Справа № 490/1546/14-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року

м.
Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого –судді Черенкової Н.П.,

при секретарі –Пулатовій О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
скаргу

ОСОБА_1 на дії Центрального ВДВС ММУЮ
про визнання постанови про арешт
майна боржника та оголошення
заборонина на відчуження майна
винесеної державним виконавцем
Центрального ВДВС ММУЮ неправомірною,
зобов*язання зняти арешт з
транспортного засобу, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даною
скаргою, в якій просив визнати
постанову Центрального ВДВС ММУЮ про
накладення арешту ВП №41674120 від 25.01.2014
року неправомірною в частині
накладення арешту на автомобіль марки
ЗАЗ, модель Т69 YO, 2011 року випуску,
державний номер НОМЕР_1, та зобов*язати
зняти арешт з даного автомобіля.

Заявник просив про розгляд справи у
його відсутності, вимоги підтримав.

Державний виконавець у судове
засідання не з’явився, просив про
розгляд скарги у його відсутності,
вимоги визнав.

Інші учасники процесу у судове
засідання не з*явились, заперечень не
надали.

Ухвалою суду справу розглянуто за
відсутності учасників процесу.

Вивчивши доводи скарги, дослідивши
письмові докази, судом встановлене
наступне.

Заочним рішенням Центрального
районного суду м. Миколаєва від 04.10.2013
року задоволено позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення боргу, стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг в сумі
50000,00 грн., судовий збір в сумі 500,00 грн.,
а всього 50500,00 грн.

Ухвалою апеляційного суду
Миколаївської області від 11.12.2013 року
апеляційну скаргу відхилено, заочне
рішення від 04.10.2013 року залишено без
змін.

25.01.2014 року старшим державним
виконавцем Центрального ВДВС ММУЮ
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання заочного
рішення суду.

Постановою серії ВП №41674120 від 25.01.2014
року накладено арешт на все майно
ОСОБА_1 та оголошена заборону на його
відчуження.

Вказана постанова отримана поштою
01.02.2014 року.

28.11.2011 року між ОСОБА_1 та ПАТ
«УкрСоцбанк» укладено кредитний
договір №640А001 для купівлі
транспортних засобів, строком до 27.11.2016
року.

В забезпечення зобов*язань за вказаним
вище кредитним договором було
укладено договір застави від 08.11.2011
року, на підставі якого було передано в
заставу банку автомобіль марки ЗАЗ,
модель Т69 YO, 2001 року випуску, державний
номер НОМЕР_1.

Однак, арешт державним
виконавцем було накладено на все майно
боржника, в тому числі на автомобіль
марки ЗАЗ, модель Т69 YO, 2011 року випуску,
державний номер НОМЕР_1, та автомобіль
ВАЗ 2107 0020, державний номер НОМЕР_2,
вартість якого перевищує розмір
заборгованості ОСОБА_1 відповідно до
судового рішення.

У відповідності до ст. 57 ч.ч. 1-3 ЗУ «Про
виконавче провадження» арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника
може накладатися державним
виконавцем шляхом: винесення постанови
про арешт коштів та інших цінностей
боржника, що знаходяться на рахунках і
вкладах чи на зберіганні у банках або
інших фінансових установах;
винесення постанови про арешт коштів,
що перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження; проведення опису майна
боржника і накладення на нього арешту.
Постановами, передбаченими частиною
другою цієї статті, може бути
накладений арешт у розмірі суми
стягнення з урахуванням

виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій та
застосованих державним виконавцем
штрафів, на все майно боржника або на
окремі предмети. Копії постанови,
якою накладено арешт на майно
боржника та оголошено

заборону на його відчуження,
державний виконавець надсилає
органам, що здійснюють реєстрацію
майна або ведуть реєстр заборони на
його відчуження.

У відповідності до ст. 17 ЗУ «Про
заставу», заставодавець зберігає
право розпорядження заставленим
майном, якщо інше не передбачено
законом чи договором. Заставодавець
може відчужувати заставлене майно
тільки за згодою заставодержателя.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про виконавче
провадження», особа, яка вважає, що
майно, на яке накладено арешт,
належить їй, а не боржникові, може
звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Згідно ст. 383 ЦПК України, сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Стаття 387 ЦПК України передбачає, що
за результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. У разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи. Якщо оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність були
прийняті або вчинені відповідно до
закону, в межах повноважень державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби і права чи
свободи заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про
виконавче провадження», суд приходить
до висновку про необхідність
часткового задоволення скарги та
покладення обов’язку на старшого
державного виконавця Центрального
відділу Державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції ОСОБА_3 зняти арешт з майна
ОСОБА_1, а саме з автомобіль марки ЗАЗ,
модель Т69 YO, 2001 року випуску, державний
номер НОМЕР_1, та автомобіль ВАЗ 2107 0020,
державний номер НОМЕР_2.

Керуючись ст.ст. 208-210, 383-387 ЦПК України,
суд, –

ухвалив:

Скаргу –задовольнити частково.

Визнати дії Центрального ВДВС ММУЮ
щодо в частині накладення арешту на
автомобіль марки ЗАЗ, модель Т69 YO, 2011
року випуску, державний номер НОМЕР_1 ,
що належить ОСОБА_1 – неправомірними.

Зобов’язати старшого державного
виконавця Центрального відділу
Державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції ОСОБА_3 зняти арешт з майна
ОСОБА_1, а саме з автомобіль марки ЗАЗ,
модель Т69 YO, 2011 року випуску, державний
номер НОМЕР_1.

Ухвала може бути оскаржена через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п’яти
днів з дня її проголошення.

Суддя

Н.П. Черенкова