АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 2/2218/1736/11
Провадження № 22-ц/792/2160/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді
Власенка О.В.,

суддів: Юзюка О.М., Ярмолюка О.І.,

при секретарі: Шевчук Ю.Г.

з участю:
представника ДВС - Присяжного О.І.,

представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 22-ц/792/2160/14
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
ухвалу Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 6 серпня
2014 року про тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України у справі за
поданням державного виконавця Другого
міського відділу Державної виконавчої
служби Хмельницького міськрайонного
управління юстиції про встановлення
тимчасового обмеження виїзду за
кордон.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

В липні 2014 року державний виконавець
Другого міського відділу Державної
виконавчої служби Хмельницького
міськрайонного управління юстиції
Задорожна А.М. звернулася до суду з
поданням про встановлення тимчасового
обмеження виїзду за межі України
боржника ОСОБА_2. Посилаючись на те, що
на примусовому виконанні Другого
міського відділу ДВС перебуває
виконавчий лист № 2-1736/2011, виданий 16.01.2013
року Хмельницьким міськрайонним судом,
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_5 боргу в сумі 56064 грн. 60 коп.
(залишок боргу 16760 грн. 07 коп.). 22.04.2014
року відкрито виконавче провадження,
копію якого направлено сторонам. Однак
боржник ОСОБА_2 в добровільному порядку
рішення суду не виконує.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 6 серпня
2014 року подання задоволено.

Постановлено тимчасово обмежити
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2

________________________________________________________________________
_

Головуючий у першій інстанції - Продан
Б.Г. Провадження № 22-ц/792/2160/14

Доповідач -Власенко О.В.
Категорія № ухвала

народження, громадянину України, який
проживає в АДРЕСА_1, у праві виїзду за
межі України без вилучення паспортного
документа до виконання зобов'язань.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає, що
ухвала суду є незаконною, а тому
просить скасувати її і постановити
нову ухвалу про відмову у задоволенні
подання державного виконавця про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон.

Заслухавши представників сторін та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.

Згідно з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
"Про виконавче провадження", державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Обмежуючи ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України, суд першої інстанції виходив з
того, що боржник ухиляється від
виконання рішення суду.

Проте, з таким висновком суду
погодитися не можна.

Згідно з ч. 1 ст. 33 ч. 1 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України" від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ,
регулює порядок здійснення права
громадян України на виїзд з України і
в'їзд в Україну, порядок оформлення
документів для зарубіжних поїздок,
визначає випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України і встановлює порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Згідно з п.п. 2, 5 ч. 1 ст. 6 цього Закону
передбачено, як підстави для
тимчасового обмеження громадянина
України у праві виїзду за кордон,
наявність невиконаних зобов'язань, але
лише до моменту виконання зобов'язань,
або забезпечення зобов'язань заставою,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, і ухилення від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань.

Встановлено, що рішенням Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 19 грудня 2011 року визнано
автомобіль марки "Nissan note", 2008 року
випуску, спільною власністю подружжя
ОСОБА_2. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
позивача ОСОБА_5 половину його вартості
в розмірі 51608 грн. 62 коп.

Постановою державного виконавця від 22
квітня 2014 року за цим рішенням відкрито
виконавче провадження № 43071468. ОСОБА_2
був встановлений строк до 29 квітня 2014
року для добровільного виконання
рішення.

З подання державного виконавця
встановлено, що залишок боргу по даному
виконавчому провадженню становить 16760
грн. 07 коп., тобто ОСОБА_2 вчинялись дії
для виконання рішення суду.

Державний виконавець не надав належних
доказів того, що ОСОБА_2 ухиляється від
виконання рішення суду, а невиконання
боржником цього рішення добровільно у
строк, встановлений державним
виконавцем та подальші дії боржника,
достатньо не вказують на таке ухилення.

Таким чином, невиконання боржником
такого зобов'язання не може
перешкоджати його виїзду за кордон.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
вважає, що у суду першої інстанції були
відсутні підстави для тимчасового
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України.

Оскаржувана ухвала не відповідає
вимогам матеріального і
процесуального закону, а тому згідно з
п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України вона підлягає
скасуванню з постановленням ухвали про
відмову у задоволенні подання
державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 6 серпня
2014 року про тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України скасувати та
постановити нову ухвалу.

У задоволенні подання державного
виконавця Другого міського відділу
Державної виконавчої служби
Хмельницького міськрайонного
управління юстиції про тимчасове
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя
апеляційного суду О.В.
Власенко