Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2972/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Циганаш І. А.
Доповідач Авраменко Т. М.
УХВАЛА

Іменем України

19.11.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючої
судді: Авраменко Т.М.,

суддів: Кіселика С.А., Суржика М.М.,

при
секретарі: Кравченко Я.С.

за участю сторін та їх представників

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 на рішення
Ленінського районного суду
м.Кіровограда від 20 жовтня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які прибули в судове засідання,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2014 року ОСОБА_3
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4
про відшкодування майнової та
моральної шкоди.

Зазначала, що вона 21 липня 2013 року
продала відповідачу 1272 кг меду та
передала їй мед у своїй тарі, зокрема,
це 15 алюмінієвих бідони ємністю по 38
літрів, 10 пластмасових бідонів ємністю
по 40 л та 8 пластмасових відер ємністю
по 30 літрів. Тару відповідач повинна
була повернути після продажу меду. 31
серпня 2013 року мед був реалізований
відповідачем, однак тара не повернута
до цього часу.

Просила суд стягнути з відповідача на
її користь вартість тари в сумі 12742 грн.
та на відшкодування моральної шкоди 5000
грн., заподіяної несвоєчасним
поверненням належного їй майна, а також
судові витрати.

Рішенням Ленінського районного суду
м.Кіровограда від 20 жовтня 2014 року
позов задоволено частково. Стягнуто з
відповідача на користь позивача
майнову шкоду 4123 грн.70 коп., на
відшкодування моральної шкоди 500 грн.,
судовий збір 243 грн.60 коп., ? частину
витрат на проведення товарознавчого
дослідження 295 грн.20 коп.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати рішення суду в частині
відмови в задоволенні її позовних
вимог та стягнення з неї витрат на
проведення товарознавчого
дослідження, ухвалити нове рішення про
задоволення її позову в повному обсязі.
Посилається на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
зокрема, на неналежну оцінку доказів у
справі,в рішенні суду відсутні
результати оцінки доказів, не наведено
мотиви їх прийняття чи відмови у
прийнятті, вартість тари визначена за
двома різними експертними висновками,
що є неприпустимим, а присуджений судом
розмір моральної шкоди є заниженим та
не відповідає ступеню моральних
переживань позивача.

В засіданні апеляційного суду позивач
та її представник підтримали доводи
апеляційної скарги. Відповідач та її
представник просили відхилити
апеляційну скаргу, оскільки
передбачені законом підстави для
скасування рішення суду та задоволення
позову в повному обсязі відсутні. Крім
того, представник відповідача
зазначила, що рішення суду про
відшкодування моральної шкоди є
незаконним, проте відповідач його не
оскаржила.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

Як встановлено судом і підтверджується
матеріалами справи, зокрема,
поясненнями сторін, 21 липня 2013 року між
сторонами укладено договір
купівлі-продажу 1272 кг меду по 13 грн. за 1
кг, за що відповідач сплатила позивачу
16536 грн. Сторони не заперечують, що мед
будо передано в тарі позивача і за
домовленістю між ними після продажу
меду тара повинна бути повернута
позивачу.

Відповідач визнає, що тару вона не
повернула до цього часу, оскільки мед
виявився з домішками антибіотиків, що
підтверджується висновком
лабораторії, тому мед вона продала по 10
грн. за 1 кг, внаслідок чого зазнала
збитків, проте вся тара знаходиться у
неї на зберіганні і вона погоджується
її повернути позивачу, однак позивач її
не отримує.

Позивач не погоджується отримати
наявну тару, а наполягає на стягненні
грошової компенсації за тару без
врахування її зносу в цінах на час
розгляду справи.

Між сторонами виник спір щодо
кількості тари та її ціни.

Позивач зазначає, що це 15 алюмінієвих
бідони ємністю по 38 літрів, 10
пластмасових бідонів ємністю по 40 л та 8
пластмасових відер ємністю по 30 літрів,
вся тара була нова, а відповідач визнає,
що вона отримала від позивача 12
алюмінієвих бідони ємністю по 38 літрів,
7 пластмасових бідонів ємністю по 40 л та
8 пластмасових відер ємністю по 30
літрів, тара була у використанні і на
ній зазначено прізвище ОСОБА_3.

Цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін (стаття 10 ЦПК України).

Згідно із ч.3 ст.10 ЦПК кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підстави своїх
вимог та заперечень, надавши докази
відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК.
Доказуванню підлягають ті обставини,
які мають значення для ухвалення
рішення у справі і щодо яких у сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях. Обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування. Обставини, визнані
сторонами, не підлягають доказуванню
(ч.1 ст.61 ЦПК України).

Оскільки позивач не надала
письмових доказів щодо кількості
переданої відповідачу тари, то суд
правильно визначив тару в кількості,
яку визнає відповідач. Доводи
апеляційної скарги такого висновку
суду не спростовують.

Крім того, в апеляційній скарзі
позивач зазначає, що вага 1 л меду в
середньому складає 1,4 кг (а.с.61), то
виходячи з її доводів про кількість
тари, вага проданого нею меду
становила б 1694 кг, що підтверджується
таким розрахунком (15 х 38)+(10х40)+(8х30) = 1210 л
х 1,4 = 1694.

За доводами відповідача про
кількість тари розрахункова вага меду
складає 1366 кг (12х38)=(7х40)+(8х30) = 976 х 1,4, що є
більш наближеною до ваги меду за
договором купівлі-продажу.

Безпідставними є доводи
апеляційної скарги, що ціна тари
визначена судом за двома різними
експертними висновками.

Належних та допустимих доказів того, що
відповідачу мед передано саме в новій
тарі позивач не надала, а ці обставини
відповідачем не визнаються.

На підтвердження вартості нової тари
позивач надала висновок від 05 червня 2014
року Кіровоградської регіональної
торгово-промислової палати, в якому
зазначено, що ринкова вартість бідонів
вказана експертом на підставі
прайс-листів магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
м.Кіровоград, телефон НОМЕР_1 (а.с.6).

Зазначеному документу суд дав належну
оцінку відповідно до вимог ст.212 ЦПК
України, оскільки дійсна ринкова
вартість не може визначатися на
підставі цін, встановлених в одному
магазині. Інші докази про дійсну
вартість нової тари позивач не надала.

Висновком №1670 від 26 вересня 2014 року
Кіровоградського відділення Одеського
науково - дослідного інституту судових
експертиз вартість 12 алюмінієвих
бідонів з урахуванням зносу станом на
день їх огляду становить 2526 грн.70 коп.
(а.с.38-42). Визначена експертом вартість
доводами апеляційної скарги не
спростовується.

Відповідач погодилася з ціною позивача
про те, що вартість сорокалітрового
пластмасового бідону становить 115 грн.,
а тридцятилітрового пластмасового
відра - 99 грн., що підтверджується її
письмовим запереченням (а.с.44).

Таким чином, вартість тари визначена
судом на підставі висновку експерта з
урахуванням зносу алюмінієвих бідонів
та на підставі визнання відповідачем
позову в частині вартості іншої тари.

Як вбачається з висновку експерта,
дослідження бідонів проводилося 16
вересня 2014 року за місцем їх
знаходження з фото фіксацією за
допомогою фотоапарата, безпосередньо у
висновку предмети дослідження
зафіксовані в зображеннях №1 - 21
(а.с.39-41), а фотографії бідонів від 15
жовтня 2014 року (а.с. 38,45), на які
посилається позивач в апеляційній
скарзі, не є додатком до висновку
експерта.

Інші докази щодо вартості тари в
матеріалах справи відсутні,
апеляційний суд в судовому засіданні
роз'яснив сторонам положення ст.10 ЦПК
України щодо здійснення цивільного
судочинства на засадах змагальності,
сторони також попереджалися про
наслідки вчинення чи невчинення
процесуальних дій, зокрема, щодо
подання доказів, однак клопотання у
сторін відсутні, сторони та їх
представники зазначили, що для
вирішення спору всі докази є у
матеріалах справи.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції (ч.1 ст.303 ЦПК України).

Суд повно і всебічно з'ясував дійсні
обставини справи, перевірив доводи та
заперечення сторін, наданим сторонами
доказам дав належну оцінку, що
відображено в рішенні суду.
Передбачені законом підстави для
переоцінки доказів апеляційним судом
відсутні.

Загальні положення про відшкодування
моральної шкоди закріплені в ст.ст.23,1167
ЦК України. Разом з тим, згідно діючого
законодавства особа несе
відповідальність за заподіяну
моральну шкоду у випадках, коли право
на її відшкодування безпосередньо
передбачено нормами Конституції
України або випливає з її положень, або
закріплене законодавством, яке
встановлює відповідальність за
заподіяння моральної шкоди.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема,
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Такий вид цивільної відповідальності
як відшкодування моральної шкоди не
передбачений умовами укладеного між
сторонами договору купівлі-продажу.
Відповідач рішення суду в частині
стягнення з неї 500 грн. на відшкодування
моральної шкоди не оскаржила.

За таких обставин доводи апеляційної
скарги про збільшення присудженого
судом розміру моральної шкоди є
безпідставними, оскільки передбачені
законом або договором підстави для
цього в спірних договірних
правовідносинах відсутні.

Судові витрати, в тому числі,
витрати,пов'язані з проведенням
експертиизи, розподілено судом між
сторонами відповідно до ст.88 ЦПК
України пропорційно до розміру
задовллених позовних вимог.

В межах заявлених позовних вимог та
доводів апеляційної скарги підстав для
зміни або скасування рішення суду не
встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307,ст.308, п.1 ч.1
ст.314,ст.315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В
А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 відхилити, а рішення
Ленінського районного суду
м.Кіровограда від 20 жовтня 2014 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя:

судді: