АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22ц-791/2885/2014 р.
Головуючий в І інстанції: Скорик
Доповідач: Полікарпова О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року листопада місяця 19 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах Апеляційного суду Херсонської
області в складі:

ГоловуючогоПолікарпової
О.М.СуддівБазіль Л.В. Прокопчук Л.П.При
секретарі За участю
прокурораМироненко І.С. Губатюк І.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 на рішення Комсомольського
районного суду м. Херсона від 26 серпня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_8 до
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, третя особа: орган опіки та
піклування виконкому Комсомольської
районної у м. Херсоні ради про усунення
перешкод у користуванні квартирою
шляхом виселення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року позивач звернувся до
суду, посилаючись на те, що він є
власником квартири АДРЕСА_1, на
підставі договору купівлі - продажу
нерухомого майна від 28.12.2011р., який
зареєстровано 15.08.2012р.

Однак, в зазначеній квартирі без
правових підстав проживають
відповідачі по справі.

Він неодноразово звертався до
відповідачів з вимогою про виселення з
належної йому квартири, але вони
відмовилися.

Просив суд, як власник майна та
посилаючись на ст. 391 ЦК України,
усунути йому перешкоди в користуванні
та розпорядженні своїм майном, а саме
квартирою АДРЕСА_1, шляхом виселення
відповідачів по справі з вищевказаного
нерухомого майна.

Рішенням Комсомольського районного
суду м. Херсона від 26 серпня 2014 року
позов задоволено.

Усунуто ОСОБА_8, як власнику квартири
АДРЕСА_1 перешкоди в користуванні та
розпорядженні вищевказаним нерухомим
майном, шляхом виселення з цієї
квартири ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6
та ОСОБА_7 подали на нього апеляційну
скаргу і, посилаючись на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просили рішення суду скасувати і
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволені позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши
відповідність оскаржуваного рішення
вимогам закону, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив із того, що
ОСОБА_8 правомірно набув право
власності на житло, а тому, у
відповідності до вимог ст. 391 ЦК
України, має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
28.12.2011р. між ОСОБА_13 та ОСОБА_8 укладено
нотаріально посвідчений договір
купівлі- продажу квартири, згідно якого
ОСОБА_13 продав, а ОСОБА_8 купив належну
продавцю квартиру АДРЕСА_1

Правомірність придбання спірного
нерухомого майна продавцем ОСОБА_13
оспорювалася в суді ОСОБА_7, яка діяла
також в інтересах неповнолітніх
ОСОБА_11, ОСОБА_12 та які звернулися з
позовом до Білозерської районної
спілки споживчих товариств, ОСОБА_14,
ОСОБА_13, ОСОБА_8, третя особа: орган
опіки та піклування виконкому
Комсомольської районної у м. Херсоні
ради про визнання аукціону, договору
купівлі-продажу, договору дарування
недійсними, скасування державної
реєстрації права власності. Рішенням
апеляційного суду Херсонської області
від 16.07.2014р. відмолено позивачам у
задоволенні їх позовних вимог.

Таким чином, ОСОБА_8 є законним
власником спірної квартири.

З наданих відповідачами доказів
вбачається, що ОСОБА_6 разом з батьками
проживала у будинку по АДРЕСА_1 з 1951
року на площі 20,3 кв.м. У листі виконкому
Херсонської міської ради, датованому
16.10.1981 року є інформація про те, що
правління облспоживспілки, на балансі
якої перебував будинок погодилось
надати ОСОБА_15 (матері ОСОБА_6.) та
ОСОБА_6 тимчасово, до отримання
належного житла, дві двокімнатні
квартири у сусідньому будинку, який
також знаходиться за адресою АДРЕСА_1.
На будь-які законні підстави для
проживання у спірній квартирі на даний
час відповідачі не посилаються і
доказів не надають.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження житлом.

Колегія суддів вважає правильним
висновок суду про те, що власник житла
має право вимагати усунення йому
перешкод у здійсненні права власності,
у тому числі і в обраний ним спосіб.

Доводи апеляційної скарги не містять
посилань на порушення судом норм
матеріального або процесуального
права, які могли б бути підставою для
скасування судового рішення.

Вирішуючи спір, суд першої
інстанції, відповідно до вимог ст.ст.
212-215 ЦПК України, в достатньо повному
обсязі встановив права та обов'язки
сторін, що беруть участь у справі,
перевірив доводи і заперечення сторін,
дав їм належну правову оцінку і ухвалив
обґрунтоване рішення, яке відповідає
вимогам закону, а тому апеляційна
скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7
відхилити.

Рішення Комсомольського районного
суду м. Херсона від 26 серпня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності з моменту її проголошення,
однак може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий:

Судді: