АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7387/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Байбара Г. А. Доповідач -
Черненкова Л.А.Категорія 48
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року м.
Дніпропетровськ

Судова колегія судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді -
Черненкової Л.А.

суддів -
Петешенкової М.Ю., Дерев`янка О.Г.

при секретарі - Бойко О.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 03 червня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та
піклування виконавчого комітету
Дніпровської районної у м.
Дніпродзержинську ради про усунення
перешкод у спілкуванні з дитиною та
визначення часу спілкування, -

В С Т А Н
О В И Л А:

27 грудня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із зазначеним позовом, за яким
просив суд визначити йому час
зустрічей з малолітнім сином ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1: кожен вівторок тижня з 15.00
години до 18.00 години та з 10 години
кожної суботи тижня до 17.00 години
неділі, без присутності матері ОСОБА_2;
ІНФОРМАЦІЯ_1 кожного року (день
народження дитини) з 10.00 години до 18.00
години, без присутності матері ОСОБА_2;
ІНФОРМАЦІЯ_2 кожного року (його день
народження) з 10.00 години до 18.00 години,
без присутності матері ОСОБА_2;
ІНФОРМАЦІЯ_3 кожного року (день
народження бабусі дитини ОСОБА_5), з 10.00
години до 18.00 години, без присутності
матері ОСОБА_2; 31 грудня кожного року з
10.00 години до 18.00 години, без
присутності матері ОСОБА_2; 9 травня
кожного року з 10.00 години до 18.00 години,
без присутності матері ОСОБА_2; 28 червня
кожного року з 10.00 години до 18.00 години,
без присутності матері ОСОБА_2; 24 серпня
кожного року з 10.00 години до 18.00 години,
без присутності матері ОСОБА_2; після
досягнення сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
віку трьох років, просив додатково
визначити йому час побачень з дитиною -
період його планової щорічної літньої
відпустки з метою оздоровлення та
відпочинку дитини, без присутності
матері ОСОБА_2; зобов'язати ОСОБА_2 не
чинити йому перешкод у спілкуванні з
неповнолітнім сином ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, а також погоджувати з ним
питання лікування, духовного та
фізичного розвитку дитини. На
обґрунтування позову ОСОБА_3 зазначив,
що перебуває у зареєстрованому шлюбі з
відповідачем по справі ОСОБА_2 з 07
серпня 2010 року. Від шлюби вони мають
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з
відповідачем не склалось і рішенням
Дніпровського районного суду м.
Дніпродзержинська від 24 вересня 2013
року їх шлюб було розірвано. Після
розірвання шлюбу, син ОСОБА_4 залишився
проживати з відповідачем ОСОБА_2, за
адресою: АДРЕСА_1. З нього, у
встановленому законом порядку, згідно
з рішенням Заводського районного суду
м. Дніпродзержинська від 22 серпня 2013
року, стягуються аліменти на користь
відповідача на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4, у розмірі
1/4 частини від усіх видів його прибутку,
щомісячно, до досягнення дитиною
повноліття. У зв'язку з чиненням
відповідачем перешкод у спілкуванні та
побаченні з дитиною, він був вимушений
звертатись до виконкому Дніпровської
районної у м. Дніпродзержинська ради,
рішенням якої 21 серпня 2013 року було
встановлено час та місце зустрічі з
сином ОСОБА_4. Проте відповідач
продовжує чинити йому перешкоди у
спілкуванні та побаченні з дитиною,
ухиляється від виконання рішення
виконкому Дніпровської районної у м.
Дніпродзержинську ради, приховує від
нього стан здоров'я неповнолітнього
сина. З приводу невиконання
відповідачем рішення виконкому він
звертався з відповідними заявами до
служби у справах дітей Дніпровської
районної у м. Дніпродзержинську ради,
однак прийняті заходи реагування не
дали позитивного результату і
відповідач продовжує перешкоджати
йому у побаченнях з дитиною. Він ніколи
не відмовлявся від виховання дитини,
любить і позитивно впливає на сина,
окрім стягуваних аліментів, постійно
здійснює додаткове матеріальне
забезпечення сина. Бажає приймати
участь у здійсненні своїх батьківських
прав щодо виховання та спілкування з
сином, тому бажає, щоб йому судом був
визначений час для зустрічей з дитиною,
у зв'язку з чим звертається з даним
позовом до суду.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 03 червня
2014 року ухвалено: задовольнити
частково позов ОСОБА_3; встановити
ОСОБА_3 час зустрічей та спілкування з
малолітнім сином - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
наступним чином: кожного вівторка
тижня з 15.00 години до 18.00 години та
кожної суботи тижня з 10.00 години до 17.00
години, без присутності матері ОСОБА_2;
в іншій частині позову відмовити;
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 121,80
грн. сплаченого ним судового збору у
справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
змінити рішення суду в частині порядку,
часу побачень з сином за погодженням та
в присутності матері дитини,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення сторін, що з'явилися,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги
в її межах та межах позовних вимог,
вважає за необхідне її задовольнити
частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилалися як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду
першої інстанції повністю не
відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що
з 07 серпня 2010 року по 05.10.2013 року сторони
знаходилися у зареєстрованому шлюбі,
що підтверджується копією заочного
рішення Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська від 24 вересня 2013
року. Від шлюбних відносин сторони
мають неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає разом зі
своєю матір'ю - відповідачем у справі
ОСОБА_2 Відповідно рішенням
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 22 серпня 2013 року
та ухвали того ж суду від 12.10.2013 року з
позивача на користь відповідачки
стягуються аліменти на утримання
малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
починаючи з 23.07.2013 року. Рішенням
виконавчого комітету Дніпровської
районної у м. Дніпродзержинську ради №
163 від 21.08.2013 року позивачу було
визначено наступний порядок побачення
з малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
з урахуванням віку дитину, а саме: -
щотижнево - вівторок, четвер, у другій
половині світового дня (час та місце за
погодженням матері); кожний 2-й та 4-й
вихідний день місяця (час та місце за
погодженням матері). Зустрічі
проводити не порушуючи розпорядок для
дитини, у присутності матері дитини -
ОСОБА_2 Як встановлено в судовому
засіданні із пояснень сторін, між ними
склалися напружені стосунки та
виникають суперечки з приводу побачень
позивача з малолітнім сином ОСОБА_4 та з
приводу участі батька у виховання сина.
Відповідачка не завжди виконувала
рішення органу опіки та піклування,
щодо встановленого порядку побачень
батька з малолітнім сином,
перешкоджала йому брати участь у
виховання дитини, у зв'язку з чим
позивач звертався з заявами до органу
опіки та піклування, що
підтверджується долученими до позову
відповідями на ці заяви.

Задовольняючи частково позовні
вимоги, районний суд виходив з того, що
позивач ОСОБА_3 має право брати участь у
вихованні сина і має право на особисте
спілкування з ним, а відповідачка
ОСОБА_2 не повинна перешкоджати йому в
цьому. Як стверджує позивач в суді він
любить свого сина, бажає спілкуватися з
ним і брати участь у його виховання. У
суду немає відомостей про якісь
відхилення у стані психічного здоров'я
позивача, про зловживання ним
алкогольними напоями або наркотичними
засобами. Вирішуючи питання про
визначення часу спілкування позивача з
малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
суд приймає до уваги висновок органу
опіки та піклування виконавчого
комітету Дніпровської районної у м.
Дніпродзержинську ради від 14.04.2014 року
№ 6-11/189, та з урахуванням віку дитини
вважає можливим встановити позивачу
спілкування з сином кожного вівторка з
15.00 години до 18.00 години і кожної суботи
з 10.00 годин до 17.00 годин. З метою
уникнення конфліктних ситуацій,
суперечностей і сварок між сторонами
при зустрічах з дитиною, суд вважає
можливим дозволити побачення позивача
з сином без присутності відповідача.
При вирішення справи судом прийняті до
уваги заперечення відповідача про те,
що син не повинен залишатися на ніч з
позивачем, оскільки дитина в такому
віці не має надовго розлучатися з
матір'ю і не повинен значною мірою
порушуватися розпорядок дня дитини та
уставлений уклад її життя. З
урахуванням віку дитини, суд вважає не
обґрунтованими вимоги позивача щодо
встановлення йому часу зустрічей з
сином у святкові дні та у дні сімейних
свят його родини, хоча за домовленості
з відповідачем він має можливість
відвідувати дитину, і за згодою матері
разом з нею і дитиною відзначати ці
свята. Суд вважає за необхідне
відмовити в позові в частині
додаткового визначення позивачу
побачень з сином після досягнення ним
трирічного віку на період планової
щорічної літньої відпустки, оскільки
про це може бути заявлено при
досягненні сином відповідного віку.
Суд також вважає не обґрунтованими
вимоги позивача відносно зобов'язання
відповідача погоджувати з ним питання
лікування, духовного та фізичного
розвитку дитини, оскільки у суду немає
жодних підстав вважати, що відповідач в
цих питаннях діє всупереч інтересам
дитини.

Проте повністю погодитись з висновками
суду першої інстанції не можна за
наступними підставами.

Визначаючи порядок спілкування
малолітньої дворічної дитини з батьком
без присутності матері, суд першої
інстанції не врахував Декларацію прав
дитини, прийняту Генеральною Асамблеєю
ООН 20 листопада 1959 року, зокрема у
принципі 6, проголошено, що малолітня
дитина не повинна, крім тих випадків,
коли є виняткові обставини, бути
розлучена зі своєю матір'ю.

Відповідно до ст. 19 СК України, при
розгляді судом спорів щодо участі
одного з батьків у вихованні дитини,
місця проживання дитини, позбавлення
та поновлення батьківських прав,
побачення з дитиною матері, батька, які
позбавлені батьківських прав,
відібрання дитини від особи, яка тримає
її у себе, не на підставі закону або
рішення суду, управління батьками
майном дитини, скасування усиновлення
та визнання його недійсним
обов'язковою є участь органу опіки та
піклування. Орган опіки та піклування
подає суду письмовий висновок щодо
розв'язання спору на підставі
відомостей, одержаних у результаті
обстеження умов проживання дитини,
батьків, інших осіб, які бажають
проживати з дитиною, брати участь у її
вихованні, а також на підставі інших
документів, які стосуються справи. Суд
може не погодитися з висновком органу
опіки та піклування, якщо він є
недостатньо обґрунтованим, суперечить
інтересам дитини.

Всупереч зазначеним вимогам закону суд
першої інстанції не обґрунтував
належним чином свою не згоду з
висновком органу опіки та піклування в
частині побачень батька з малолітньою
дитиною в присутності матері.

При викладених обставинах ухвалене у
справі рішення суду без змін
залишатися не може.

Судова колегія вважає, що вказані
порушення призвели до неправильного
вирішення справи, тому суд апеляційної
інстанції на підставі п.п.1-4 ч.1 ст.309 ЦПК
України рішення суду першої інстанції
змінює в частині визначення
спілкування ОСОБА_3 з сином ОСОБА_4 «без
присутності матері» на «в присутності
матері ОСОБА_2».

Згідно до вимог статті 159 СК України,
яка регулює вирішення судом спору щодо
участі у вихованні дитини того з
батьків, хто проживає окремо від неї,
ч.1 - якщо той із батьків, з ким проживає
дитина, чинить перешкоди тому з
батьків, хто проживає окремо, у
спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий із батьків має право
звернутися до суду з позовом про
усунення цих перешкод; ч.2 - суд визначає
способи участі одного з батьків у
вихованні дитини (періодичні чи
систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування. В
окремих випадках, якщо це викликано
інтересами дитини, суд може обумовити
побачення з дитиною присутністю іншої
особи. Під час вирішення спору щодо
участі одного з батьків у вихованні
дитини береться до уваги ставлення
батьків до виконання своїх обов'язків,
особиста прихильність дитини до
кожного з них, вік дитини, стан її
здоров'я та інші обставини, що мають
істотне значення, в тому числі стан
психічного здоров'я одного з батьків,
зловживання ним алкогольними напоями
або наркотичними засобами.

Декларацією прав дитини, прийнятою
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, у принципі 6 проголошено, що
дитина для повного і гармонійного
розвитку її особистості потребує
любові і розуміння. Вона повинна, коли
це можливо, рости під опікою і
відповідальністю своїх батьків і в
усякому випадку в атмосфері любові і
моральної та матеріальної
забезпеченості: малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, бути розлучена зі
своєю матір'ю.

Судова колегія встановила і це
підтверджується матеріалами справи, що
за висновком органу опіки та
піклування виконавчого комітету
Дніпровської районної у м.
Дніпродзержинську ради від 14.04.2014 року
№ 6-11/189 (а.с.48) вирішено визначити гр.
ОСОБА_3 наступний порядок побачення з
малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з
урахуванням віку дитини, а саме:
щотижнево - вівторок, четвер у другій
половині світового дня (час та місце за
погодженням матері); кожний 2 та 4
вихідний день місяця (час та місце за
погодженням матері); зустрічі
проводити не порушуючи розпорядок дня
дитини, у присутності матері дитини -
гр. ОСОБА_2

Судова колегія дійшла висновку про те,
що в інтересах малолітньої дворічної
дитини сторін у справі, із врахуванням
обставин встановлених судом першої
інстанції та органом опіки та
піклування, необхідно визначити
порядок спілкування батька ОСОБА_3 з
малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з
урахуванням віку дитини в присутності
матері дитини - гр. ОСОБА_2 за порядком
встановленим судом першої інстанції у
відповідності до висновку органу опіки
та піклування.

Вимоги за апеляційною скаргою щодо
визначення порядку та часу побачень з
сином за погодженням матері дитини,
судова колегія вважає неспроможними,
оскільки судовим рішення визначено
конкретний порядок та час спілкування
батька з дитиною, та в цьому разі
додаткового погодження з матір'ю
дитини не потребується.

В іншій частині рішення суду є
правильним, сторонами у справі не
оскаржене, а тому підстав для його
зміни або скасування в апеляційному
порядку не має.

Керуючись ст.ст.303,307, п.п.1-4 ч.1 ст.309, ст.316,
ч.1 ст.218 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 03 червня
2014 року - змінити в частині визначення
спілкування ОСОБА_3 з сином ОСОБА_4 «без
присутності матері» на «в присутності
матері ОСОБА_2».

В іншій частині рішення Дніпровського
районного суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 03 червня
2014 року - залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя
Л.А. Черненкова

Судді
М.Ю. Петешенкова

О.Г. Дерев'янко