Справа № 447/681/13-ц
У Х В А Л А

іменем України

20.11.2014 року Миколаївський районний
суд Львівської області в складі:

головуючого –судді Березюк Г. М.

при секретарі при секретарі
Федчук І.М.,

з участю державного виконавця
Горака Я.В. ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві подання
головного державного виконавця
відділу Державної виконавчої служби
Новороздільського міського управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України ,-

в с т а н
о в и в :

головний державний виконавець відділу
ДВС Новороздільського МУЮ ОСОБА_1
звернулася в суд із поданням про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України, оскільки
на виконанні у відділі ДВС
Новороздільського МУЮ перебуває
виконавче провадження ЄДРВП №42730176
про стягнення з ОСОБА_2 в користь
ОСОБА_3 аліментів на утримання
неповнолітньої доньки в розмірі 500 грн,
але не менше 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку. Станом на
01.11.2014 року заборгованість зі сплати
аліментів по виконавчому провадженню
становить 10196,42 грн.

Вказує, що 02.04.2014 року винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження, про що повідомлено
боржника у визначеному законодавством
порядку, також боржнику скеровано
вимогу, відповідно до якої було
зобов'язано з'явитись 08.04.2014 року до
державного виконавця для надання
пояснень з приводу невиконання рішення
суду, достовірних відомостей про
доходи та майно. Вимогу державного
виконавця боржником залишено без
належного реагування.

Згідно отриманих відповідей на запити
від реєструючих майно органів, майна
на яке можливо звернути стягнення за
боржником не виявлено. На обліку як
одержувач пенсії чи як безробітний
боржник не перебуває.

З огляду на те, що у ОСОБА_2 є наявні
невиконанні аліментні зобов'язання,
просить суд тимчасово обмежити
боржника у праві виїзду за межі України
до виконання ним своїх зобов'язань по
виконавчому документу.

В судовому засіданні державний
виконавець ВДВС Новороздільського МУЮ
ОСОБА_4 подання підтримав.

Сторони виконавчого провадження у
відповідності до положень ч.2 ст.377-1 ЦПК
України в судове засідання не
викликались.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що дане подання до задоволення не
підлягає з наступних підстав.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, який гарантує
деякі права і свободи, не передбачені в
Конвенції та у Першому протоколі до
неї, кожен є вільним залишати будь-яку
країну, включно зі своєю власною. На
здійснення цих прав не може бути
встановлено жодних обмежень, крім тих,
що передбачені законом і є необхідними
в демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно ст.11 Закону України “Про
виконавче провадження” державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії, у спосіб
та в порядку, встановленому виконавчим
документом і цим Законом. Державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право, у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань покладених на нього
рішенням, звертатись до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника за межі України
до виконання зобов’язань за рішенням.

Норми п.5 ч.1, ч.2 ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду і в'їзду в Україну
громадян України» передбачають, що
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
або громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, до виконання
зобов'язань.

Судом встановлено, що на виконанні у
відділі ДВС Новороздільського МУЮ
перебуває виконавче провадження про
стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3
аліментів на утримання неповнолітньої
доньки в розмірі 500 грн, але не менше 30
% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку. Станом на 01.11.2014 року
заборгованість зі сплати аліментів по
виконавчому провадженню становить
10196,42 грн.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 10
ЦПК України наявність умислу боржника
у невиконанні рішення суду має бути
доведено державним виконавцем.

З наданих до суду матеріалів, не можна
вважати, що державний виконавець вжив
усіх можливих заходів для примусового
виконання судового рішення. Зокрема,
матеріали подання не містять
відомостей виклику державним
виконавцем боржника для надання
пояснень з приводу заборгованості чи
застосування до останнього приводу у
разі його неявки на виклики. Державний
виконавець до матеріалів подання
долучив акт від 18.08.2014 року, в якому
зазначено, що боржник ОСОБА_2Г, на даний
час перебуває за межами України ( в
Москві), однак жодними доказами ця
обставина не підтверджена, державний
виконавець не вживав заходів по
встановленню місця перебування
боржника.

Державний виконавець, внісши дане
подання не довів, що боржник дійсно,
свідомо не погашає заборгованість по
виконавчому документу, ухиляється від
вчинення дій чи вчиняє дії, які
унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення суду, а лише
покликається на сам факт наявності у
нього невиконаного зобов'язання,
відсутність майна, на яке може бути
звернено стягнення. Саме лише
невиконання боржником зобов'язань
протягом строку, про що вказує
державний виконавець в поданні, не може
свідчити про ухилення боржника від
виконання покладених на нього
обов'язків.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що
державним виконавцем не обґрунтовано
та не підтверджено доказами
необхідності застосування до боржника
ОСОБА_2 обмеження конституційних прав,
а саме - тимчасового обмеження у праві
виїзду за межі України, а також не
доведено те, що боржник виїхав чи має
намір виїхати за кордон з метою
ухилення від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням, а
тому у задоволенні подання слід
відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.
2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
який гарантує деякі права і свободи, не
передбачені в Конвенції та у Першому
протоколі до неї , ст.33 Конституції
України, Закону України “Про виконавче
провадження”, Закону України “Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України”, ст.ст. 10,
14, 377-1 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні подання головного
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Новороздільського міського управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя:

Березюк Г. М.