Справа № 369/3532/14-ц Головуючий у І
інстанції Волчко А.Я.Провадження №
22-ц/780/6185/14 Доповідач у 2
інстанції ОлійникКатегорія 26
УХВАЛА

Іменем України

20 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Верланова С.М., Іванової
І.В.,

при секретарі Петленко І.О.,

розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційними скаргами
Публічного акціонерного товариства
"Укрсоцбанк" та приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_1 на рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 23 вересня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_2, яка
діє в інтересах недієздатного ОСОБА_2
до Публічного акціонерного товариства
"Укрсоцбанк", реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві, треті особи: ОСОБА_3, приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_1, про
визнання недійсними кредитного
договору, додаткових угод до
кредитного договору, договору іпотеки
та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ОСОБА_4, яка діє в
інтересах недієздатного ОСОБА_2,
звернулась суду з вказаним позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк», реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві про визнання недійсними
кредитного договору, додаткових угод
до кредитного договору, договору
іпотеки та зобов'язання вчинити дії,
посилаючись на те, що відповідно до
рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 31
березня 2014 року ОСОБА_2 було визнано
недієздатним та було призначено ОСОБА_4
опікуном над ОСОБА_2

28 березня 2007 року між ОСОБА_2 та
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»
було укладено Договір про надання
відновлювальної кредитної лінії
№524/76719.

Додатковою угодою від 31 травня 2011 року
до вищезазначеного кредитного
договору було врегульовано питання
проблемної заборгованості ОСОБА_2 та
встановлено валютою кредиту
українську гривню, максимальний ліміт
заборгованості 9 277 297,05 грн. зі
встановленим графіком зменшення
максимального ліміту заборгованості
та сплатою 14 відсотків річних.

Проте, на час укладання
вищезазначеного кредитного договору
ОСОБА_2 не усвідомлював значення своїх
дій та не міг керувати ними, оскільки у
2005 році під час відпочинку в Криму він
пошкодив дихальний апарат, внаслідок
чого отримав отруєння киснем, кесонну
хворобу та психічний шок.

У зв'язку із зазначеним на початку 2006
року ОСОБА_2 звертався за медичною
допомогою до психіатра та за його
порадою почав приймати антидепресанти.
Через деякий час почав регулярно
вживати алкогольні напої.

Також у 2011 році ОСОБА_2 двічі проходив
курс лікування з приводу
посттравматичного стресового розладу
та стану залежності від алкоголю.

Оскільки на момент укладання спірного
кредитного договору та додаткової
угоди до нього ОСОБА_2 через проблеми зі
здоров'ям не усвідомлював значення
свої дій та не міг керувати ними, тому
позивачка просила визнати дані
договори недійсними з моменту їх
укладення.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
23 вересня 2014 року позов ОСОБА_4 яка діє в
інтересах недієздатного ОСОБА_2 про
визнання недійсними кредитного
договору, додаткових угод до
кредитного договору, договору іпотеки
та зобов'язання вчинити дії задоволено.

Визнано недійним кредитний договір про
надання відновлювальної кредитної
лінії №524/76719 від 28 березня 2007 року,
укладений між ОСОБА_2 та
акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Уксоцбанк»
(правонаступником якого є ПАТ
«Уксоцбанк») та додаткові угоди до
нього.

Визнано недійним іпотечний договір,
укладений між акціонерно-комерційним
банком соціального розвитку
«Уксоцбанк» (правонаступником якого є
ПАТ «Уксоцбанк») та ОСОБА_3 за №02-10/1021,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_1 за реєстровим номером 1503,
відповідно до пункту 1.1. якого
Іпотекодавець передає в іпотеку
Іпотекодержателю у якості
забезпечення Позичальником
зобов'язань за Договором про надання
відновлювальної кредитної лінії
№524/76719 від 28 березня 2007 року нерухоме
майно, а саме: житловий будинок, що
позначений на плані літерою «А»,
загальною площею 465, 9 кв.м.,
розташований за адресою: АДРЕСА_1 та
земельну ділянку, кадастровий номер
якої 72293009, загальною площею 0,1008 га, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язано Реєстраційну службу
Головного управління юстиції у місті
Києві зняти заборону, накладену
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_1
за реєстровим номером 1503 на житловий
будинок, що позначений на плані літ.
«А», загальною площею 465,9 кв.м.,
розташований за адресою: АДРЕСА_1 та
земельну ділянку, кадастровий номер
якої 72293009, загальною площею 0,1008 га,
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
відповідно до договору іпотеки,
укладеного між акціонерно-комерційним
банком соціального розвитку
«Уксоцбанк» (правонаступником якого є
публічне акціонерне товариство
«Уксоцбанк») та ОСОБА_3.

В апеляційних скаргах Публічного
акціонерного товариства "Укрсоцбанк"
та приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_1 з
підстав порушення судом норм
матеріального і процесуального права
ставиться питання про скасування
рішення та ухвалення нового, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
у повному обсязі, посилаючись на те, що
судом не враховано той факт, що ОСОБА_2
здійснював дії щодо виконання умов
кредитного договору, в тому числі дії
щодо отримання кредитних коштів та
витрачання їх на особисті потреби,
сплати процентів за користування
кредитом, що на їх думку свідчить про
те, що правочини були вчинені ним
свідомо, відповідали його інтересам і
не порушували його права та інтереси
третіх осіб.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, пояснення представників
апелянтів на підтримання своїх скарг,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, обговоривши доводи
апеляційних скарг, вважає, що
апеляційні скарги необхідно відхилити,
виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно з ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 в інтересах
ОСОБА_2, районний суд виходив з того, що
згідно висновку амбулаторної
комісійної судово-психіатричної
експертизи ОСОБА_2 на період укладення
кредитного договору та додаткових угод
до нього страждав на хронічний
психічний розлад у вигляді
посттравматичного стресового розладу,
який ускладнений хронічним
алкоголізмом, що позбавляло його у той
час здатності усвідомлювати свої дії
та керувати ними, при цьому рішенням
Києво-Святошинського районного суду
київської області від 31 березня 2014 року
ОСОБА_2 визнано недієздатним та його
опікуном призначено ОСОБА_5, а тому суд
за її позовом визнав спірні договори
недійсними і застосував наслідки
недійсності правочину.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони відповідають обставинам
справи та вимогам закону.

Як вбачається з ч.1 ст. 225 ЦК України
правочин, який дієздатна фізична особа
вчинила у момент, коли вона не
усвідомлювала значення своїх дій та
(або) не могла керувати ними, може бути
визнаний судом недійсним за позовом
цієї особи.

Правила ст.225 ЦК поширюються на ті
випадки, коли немає законних підстав
для визнання громадянина недієздатним,
однак є дані про те, що в момент
укладення правочину він перебував у
такому стані, коли не міг розуміти
значення своїх дій або керувати ними
(тимчасовий психічний розлад, нервове
зворушення тощо). Для визначення
наявності такого стану на момент
укладення правочину суд призначає
судово-психіатричну експертизу.

Справи про визнання правочину
недійсним з цих підстав вирішуються з
урахуванням як висновку
судово-психіатричної експертизи, так і
інших доказів, відповідно до ст.212 ЦПК
України.

Судом першої інстанції вірно
встановлено та з матеріалів справи
вбачається, що 28 березня 2007 року між
ОСОБА_2 та Акціонерно-комерційним
банком соціального розвитку
«Укрсоцбанк» (правонаступником якого
згідно статуту товариства є Публічне
акціонерне товариство «Укрсоцбанк»)
був укладений Договір про надання
відновлювальної кредитної лінії
№524/76719.

28 березня 2007 року між Банком та ОСОБА_3
був укладений іпотечний договір
№02-10/1021, посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_1 за
реєстровим номером 1503 (далі - іпотечний
договір), відповідно до пункту 1.1. якого
Іпотекодавець передає в іпотеку
Іпотекодержателю у якості
забезпечення Позичальником
зобов'язань за Договором про надання
відновлювальної кредитної лінії
№524/76719 від 28 березня 2007 року нерухоме
майно, а саме: житловий будинок, що
позначений на плані літерою «А»,
загальною площею 465,9 кв.м., розташований
за адресою: АДРЕСА_1 та земельну
ділянку, кадастровий номер якої 72293009,
загальною площею 0,1008 га, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1.

Додатковою угодою від 31 травня 2011 року
до вищезазначеного кредитного
договору було врегульовано питання
проблемної заборгованості ОСОБА_2 та
встановлено валютою кредиту
українську гривню, максимальний ліміт
заборгованості 9 277 297,05 грн. з
встановленим графіком зменшення
максимального ліміту заборгованості
та сплатою 14 відсотків річних.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 31
березня 2014 року ОСОБА_2 визнано
недієздатним та його опікуном
призначено ОСОБА_5 (позивачку за
зустрічним позовом) (т.1 а.с.155-157).

Відповідно до акту амбулаторної
комісійної судово-психіатричної
експертизи №247 ц, який був складений на
підставі ухвали Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 23
травня 2014 року, в складі: голови комісії
ОСОБА_6, судового експерта-психіатра 5
кваліфікаційного класу, експертний
стаж якого становить 6 рік та ОСОБА_7,
лікаря, судово-психіатричного експерта
1 кваліфікаційного класу, експертний
стаж якого становить 21 рік, ОСОБА_2
страждав в момент вчинення кредитного
договору про надання відновлювальної
кредитної лінії №524/76719 від 28 бноезня 2007
року та додаткової угоди до нього від 31
травня 2011 року на хронічний психічний
розлад у вигляді посттравматичного
стресового розладу, який ускладнений
хронічним алкоголізмом. Психічні
розлади виражені у ОСОБА_2 значно і вони
позбавляли його у той час здатності
усвідомлювати свої дії та керувати
ними.

Таким чином, суд першої інстанції вірно
з'ясував спірні правовідносини,
всебічно встановив обставини, що мають
значення для справи у відповідності з
ч.1 ст.212 ЦПК України, дослідив усі
наявні у справі докази та дав їм оцінку,
що ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому їх
дослідженні.

Визнаючи спірні договори недійсними,
районний суд також дотримався вимог
абз.2 п.18 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30 травня 2008 року №7
"Про судову практику у справах про
спадкування" з врахуванням вимог ст.225
ЦК України, взявши до уваги як висновок
амбулаторної комісійної
судово-психіатричної експертизи, так й
інші докази в їх сукупності, що
підтверджують доводи позивачки за
зустрічним позовом про те, що в момент
укладення спірних договорів не розумів
значення своїх дій і не міг керувати
ними.

Колегія суддів, вивчивши акт
експертизи, погоджується з висновком
районного суду про те, що комісія
експертів мала достатньо доказового
матеріалу для проведення експертизи і
висновок є повним та зрозумілим.

Доводи апеляційної скарги позивача
банку про те, що в експертизі момент
вчинення правочину не є конкретним
визначеним відрізком часу, оскільки
протягом дня психічний стан особи може
змінюватись, спростовується актом
експертів, де зазначено, що згідно
анамнезу та медичній документації
захворювання ОСОБА_2 має безперервний,
прогредієнтний перебіг без якісних та
тривалих ремісій. (а.с.78)

Колегія суддів не погоджується з
доводами апеляційної скарги про те, що
експертний висновок не оцінювався у
сукупності з іншими доказами у справі,
оскільки інші докази, які містяться в
матеріалах даної справи та матеріали
справи про визнання особи
недієздатною, були предметом розгляду
суду першої інстанції та взяті до
уваги. Подані позивачем роздруківки, на
думку колегії суддів районним судом
обґрунтовано не взяті до уваги,
оскільки не спростовують висновків
експертизи, не довіряти якому у колегії
суддів не має підстав.

У п.7 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 6 листопада 2009 року №9 "Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними" роз'яснено, що правочин
може бути визнаний недійсним лише з
підстав, визначених законом, та із
застосуванням наслідків недійсності,
передбачених законом. Судам необхідно
враховувати, що виконання чи
невиконання сторонами зобов'язань, які
виникли з правочину, має значення лише
для визначення наслідків його
недійсності, а не для визнання
правочину недійсним.

Таким чином, інші доводи апеляційної
скарги банку про те, що ОСОБА_2
здійснював дії щодо виконання умов
кредитного договору, в тому числі дії
щодо отримання кредитних коштів,
витрачання їх на особисті потреби,
сплачував проценти за користування
кредитом і займався громадською
діяльністю висновків суду також не
спростовують.

За таких обставин, суд першої інстанції
відповідно до ст.212 ЦПК України повно і
всебічно дослідив та оцінив обставини
у справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин та закон, який їх
регулює, і дійшов вірного висновку, що
ОСОБА_2 під час укладення кредитного
договору та додаткових угод до нього
страждав на хронічний психічний розлад
у вигляді посттравматичного
стресового розладу, який ускладнений
хронічним алкоголізмом, що позбавляло
його у той час здатності усвідомлювати
свої дії та керувати ними, що
підтверджується висновком
амбулаторної комісійної
судово-психіатричної експертизи та
узгоджується з іншими доказами,
дослідженими судом.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційних скарг та
враховуючи, що обставини справи судом
встановлені відповідно до наданих
пояснень сторін та письмових доказів,
що містяться в матеріалах справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що рішення постановлене з дотриманням
вимог матеріального і процесуального
права, а тому апеляційні скарги слід
відхилити, а рішення суду залишити без
змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги Публічного
акціонерного товариства "Укрсоцбанк"
та приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
23 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Київської
області набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подачі
касаційної скарги протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:
Олійник В.І.

Судді:
Верланов С.М.

Іванова І.В.