
Харківської області у складі:
головуючого судді Библів С.В., при
секретарі Кузьменко М.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
захист права власності від порушень, не
пов'язаних із позбавленням володіння,
шляхом визнання особи такою, що
втратила право користування житлом,
29.09.2014 року позивачка звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 з вказаним
позовом, в обґрунтування якого,
вона є власницею двокімнатної
ізольованої квартири АДРЕСА_1. Квартиру
придбала на підставі договору
купівлі-продажу від 20.08.2014 року у ОСОБА_3
та ОСОБА_4 Відповідно до п.6 Договору
продавці зобов'язалися протягом десяти
днів знятися з реєстраційного обліку в
квартирі разом з усіма
зареєстрованими. Продавці знялися з
реєстрації, проте їхній син ОСОБА_2
цього до сьогодні не зробив, а на нього
вони впливу не мають. Вважає, що
відповідно до ст. 391 ЦК України може
звернутися до суду з позовом про захист
права власності, шляхом визнання
відповідача таким, що втратив право
користування квартирою, внаслідок
незаконної реєстрації в ній.
Позивачка до судового засідання
не прибула, проте надала заяву про
розгляд справи у її відсутності, на
задоволенні позову наполягає.
Відповідач до судового засідання не
прибув, хоча судом повідомлений про
дату, час та місце розгляду справи, заяв
про відкладення розгляду справи чи
розгляду справи без його участі не
надав, як і не надав судові заперечень
проти позову. З урахуванням положень
ст. 224 ЦПК України, отримавши згоду
сторони позивача, суд ухвалив
розглянути справу заочно з ухваленням
заочного рішення на підставі наявних у
справі доказів. Враховуючи неявку в
судове засідання сторін, суд приймає
рішення без фіксування судового
засідання технічним засобом з підстав
визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Суд, вивчивши позовну заяву,
дослідивши та проаналізувавши
письмові докази, встановив такі факти і
відповідні до них правовідносини:

Позивачка ОСОБА_1 є власницею
двокімнатної ізольованої квартири
АДРЕСА_1 відповідно до Витягу із
Держреєстру (а.с.9). Квартиру придбала на
підставі договору купівлі-продажу від
20.08.2014 року (а.с.8). у ОСОБА_3 та ОСОБА_4
Відповідно до п.6 Договору продавці
протягом десяти днів знялися з
реєстраційного обліку в квартирі,
проте їхній син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
цього до сьогодні не зробив (а.с.6), а на
нього батьки впливу не мають.

Сама позивачка фактично проживає
у вказаній квартирі, про
зареєструватися в ній не може через
реєстрацію в ній відповідача.
Відповідно до ст.ст.316-319 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб. Власникові належать
права володіння, користування та
розпоряджання своїм майном. На зміст
права власності не впливають місце
проживання власника та
місцезнаходження майна. Власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.
При здійсненні своїх прав та виконанні
обов'язків власник зобов'язаний
додержуватися моральних засад
суспільства. Усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав. Власність зобов'язує.
Власник не може використовувати право
власності на шкоду правам, свободам та
гідності громадян, інтересам
суспільства. Діяльність власника може
бути обмежена чи припинена або
власника може бути зобов'язано
допустити до користування його майном
інших осіб лише у випадках і в порядку,
встановлених законом. Згідно ст. 321
цього ж Кодексу право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна та зобов'язана
довести судові ті обставини, на які
вона посилається, як на підтвердження
своїх вимог або підтвердження своїх
заперечень. На думку суду, відповідач,
не надавши заперечень на позовні
вимоги та жодного доказу законності
реєстрації у житловому приміщенні
позивачки, не довів своєї правоти.
Натомість, позивачка повністю
підтвердила обґрунтованість своєї
позиції. Тому суд вважає, що позов
підлягає задоволенню. Право позивачки
на володіння, користування та
розпорядження своїм майном підлягає
захисту відповідно до ст. 391 ЦК України
шляхом усунення таких перешкод, а саме -
визнанням відповідача таким, що
втратив право на користування спірним
помешканням, адже його реєстрація в
ньому на сьогоднішній день є
незаконною та на нього нараховуються
комунальні платежі, які лягають
тягарем на позивачку. Відповідно до п.2
ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» особа знімається з реєстрації
місця проживання внаслідок набрання
чинності рішенням про визнання її
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88, 197, 209, 213, 215,
224-226 ЦПК України, ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», ст.ст. 316-322, 391 ЦК
України, суд -

В И Р І
Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованого в АДРЕСА_1, таким, що
втратив право користування квартирою
АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Первомайський міськрайонний суд
Харківської області шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Відповідач може подати заяву до суду
першої інстанції про перегляд заочного
рішення протягом 10-ти днів з дня
одержання його копії.

Суддя: С. В. Библів