Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №282/1138/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді Матюшенка І.В.

суддів: Широкової Л.В., Борисюка Р.М.

з участю секретаря судового

засідання Ходаківської О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
апеляційну скаргу Любарської
державної нотаріальної контори
Житомирської області на рішення
Романівського районного суду
Житомирської області від 6 жовтня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Любарської державної нотаріальної
контори Житомирської області,
Головного управління юстиції у
Житомирській області про визнання
незаконною відмову нотаріуса
Любарської державної нотаріальної
контори Житомирської області Панасюка
Володимира Вікторовича у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом та зобов'язання вчинити дії,
стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в
и л а :

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом до Любарської
державної нотаріальної контори
Житомирської області та Головного
управління юстиції у Житомирській
області в якому просив: визнати
незаконною (безпідставною) відмову
державного нотаріуса Любарської
державної нотаріальної контори
Житомирської області Панасюка В.В. від
18.03.2014 року у вчиненні нотаріальної дії;
зобов'язати Любарську державну
нотаріальну контору Житомирської
області в особі Панасюка В.В. видати
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом від 13.03.2002 року, а саме: на
житловий будинок АДРЕСА_1, на ім.'я
ОСОБА_2, що залишилося після смерті
померлого ОСОБА_4; стягнути з
Любарської державної нотаріальної
контори Житомирської області на його
користь понесені ним судові витрати та
завдану моральну шкоду. На
обґрунтування позову зазначав, що він є
спадкоємцем за заповітом після смерті
ОСОБА_4, проте відповідач відмовив у
видачі свідоцтва, мотивуючи відмову
наявністю двох інших заповітів. Вважає
відмову незаконною, оскільки в
судовому порядку встановлено, що два
наступні заповіти складені не ОСОБА_4

Рішенням Романівського районного
суду Житомирської області від 06.10.2014
року у задоволенні позову до Головного
управління юстиції у Житомирській
області та про відшкодування моральної
шкоди відмовлено. Позов у іншій частині
задоволено.

У поданій апеляційній скарзі
Любарська державна нотаріальна
контора, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та неповне з'ясування судом
обставин справи, просить скасувати
рішення суду в частині задоволення
позову та ухвалити нове про відмову у
позові. Зокрема, апелянт зазначає, що
судом неправильно застосовані
положення ч. 4 ст. 49 Закону України «Про
нотаріат» та ст. 1254 ЦК України.

Апеляційна скарга підлягає до
задоволення з таких підстав.

Встановлено, що у березні 2014 року
ОСОБА_2 звернувся до Любарської
державної нотаріальної контори з
питання видачі йому свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від
13.03.2002 року, складеним ОСОБА_4
Завідувачем Любарської держнотконтови
Панасюком В.В. 18.03.2014 року за № 97/02-14 на
ім'я заявника було підписано
інформаційний лист про неможливість
видачі свідоцтва про право на спадщину
(а.с.18-19).

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з
того, що вище вказаний інформаційний
лист нотаріуса і є тією відмовою
нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії,
яка підлягає оскарженню на підставі ст.
50 Закону України «Про нотаріат».

Проте, такий висновок суду є
помилковим.

Відповідно до положень ст. ст. 1, 49
Закону України «Про нотаріат»
нотаріальна діяльність здійснюється
через вчинення нотаріальних дій та
через відмову у їх вчиненні. Частиною
четвертою статті 49 цього ж Закону
встановлено, що на вимогу особи, якій
відмовлено у вчиненні нотаріальної
дії, нотаріус або посадова особа, яка
вчиняє нотаріальні дії, зобов'язана
викласти причини відмови в письмовій
формі і роз'яснити порядок її
оскарження. Про відмову у вчиненні
нотаріальної дії нотаріус протягом
трьох робочих днів виносить відповідну
постанову.

Зі змісту вище вказаних правових
норм слідує, що в порядку ст. 50 Закону
України «Про нотаріат» особа, прав та
інтересів якої стосується відмова
нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії,
може оскаржити таку відмову у разі
винесення нотаріусом відповідної
постанови.

Враховуючи викладене та
відсутність постанови нотаріуса про
відмову у вчиненні нотаріальної дії, а
саме, видачі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, колегія суддів
вважає заявлений ОСОБА_2 позов
передчасний.

Відтак, рішення суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог підлягає скасуванню, як
таке, що ухвалене внаслідок
неправильного застосуванням норм
матеріального права.

У іншій частині рішення суду не
оскаржується, а тому не перевіряється
апеляційною інстанцією.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів,

в и р і
ш и л а :

Апеляційну скаргу Любарської
державної нотаріальної контори
Житомирської області задовольнити.

Рішення Романівського районного
суду Житомирської області від 6 жовтня
2014 року в частині визнання незаконною
(безпідставною) відмову завідувача
Любарської державної нотаріальної
контори Панасюка Володимира
Вікторовича від 18.03.2014 року у вчиненні
нотаріальної дії - видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом та в
частині зобов'язання Любарську
державну нотаріальну контору в особі
завідувача Панасюка Володимира
Вікторовича видати свідоцтво про право
на спадщину за заповітом, посвідченим
Коростівською сільською радою
Любарського району Житомирської
області 13 березня 2002 року за реєстровим
№ 19, на ім'я ОСОБА_2, що залишилося після
смерті померлого ОСОБА_4, скасувати,
ухваливши в цій частині нове рішення
про відмову у задоволенні позову.

Скасувати рішення Романівського
районного суду Житомирської області
від 6 жовтня 2014 року в частині стягнення
з Любарської державної нотаріальної
контори Житомирської області на
користь ОСОБА_2 понесені ним та
документально підтверджені судові
витрати в розмірі: 487.20 грн. по сплаті
судового збору; 8381.00 грн. витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвокатом.

У решті рішення залишити без
зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий
Судді