Провадження № 2/0182/1187/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2014
року

м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді
Шестакової З.С.

при секретарі -
Пометій Є.Т.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Нікополі цивільну справу
за позовом Нікопольського
комунального підприємства
„Нікопольтеплоєнерго” до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за надані
послуги з теплопостачання, суд

встановив:

НКП „Нікопольтеплоєнерго”
звернулось до суду до ОСОБА_1 з позовом
про стягнення заборгованості за
користуванням послугами
теплопостачання.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідач
є власником квартири № 50 за адресою:
Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул.
Артема, буд. № 24.

Відповідно до ст.ст. 64, 67, 68, 162 ЖК
України, „Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення”, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630, відповідач
зобов’язаний щомісячно вносити плату,
в тому числі, за користування
послугами теплопостачання, згідно
встановлених тарифів.

Однак з листопада 2006 року по березень
2011 року не сплачуються послуги за
теплопостачання по даній квартирі,
незважаючи на те, що позивач здійснював
подачу комунальних послуг
теплопостачання безперервно, та
заборгованість складає 3 994,60 грн., яку
позивач просить стягнути з боржника.

Також, позивач просив суд поновити
строк позовної давності, який на думку
позивача був пропущений з поважних
причин, так як із-за відсутності коштів
для сплати держмита НКП
„Нікопольтеплоєнерго” не мало
можливості своєчасно звернутися до
суду з даним позовом.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не
визнала та суду показала, що будинок №
24 по вул. Артема в м. Нікополі, де
знаходиться належна їй квартира № 50,
був визнаний аварійним у 1987 році. 13
липня 2011 року було прийнято рішення за
№ 459 виконавчого комітету
Нікопольської міської ради „Про
заходи щодо відселення мешканців
четвертого під’їзду житлового будинку
№ 24 на вул. Артема у м. Нікополі”. Даним
рішенням було вирішено усіх мешканців
четвертого під’їзду на період
проведення капітального ремонту
переселити у наймане житло. Її квартира
також знаходиться у четвертого
під’їзду.

Через погрози обвалу стелі, наскрізних
тріщинах у стінах, перекосу дверних
коробок та заклинюванню дверей,
неналежного опалювання квартири
відповідач була змушена у листопаді 2009
року переїхати із належної їй квартирі
до найманого житла.

З цього часу вона не користується
послугами теплопостачання, про що
неодноразово повідомляла НКП
„Нікопольтеплоєнерго”.

Також ОСОБА_1 просила суд застосовувати
строки позовної давності, оскільки
вони були пропущені позивачем без
поважних причин та в позові НКП
„Нікопольтеплоєнерго” відмовити.

В судове засідання 12 листопада 2014 року
представник позивача та відповідач
ОСОБА_1 не з’явилися, від них до суду
надійшли письмові заяви, в яких вони
просили суд розглянути

справу без їх участі.

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного.

Як встановлено судом, споживачем
послуг теплопостачання квартири № 50 по
вул. Артема, б. № 24 в м. Нікополі
Дніпропетровської області є ОСОБА_1

У 1987 року житловий будинок по вул.
Артема, б. № 24 в м. Нікополі
Дніпропетровської області був
визнаний аварійним через деформацію в
несучих конструкціях будинку (а.с.24). У
квартирі № 50 по вул. Артема, б. № 24 в м.
Нікополі Дніпропетровської області
були виявлені наскрізні тріщини у
стінах з руйнуванням цеглової кладки;
на стелях відходить перегородка в
плитах перекриття; поли мають значні
просідання; наявність перекосу вікон
та дверних прорізів. Дані факти
підтверджуються Актами обстеження
технічного стану квартири ОСОБА_1
(а.с.26-29,46,47).

Крім того, згідно висновку „Обстеження
стану будівних конструкцій та основи
житлового будинку по вул. Артема, б. № 24
в м. Нікополі Дніпропетровської
області”, складеного Запорізьким
НДІБК у 2003 році, квартира № 50 по вул.
Артема, б. № 24 в м. Нікополі була визнана
непридатною для нормального
проживання через деформацію у несучих
конструкціях та технічного стану
квартири (а.с.28,35-37).

Рішенням виконавчого комітету
Нікопольської міської ради народних
депутатів № 397 від 05 серпня 1988 року були
виведені з розряду користування п’ять
3-х кімнатних квартир згідно ст. 101 ЖК
УССР для закріплення їх за сім’ями,
відселених з аварійного житлового
будинку № 24 по вул. Артема в м. Нікополі
Дніпропетровської області (а.с.52).

Рішенням виконавчого комітету
Нікопольської міської ради № 459 „Про
заходи щодо відселення мешканців
четвертого під’їзду житлового будинку
№ 24 на вул. Артема у м. Нікополі” від 13
липня 2011 року було вирішено переселити
у наймане житло на період проведення
капітального ремонту житлового
будинку усіх мешканців четвертого
під’їзду (в тому числі ОСОБА_1В.) (а.с.25).

Згідно розрахунку (а.с.5) НКП
„Нікопольтеплоєнерго” проводить
нарахування заборгованості за послуги
теплопостачання ОСОБА_1 за період з
листопада 2006 року по 25 березня 2011 року.

Суд приймає до уваги вимоги ОСОБА_1 про
застосування строку позовної давності.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов’язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Частиною 3 ст. 267 ЦК України передбачено,
що позовна давність застосовується
судом лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Доводи позивача про те, що строк
позовної давності був пропущений з
поважних причин не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні.

Яких-небудь доказів згідно ст. 10 ЦПК
України, які б доводили поважність
пропуску позивачем строку позовної
давності, представник НКП
„Нікопольтеплоєнерго” суду не надав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 57 ЦПК
України доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов’язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд приходить висновку, що
позивач розпорядився своїми правами
щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи те, що відповідно до вимог ч.
4 ст. 60 ЦПК України доказування не
можуть ґрунтуватися на припущеннях,
суд приходить висновку, що НКП
„Нікопольтеплоєнерго” пропустило
строк позовної давності без поважних
причин, тому суд застосовує строк
позовної давності у три роки.

Так як НКП „Нікопольтеплоєнерго”
звернулось до суду з даним позовом 12
листопада 2013 року та з урахуванням
вимог ст.ст. 257, 264 ЦК України суд
проводить розрахунок заборгованості
за період з 12 листопада 2010 року.

В той же час, судом встановлено, що
через непридатність для нормального
проживання в квартирі та визнання
аварійним житлового будинку № 24 по вул.
Артема у м. Нікополі, ОСОБА_1 в квартирі
АДРЕСА_1 не проживає з 06 листопада 2009
року, про що вона неодноразово
повідомляла НКП
„Нікопольтеплоєнерго” та просила
провести перерахунок плати за
теплопостачання (а.с.31-34,38-45).

23 листопада 2009 року ОСОБА_1 письмово
повідомила позивача НКП
„Нікопольтеплоєнерго” про вимушене
виселення із квартири АДРЕСА_1 через
аварійний стан будинку та неможливості
проживання в квартирі та просила
звільнити її від сплати за послуги
теплопостачання.

Письмова заява відповідача була
зареєстрована позивачем 23 листопада 2009
року за вхідним № 401, що
підтверджується відповідною відміткою
НКП „Нікопольтеплоєнерго” (а.с.39),
однак позивач відмовився проводити
перерахунок плати за послуги
теплопостачання (а.с.38).

Відповідно до п/п 1 п. 29 „Правил надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення”, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630 (з відповідними
змінами), споживач має право на
зменшення розміру плати у разі: надання
послуг не в повному обсязі, зниження
їх якості, зокрема відхилення їх
кількісних та/або якісних показників
від затверджених нормативів (норм)
споживання; тимчасової відсутності
споживача та/або членів його сім'ї на
підставі письмової заяви споживача
та офіційного документа, що
підтверджує його/їх відсутність.

Суд вважає доведений той факт, що з
листопада 2009 року відповідач не
користувалась квартирою № 50 за
адресою: Дніпропетровська обл., м.
Нікополь, вул. Артема, буд. № 24 з
поважних причин та не отримувала
послуги з централізованого опалення
квартири.

До того ж, згідно Актів перевірки
квартир четвертого під’їзду житлового
будинку № 24 на вул. Артема в м. Нікополі,
складених працівниками НКП
„Нікопольтеплоєнерго”, за період з 2010
року по 2011 рік у зимовий період
температура усередині приміщення
складала 10-14 градусів (а.с.53-68).

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не проживає в
ІНФОРМАЦІЯ_1 та не користується
послугами централізованого опалення з
поважних причин, подала до позивача
письмову заяву та відповідні документи
на підтвердження поважності свого
непроживання, суд приходить висновку
що відповідач має право на зменшення
розміру плати за послуги
теплопостачання з листопада 2009 року.

Отже, суд приходить висновку про
необґрунтованість позовних вимог НКП
„Нікопольтеплоєнерго” заявлених до
ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 10,11,57,60,88,209,212,214-215,217-218
ЦПК України, 67, 68 ЖК України, 257, 264, 267, 526
ЦК України, Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення”, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630 (з відповідними
змінами), суд

вирішив:

Відмовити Нікопольському
комунальному підприємству
„Нікопольтеплоєнерго” в задоволенні
позову до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за надані послуги з
теплопостачання.

Рішення може бути оскаржена в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:

ОСОБА_2