Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/3661/14 Головуючий у 1
інстанції: Громова І.Б.
Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 17» листопада 2014 року м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

Подліянової Г.С.,

при секретарі: Мельнику З.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Приватного підприємства «Світточ» на
рішення Запорізького районного суду
Запорізької області від 14 липня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_3 до
Приватного підприємства «Світточ» про
розірвання договору оренди та
стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовною заявою до ПП «Світточ»
про розірвання договору оренди та
стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що 17.06.2008 року між ним та ПП
«Світточ» укладено договір оренди
земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
загальною площею 5,26 га, яка знаходиться
на території Миколай-Пільської
сільської ради, ділянка №211,
Запорізького району строком на 10 років.

Відповідно до умов договору, земельна
ділянка передається в оренду для
вирощування товарної
сільськогосподарської продукції;
цільове призначення земельної ділянки
- землі сільськогосподарського
призначення. Орендна плата вноситься у
грошовому або у натуральному вигляді у
такі строки: у випадку внесення плати в
грошовій формі - один раз на рік до 20
числа першого за звітним роком місяця;
у випадку внесення плати в натуральній
формі - до 20 числа останнього у звітному
році місяця. Виконання відповідачем
зобов'язання перед позивачем щодо
орендної плати за земельну ділянку
оформляється відповідними актами про
передачу продукції чи надання послуг в
рахунок орендної плати.

З 2012 року відповідач не виконував
належним чином передбаченого
договором зобов'язання щодо виплати
позивачеві орендної плати. Позивач
неодноразово звертався до відповідача
з проханням про виконання його
обов'язків за договором оренди, однак
відповідач постійно ухиляється від
такого виконання, внаслідок чого у
відповідача перед позивачем
утворилася заборгованість за 2012 р. з
урахуванням пені та індексу інфляції в
розмірі 9032,25 грн., з яких 3820,75 грн. -
основна заборгованість, 5169,47 грн. - пеня,
42,03 грн. - інфляційні втрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач
також посилався на те, що земельна
ділянка, передана відповідачеві в
оренду позивачем та іншими мешканцями
с. Миколай-Поле, не використовуються за
цільовим призначенням, є занедбаною та
не обробляється.

На підставі зазначеного просив
розірвати договір оренди земельної
ділянки № 211 сільськогосподарського
призначення (кадастровий номер
:02:001:0086) від 17.06.2008 року, укладений
між ним та ПП «Світточ», стягнути з ПП
«Світточ» на його користь
заборгованість за договором оренди за
2012р. в розмірі 9032,25 грн., судові витрати
покласти на відповідача.

Рішенням Запорізького районного суду
Запорізької області від 15 липня 2014 року
з виправленою ухвалою від 11 серпня 2014
року опискою позов задоволено.

Розірвано договір оренди земельної
ділянки № 211, кадастровий
№:02:001:0086, розташованої на
території Миколай-Пільської сільської
ради Запорізького району Запорізької
області від 17 червня 2008 року між ОСОБА_3
та ПП «Світточ».

Стягнуто з ПП «Світточ» на користь
ОСОБА_3 заборгованість за договором
оренди земельної ділянки від 17 червня
2008 року за 2012р. - 2013 р.р. в розмірі 9032 грн.
25 коп., яка складається з: 3820,75 грн. -
основна заборгованість; 5169,47 - пеня; 42,03
грн. - розмір інфляційних втрат та
судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду, ПП «Світточ» подало апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення норм матеріального права,
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове про відмову в
задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 309 ЦПК України підставами
для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачу на праві власності та
відповідно до державного акту IV-ЗП
№020272 від « 08» червня 2005 року, належить
земельна ділянка площею 5,26 га., яка
розташована на території
Миколай-Пільської сільської ради
Запорізького району Запорізької
області.

17.06.2008 року між сторонами було укладено
договір оренди зазначеної земельної
ділянки строком на десять років,
зареєстрований відповідно до вимог
законодавства у ЗРФ «Центр ДЗК» 10.07.2010
року (а.с.9- 11).

Згідно з п. 11 Договору розрахунок по
орендній платі проводиться один раз на
рік до 20 першого числа за звітним роком
місяця.

Пунктом 9 договору оренди, укладеному
між сторонами, розмір орендної плати в
грошовому виразі визначено у грошовому
вигляді в розмірі 1980 грн., або в
натуральному вигляді: зерно очищене - 2
000 кг., насіння сонячника - 100 кг., солома -
безкоштовно, тракторні послуги для
обробітку присадибної ділянки до 0,5 га -
безкоштовно, ритуальні послуги 300 грн.

Відповідно до умов договору оренди
сторони звільняються від
відповідальності за часткове або повне
невиконання обов'язків договору, якщо
це невиконання відбулося за обставин,
які виникли після укладення договору,
внаслідок невідворотніх дій
надзвичайного характеру, які сторона
не могла ні передбачити, ні попередити
прийнятими заходами (повінь, пожежа,
землетрус, осідання грунту та інші
явища природи, а також війна або
військові дії, які призвели до
неможливості виконання цього договору
(форс-мажорні обставини).

Додаткові угоди до вказаного договору
про зміну розміру орендної плати
згідно з вимогами законодавства не є
укладеними, оскільки не пройшли
відповідну державну реєстрацію.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3,
як на одну з підстав розірвання
договору посилався на те, що не отримав
оренду плату за 2012 рік.

Як вбачається з висновку
Торгово-промислової палати від 17.09.2012
року та підтверджується відповідними
актами, затвердженими управлінням
агропромислового розвитку Запорізької
районної державної адміністрації
Запорізької області, протоколом № 16
засідання комісії з питань
техногенно-екологічної безпеки та
надзвичайних ситуацій Запорізької
районної державної адміністрації
Запорізької області, внаслідок сильних
морозів у січні-лютому 2012 року на
площах ПП «Світточ» загинули посіви
озимою пшениці на площі 240 га., а
внаслідок посухи весняно-літнього
періоду 2012 року на площах ПП «Світточ»
загинули посіви озимої пшениці на
площі 162 га., проса на площі 170 га.,
соняшнику на площі 176 га., кукурудзи на
зерно 137 га (а.с.130-131).

Таким чином, вищевказані несприятливі
погодні умови, що спричинили загибель
сільськогосподарських культур на
площах ПП «Світточ» станом на 25 квітня
2012 року, 21 травня 2012 року та 1 серпня 2012
року є форс-мажорними обставинами .

За змістом ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Згідно з ч.1 ст. 58 ЦПК України належними
є докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування.

В матеріалах справи міститься платіжна
відомість про сплату ПП «Світточ»
орендної плати за оренду землі за 2012-2013
рік відповідно до якою, ОСОБА_3 отримав
орендну плату, розмір якої відповідає
п. 9 договору оренди (а.с.68). Підпис під
зазначеною платіжною відомістю
позивачем не оспорювався.

Статтею 13 Закону України «Про оренду
землі» визначено, що договір оренди
землі - це договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

За змістом ст. 21 Закону України «Про
оренду землі» розмір та умови орендної
плати, що зазначені в договорі оренди,
не можуть суперечити чинному на час
укладення договору оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України
«Про оренду землі» на вимогу однієї із
сторін договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та умовами договору, а
також на підставах, визначених ЗК
України та іншими законами України.

Підставою для припинення права
користування земельною ділянкою
згідно з п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України є
систематична несплата орендної плати.

Аналіз указаних норм дає підстави для
висновку, що положення закону, які
регулюють спірні правовідносини
вимагають систематичної несплати
орендної плати як підстави для
розірвання договору оренди.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12, яка
відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК
України є обов'язковою для всіх судів
України.

Сплата орендної плати за умовами
додаткової угоди, яка є неукладеною,
оскільки не пройшла відповідну
державну реєстрацію, є лише правом
відповідача, яке не може вказувати на
порушення ним умов договору.

Довід представника позивача про
відсутність актів передачи продукції
відповідно до п.12 Договору, на думку
колегії, не заслуговує на увагу,
оскільки відповідач в судовому
засіданні не заперечував той факт, що
орендну плату він отримував саме в
натуральному вигляді.

Таким чином, у даному випадку є не
систематична несплата орендної плати,
а затримка у виплаті орендної плати, а
тому договір оренди, укладений між
сторонами, не може бути розірваний з
підстави, яка зазначена позивачем, а
саме: систематична несплата, оскільки
не є обґрунтованим.

Як вбачається зі змісту позовної заяви
вимог про стягнення орендної плати за
2013 рік позивач не заявляв.

А тому несплата орендної плати лише за
один рік, не може вказуватись на
систематичність її несплати, і не може
відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України
бути підставою для дострокового
розірвання договору оренди землі.

Таким чином, задовольняючи вимоги
позивача про розірвання договору
оренди та стягнення заборгованості за
орендну плату, суд першої інстанції не
встановивши факт систематичної
несплати відповідачем орендної плати
за договором оренди земельної ділянки,
укладеного з позивачем, не перевіривши
доказів, які підтверджують даний факт
та не надавши їм належної оцінки,
дійшов помилкового висновку про
наявність підстав для задоволення
позову в частині вимог про розірвання
договору оренди.

З урахуванням викладеного, рішення
суду в частині розірвання договору
оренди, укладеними між сторонами
підлягає скасуванню з ухваленням
нового про відмову у задоволенні цих
вимог.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції в
частині наявності підстав для
задоволення вимог про стягнення
орендної плати та пені з інфляційними
втратами, оскільки, як вже зазначалось
вище, орендна плата за 2012 рік, розмір
якої відповідає п. 9 договору оренди,
хоча і з порушенням строку її виплати
отримана позивачем.

Пеня є відповідальністю за несвоєчасну
сплату орендної плати, а тому
відповідно до розділу форс-мажорні
обставини договору відповідач
звільняється від такої
відповідальності з обставин, які
встановлені у ході розгляду справи, а
саме погодних умов, які склалися у 2012
році.

Як на підставу розірвання договору
оренди, позивач також посилається на
те, що відповідач використовує
земельну ділянку не за цільовим
призначенням, вона є захаращеною
бур'яном, що виснажує землю та робить її
непридатною для подальшого
використання за цільовим призначенням,
що фактично передбачено п. 38
зазначеного договору.

У порушення вимог ст.ст.10, 58- 60 ЦПК
України позивачем не надано належних
доказів на підтвердження зазначених
обставин. Більш того, використання
земельної ділянки належної позивачці
саме за цільовим її призначенням
підтверджується висновком
торгово-промислової палати.

Виходячи з викладеного, судова колегія
дійшла висновку про обґрунтованість
доводів апеляційної скарги та про
наявність передбачених законом
підстав для скасування рішення суду
першої інстанції з ухваленням нового
рішення про відмову у задоволенні
позову.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316,317 ЦПК України ,
колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Світточ» задовольнити.

Рішення Запорізького районного суду
Запорізької області від 14 липня 2014 року
у цій справі скасувати та ухвалити по
справі нове рішення наступного змісту.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
Приватного підприємства «Світточ» про
розірвання договору оренди та
стягнення заборгованості відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: