Провадження №
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2014 року суддя
Харківського районного суду
Харківської області Березовська І.В.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Статтею 109 ЦПК України визначено
загальні правила підсудності справ.
Зокрема, ч.1 цієї статті встановлено, що
позови до фізичної особи
пред’являються в суд за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання
або за зареєстрованим у встановленому
порядку законом місцем її перебування.

Відповідно до ч.1 ст. 110 ЦПК України
позови про розірвання шлюбу можуть
пред’являтися за зареєстрованим
місцем проживання чи перебування
позивача у разі, якщо на його утриманні
є малолітні або неповнолітні діти.

Згідно наданої фотокопії паспорту,
ОСОБА_1 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1,
мікрорайон № 2АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки Веселівської
сільської ради Харківського району
Харківської області № 1123 від 21
листопада 2014 року, позивач проживає в
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як вбачається з позовної заяви,
відповідач зареєстрований
ІНФОРМАЦІЯ_1, мікрорайон № 1АДРЕСА_2, а
фактично проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ч.1 ст.1 ЗУ України «Про
забезпечення прав і свобод внутрішньо
переміщених осіб» (далі Закон)
внутрішньо переміщеною особою є
громадянин України, який постійно
проживає в Україні, якого змусили або
який самостійно покинув своє місце
проживання у результаті або з метою
уникнення негативних наслідків
збройного конфлікту, тимчасової
окупації, повсюдних проявів
насильства, масових порушень прав
людини та надзвичайних ситуацій
природного чи техногенного характеру.
Зазначені обставини вважаються
загальновідомими і такими, що не
потребують доведення, якщо інформація
про них міститься в офіційних звітах
(повідомленнях) Верховного Комісара
Організації Об’єднаних Націй з прав
людини, Організації з безпеки та
співробітництва в Європі, Міжнародного
Комітету Червоного Хреста і Червоного
Півмісяця, Уповноваженого Верховної
Ради України з прав людини, розміщених
на веб-сайтах зазначених організацій,
або якщо щодо таких обставин
уповноваженими державними органами
прийнято відповідні рішення.

За ч.ч.1-3 ст. 4 Закону факт внутрішнього
переміщення підтверджується довідкою
про взяття на облік внутрішньо
переміщеної особи. Підставами для
взяття на облік внутрішньо переміщеної
особи є наявність реєстрації місця
проживання на території, де виникли
обставини, зазначені в статті 1 цього
Закону, на момент їх виникнення. Для
отримання довідки внутрішньо
переміщена особа має звернутися до
структурного підрозділу місцевої
державної адміністрації з питань
соціального захисту населення за
місцем фактичного проживання із заявою
про отримання довідки про взяття на
облік внутрішньо переміщеної особи.

За ст.5 Закону довідка про взяття на
облік внутрішньо переміщеної особи
засвідчує місце проживання внутрішньо
переміщеної особи на період наявності
підстав, зазначених у статті 1 цього
Закону.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону
повідомлення про фактичне місце
проживання протягом 10 днів є
обов’язком внутрішньо переміщеної
особи.

Разом з тим, позивачем суду не надана
довідка про взяття її на облік як
внутрішньо переміщеної особи із
зазначенням місяця проживання на
території Харківського району
Харківської області.

З огляду на наведене, вказана позовна
заява підлягає залишенню без руху
відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України для
надання позивачем відповідної довідки
для метою подальшого виконання судом
вимог ЦПК України.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя, –

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність
виправити зазначені недоліки позовної
заяви в строк п’ять днів з дня
отримання нею копії зазначеної ухвали.

Роз’яснити позивачу, що інакше позовна
заява буде вважатися неподаною та їй
повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -
І.В.
Березовська