Справа № 527/2470/14-ц
номер провадження 2/527/715/14
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2014 року Глобинський районний
суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - Левицької Т.В.,
при секретарі - Папенко Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Глобинського
районного суду Полтавської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
03.10.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до відповідача ОСОБА_2
про стягнення з останнього суми боргу
за договором позики.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
травня 2012 року відповідач ОСОБА_2 взяв
у нього в борг за договором позики,
оформленим письмовою розпискою, 3000 (три
тисячі) доларів США. При цьому він
зобов'язувався повернути суму боргу з
відсотками в загальній сумі чотири
тисячі доларів США до 01 травня 2013 року.
Проте, відповідач у зазначений в
розписці строк суму позики та проценти
До судового засідання позивач ОСОБА_1
направив до суду заяву про розгляд
справ за його відсутності, вказав, що
позовні вимоги підтримує та прохає їх
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, хоча був належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи, про причини неявки в судове
засідання не повідомив.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи,
відповідно до ст. 169, 224 ЦПК України.
Суд дослідивши матеріали справи, повно
і всебічно з'ясувавши обставини, на
які сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні,
вважає, що позов підлягає задоволенню в
повному обсязі з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Як встановлено судом, 01 травня 2012 року
між позивачем ОСОБА_1 (позикодавець) та
відповідачем ОСОБА_2 (позичальник) було
укладено договір позики. За умовами
договору позивач позичив відповідачу
кошти в сумі 3000 доларів США, що станом
на дату винесення рішення суду
відповідачем зазначеної суми
підтверджено наданою ним позивачеві
розпискою, в якій він визнає
За умовами договору відповідач
зобов'язувався повернути суму
отриманої позики та сплатити відсотки
в сумі 1000 доларів США, що еквівалентно
позичальник (відповідач по справі) не
виконав умови договору та не повернув
борг та не сплатив відсотки у
визначений сторонами строк.
Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства. Ст. 527
ЦК України передбачає, що боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор прийняти виконання особисто.
Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК
України на підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.
Договір позики може бути оплатним,
тобто таким, що передбачає сплату
процентів за користування сумою
позики, або безоплатним - якщо
виконання позичальником зобов'язання
обмежується поверненням боргу.
Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України. У
разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються щомісяця
до дня повернення позики.
Предметом договору позики, укладеного
між позикодавцем ОСОБА_1 та
позичальником ОСОБА_2, є кошти в
Відповідно до частини другої статті 192
ЦК України іноземна валюта може
використовуватися в Україні у випадках
і в порядку, встановлених законом.
Окрім того, як роз'яснено у п.10
Постанови №5 Пленуму ВСУ «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» від 30.03.2012
року, згідно зі статтею 99 Конституції
України грошовою одиницею України є
гривня. Іноземна валюта може
використовуватися в Україні у випадках
і в порядку, встановлених законом.
Оскільки валютою Договору позики
сторони обрали долар, то, з огляду на
положення ст.533 ЦК України та з
урахуванням роз'яснень, що містяться у
п.10 Постанови №5 Пленуму ВСУ «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
від 30.03.2012 року, суд вважає що сума боргу
підлягає стягненню в доларах США ( як
обумовлено в розписці), але в
еквіваленті грошової одиниці України
- гривні, станом на день винесення
рішення.

Стаття 625 ЦК України встановлює, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов`язання.

Ст. 1049 ЦК України передбачає, що
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Таким чином, з 02 травня 2013 року у
позичальника ОСОБА_2 (відповідач по
справі) виник борг перед позикодавцем
ОСОБА_1 (позивачем ) по поверненню
позики в сумі 3000 доларів США, що в
гривневому еквіваленті станом на час
розгляду справи становить 38850 грн. та
процентів за користування позикою в
сумі 1000 доларів, що в гривневому
еквіваленті становить 12950 грн.,за
договором позики від 01.05.2012 року.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з іншої сторони понесені нею
і документально підтверджені судові
витрати. Тому понесені позивачем
судові витрати потрібно стягнути на
його користь з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 5-11, 15, 57-62, 88, 107, 209, 212-218, 224-228 ЦПК
України, ст.ст. 526, 527, 530, 1046-1052 ЦК
України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість за договором позики
(розписка) від 01 травня 2012 року в сумі 3000
доларів США, що в гривневому
еквіваленті становить 38850 гривень та
проценти за користування позикою в
сумі 1000 доларів, що в гривневому
еквіваленті становить 12950 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
понесені ним витрати по сплаті
судового збору в сумі 243,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
через суд першої інстанції протягом 10
днів з дня його проголошення.

Суддя
Т.В. Левицька