У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ 13 листопада
2014 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Євграфової Є.П., Іваненко
Ю.Г.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Роганської селищної ради Харківського
району Харківської області, голови
Роганської селищної ради Харківського
району Харківської області Шевченка
Федора Степановича про поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу,
відшкодування моральної шкоди, за
касаційною скаргою Роганської
селищної ради Харківського району
Харківської області на рішення
Харківського районного суду
Харківської області від 03 червня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 13 серпня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у
якому з урахуванням уточнень просив
скасувати розпорядження селищного
голови Роганської селищної ради про
його звільнення від 27 січня 2014 року №
10, поновити на посаді доглядача
кладовищ, підпорядкованих Роганській
селищній раді Харківського району
Харківської області, стягнути з
останньої на його користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу,
починаючи з часу звільнення до дня
винесення судом рішення з розрахунку
останньої заробітної плати за грудень
2013 року, яка нарахована у сумі 1 341,83 грн,
та моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилався
на те, що на підставі розпорядження
селищного голови Роганської селищної
ради від 27 січня 2014 року № 10 його було
звільнено з посади наглядача
Роганського селищного кладовища, на
якій він працював на підставі
розпорядження виконавчого комітету
Роганської селищної ради від 03 лютого
2003 року № 27.

Розпорядженням селищного голови
Роганської селищної ради від 27
січня 2014 року № 10 він був звільнений з
роботи за скороченням штату на
підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Вважаючи, що звільнення проведено з
порушенням вимог трудового
законодавства, просив задовольнити
позов.

Рішенням Харківського районного суду
Харківської області від 03
червня 2014 року, залишеним без зміни
ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 13 серпня 2014 року, позов
задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_4 на роботі на посаді
наглядача кладовища Роганської
селищної ради Харківського району
Харківської області з 27 січня 2014 року.

Стягнуто з Роганської селищної ради
Харківського району Харківської
області на користь ОСОБА_4 середній
заробіток за час вимушеного прогулу у
сумі 7 740,39 грн без відрахування
прибуткового податку та обов'язкових
платежів.

Стягнуто з Роганської селищної ради
Харківського району Харківської
області на користь ОСОБА_4 500 грн у
рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Вирішене питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі Роганська селищна
рада Харківського району Харківської
області просить скасувати рішення та
ухвалу судів попередніх інстанцій,
мотивуючи свою вимогу порушенням норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4,
суд першої інстанції, з висновками
якого погодився й апеляційний суд,
виходив із доведеності позивачем
факту незаконного звільнення.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів.

Оцінивши всі зібрані у справі докази,
правильно встановивши характер
правовідносин та вірно застосувавши
норми матеріального права, суди
попередніх інстанцій з урахуванням
встановлених обставин справи
обґрунтовано дійшли висновку про
часткове задоволення позову.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав
вважати, що судом при розгляді даної
справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені статтями
338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, а тому доводи касаційної
скарги не можуть бути визнані як
підстава для призначення справи до
судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
судів не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332
ЦПК України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Роганської селищної
ради Харківського району Харківської
області відхилити, рішення
Харківського районного суду
Харківської області від 03 червня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 13 серпня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
Є.П. Євграфова

Ю.Г. Іваненко