Справа № 362/3398/14-ц Головуючий у І
інстанції Марчук О.Л.Провадження №
22-ц/780/5964/14 Доповідач у 2 інстанції
СержанюкКатегорія 26
РІШЕННЯ

Іменем України

24 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі головуючого судді - Сержанюка
А.С., членів колегії - суддів Журби С.О.,
Коцюрби О.П., із участю секретаря
Химинець Н.М., розглянувши у відкритому
засіданні у місті Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 27 серпня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИЛА:

27 липня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із позовом, де просить стягнути з
відповідача на свою користь грошові
кошти в сумі 400 000 грн., які складаються з
подвійного розміру збитків в сумі
209 700 грн., безпідставно отриманих
доходів - 80 834 грн. та моральної шкоди -109
466 грн.

На обґрунтування своїх вимог
зазначила, що 01червня 2007 року вона
придбала за 9 000 доларів США у
відповідача майно - об'єкт малої
архітектурної форми - торгівельний
павільйон НОМЕР_1, розташований на
ринку - по вул. Залізничній, 50, селища
Калинівка, Васильківського району,
Київської області, що підтверджується
письмовою розпискою відповідача від 01
червня 2007 року.

Однак, відповідач не був власником
зазначеного майна, унаслідок чого їй
було відмовлено у визнанні права
власності на нього у судовому порядку.

Рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 27 серпня 2014 року в задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
грошових коштів відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення
суд першої інстанції зазначив, що
позивачем не надано суду жодних
доказів, які б вказували на обов'язок
відповідача повернути їй грошові
кошти, що були передані останньому за
розпискою від 01 липня 2007 року.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням,
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу,
посилаючись на його незаконність та
необґрунтованість, неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків обставинам
справи, порушення судом матеріального
та процесуального права при його
ухваленні.

Просить скасувати рішення
Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 27 серпня 2014 року
та ухвалити нове рішення яким стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму
заподіяних збитків у розмірі 400 000 грн.

Суд, з'ясувавши обставини і перевіривши
їх доказами у межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, вислухавши
учасників процесу у судових дебатах,
вважає за необхідне апеляційну скаргу
задовольнити частково, керуючись
наступним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтвердженими тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що
підтверджується і матеріалами справи,
01 червня 2014 року ОСОБА_1 передала ОСОБА_2
9 000 доларів США за торгівельний
павільйон НОМЕР_1, який розташований по
вул. Залізничній, 50, селища Калинівка,
Васильківського району, Київської
області ( а.с. 6 ).

З метою узаконення правовідносин вона
звернулась до суду із позовом і
рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 14 травня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду Київської
області від 09 липня 2014 року, в позові
ОСОБА_1 про визнання дійсним договору
купівлі-продажу зазначеного майна від
01 червня 2007 року, укладеного з ОСОБА_2,
недійсним такого ж правочину від 20
грудня 2007 року, укладеного між
Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Торгово-розважальний центр
Казантип-Калина» та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Грін
МАМА-Україна», визнання за нею права
власності на спірне майно відмовлено (
а.с. 7-9, 10-13 ).

У відповідності до зазначених судових
рішень, 01 червня 2007 року відповідач
отримав від ОСОБА_1 9 000 доларів США,
торгівельний павільйон НОМЕР_1, який
розташований по вул. Залізничній, 50,
селища Калинівка, Васильківського
району, Київської області, знаходився
не у власності, а в оренді ОСОБА_2.

Згідно положень ст. 61 ЦПК України
зазначені обставини не доказуються при
розгляді даної цивільної справи.

27 липня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із названим позовом в межах строку
позовної давності, визначеного
положеннями ст.ст. 257, 261 ЦК України,
оскільки про порушення свого права
дізналась при ухваленні зазначених
судових рішень.

За таких обставин, суд першої інстанції
неправильно і передчасно прийшов до
висновку про необґрунтованість позову
в частині стягнення із відповідача
коштів, переданих йому позивачем 01
червня 2007 року.

Правовою підставою для задоволення цих
вимог, виходячи із правовідносин між
сторонами, що склалися, на переконання
апеляційного суду, є положення ст. 1212 ЦК
України, оскільки грошові кошти набуті
відповідачем без достатньої правової
підстави.

Відповідно, з ОСОБА_2 необхідно
стягнути на користь позивача 9 000
доларів США, що становить, з
дотриманням положень ст. 11 ЦПК України,
104 850 ( 9 000 х 11,65 ) грн.

Розмір судового збору, який підлягає
стягненню на користь держави у
відповідності до положень ст.ст. 88 ЦПК
України, ст. 4 Закону України «Про
судовий збір», складає 1 048,50 грн. (104 850 х 1
: 100 )

Таким чином доводи ОСОБА_1 про
незаконність, необґрунтованість
рішення у зазначеній частині, неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, невідповідність висновків
обставинам справи, порушення судом
матеріального та процесуального права
при його ухваленні, зокрема ст. 1212 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 214-215 ЦПК
України, на думку апеляційного суду,
знайшли своє підтвердження при
розгляді справи.

Відтак, рішення суду першої
інстанції про відмову у стягненні
зазначеної суми коштів підлягає
скасуванню із ухваленням у цій частині
нового рішення про задоволення
заявлених позовних вимог згідно
положень ст. 309 ЦПК України за їх
обґрунтованістю.

Доводи відповідача про
відсутність між сторонами договору
купівлі-продажу майна, вирішення
аналогічної справи судом, сплив строк
позовної давності за вимогами
позивача, отримання коштів за
переуступку оренди майна заявниці, які
компенсували його витрати на ремонт та
обладнання павільйону, з точки зору
суду другої інстанції, не є правовою
підставою для відмови у позові в
зазначеній частині.

При ухваленні рішення в іншій частині,
суд першої інстанції, повно з'ясував
обставини, що мають значення для
справи, зробив висновки, які
відповідають обставинам справи, і, з
додержанням матеріального та
процесуального права, ухвалив законне
та обґрунтоване рішення відповідно до
вимог ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 57-60, 212-213 ЦПК України

Відтак, не може бути скасоване рішення
суду у зазначеній частині також із тих
підстав, що зазначені апелянтом
обставини, на переконання суду другої
інстанції, відносяться до числа
формальних, а тому апеляційні вимоги
ОСОБА_1 не підлягають задоволенню у
силу положень ст. 308 ЦПК України.

Окрім цього, у відповідності до вимог ч.
3 ст. 309 ЦПК України порушення норм
процесуального права можуть бути
підставою для скасування або зміни
рішення, якщо порушення призвело до
неправильного вирішення справи, чого
судом не виявлено при ухваленні
рішення у цій частині.

Тим паче, що неправильного
застосування норм матеріального права
та порушення процесуального права при
ухваленні зазначеної частини рішення,
які є обов'язковою підставою для
скасування рішення, під час розгляду
справи апеляційним судом не
встановлено.

Зазначену обставину підтвердив у суді
другої інстанції представник апелянта
- ОСОБА_3.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
304, 307, 308, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И
Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково. Рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 27 серпня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
грошових коштів, у частині відмови в
стягненні переданих грошових коштів,
скасувати і ухвалити за цими вимогами
нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
грошові кошти, набуті без достатньої
правової підстави, у розмірі 104 850 грн., а
на користь держави судовий збір - 1 048,50
грн.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішення
апеляційного суду.

Головуючий
А.С. Сержанюк

Судді:
С.О. Журба

О.П. Коцюрба