Справа № 1313/2183/2012
У Х В А Л А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

21.05.2014 року Миколаївський районний
суд Львівської області в складі:

головуючого –судді Павлів В. Р.

при секретарі Волківській Н.Б.,

з участю представника відповідача
ОСОБА_1

представника заінтересованої
особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за скаргою ОСОБА_3 до Відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського районного управління
юстиції на постанову державного
виконавця ,-

в с т а н
о в и в :

заявник звернувся в суд із скаргою на
постанову державного виконавця. В
обгрунтування якої покликається на те,
що заступником начальника відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського районного управління
юстиції - ОСОБА_4 було винесено
постанову про арешт майна боржника та
заборони на його відчуження серії ВП
№28003645 від 14.06.2012 року. Дану постанову
було винесено на підставі виконавчого
листа №2-572 від 27.07.2011 року, який виданий
Миколаївським районним судом
Львівської області. Боржником у даній
постанові зазначено ОСОБА_5 Однак, у
постанові вказано, що арешт
накладається на 1/2 нежитлової будівлі
за адресою: Львівська область,
Миколаївський район, м. Миколаїв, вул.
Чорновола, 3, що належить ОСОБА_3, який не
є стороною у даному виконавчому
провадженні і не є боржником.

У зв'язку з тим, що в ЗУ "Про виконавче
провадження" зазначено, що арешт може
накладатись виключно на майно
боржника, вважає дії застуника
начальника відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
районного управління юстиції
протиправними та незаконними.

Заявник ОСОБА_3 у судовому засіданні
скаргу підтримав та просив
задовольнити.

Представник заінтересованої особи
ОСОБА_2 в судовому засіданні проти
скарги не заперечив та поклався на
думку суду.

Представник суб'єкта оскарження -
відділу ДВС Миколаївського районного
управління юстиції Львівської області
у судове засіданні проти скарги
заперечив та просив відмовити у її
задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали скарги та
з'ясувавши дійсні обставини справи,
оцінивши докази в їх сукупності, суд
приходить до наступного висновку.

За умовами ст.383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи. Скаргу може бути
подано до суду безпосередньо або після
оскарження рішення, дії або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби до начальника
відповідного відділу державної
виконавчої служби. Скарга подається до
суду, який видав виконавчий документ
(ст.384 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що
заступником начальника відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського районного управління
юстиції - ОСОБА_4 було винесено
постанову про арешт майна боржника та
заборони на його відчуження серії ВП
№28003645 від 14.06.2012 року. Дану постанову
було винесено на підставі виконавчого
листа №2-572 від 27.07.2011 року, який виданий
Миколаївським районним судом
Львівської області. Боржником вказаний
ОСОБА_5 та зазначено, що арешт
накладається на 1/2 нежитлової будівлі
за адресою: Львівська область,
Миколаївський район, м. Миколаїв, вул.
Чорновола, 3, що належить ОСОБА_3, який не
є стороною у даному виконавчому
провадженні і не є боржником.

Так, у ст.129 Конституції України
визначено, що одним із основних засад
судочинства є обов'язковість рішень
суду. За умовами ст.14 ЦПК України судові
рішення, що набрали законної сили,
обов'язкові для всіх органів державної
влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організації, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всі території України, а у
випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами.

Відповідно до ч.2 ст.387 ЦПК України у
разі встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльності неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимоги
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

На підставі наведеного, суд приходить
до висновку, що вимоги скарги є
підставними та підлягають до
задоволення .

Керуючись ст. 387 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

скаргу задовольнити.

Скасувати постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження серії ВП №28003645,
винесеної заступником начальника
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського районного управління
юстиції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
пґяти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
пґяти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя:

Павлів В. Р.