Справа № 185/6113/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2014 року Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі головуючого судді -
Врони А.О., при секретарі судового
засідання - Константіновій К.Г., за
участю позивача - ОСОБА_1, представників
позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника
відповідача - ОСОБА_4, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
м.Павлограді цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про
зобов'язання переставити огорожу на
межу, встановлену згідно висновку
судової будівельно-технічної
експертизи від 24.07.2008 року №23, -

В С Т А Н О В И В :

12 червня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_5, в якому
просить (з урахуванням уточнення
позову від 03 вересня 2014р.) зобов'язати
відповідача переставити свою огорожу
на межу між домоволодінням АДРЕСА_1 та
домоволодінням АДРЕСА_2, встановленої
згідно висновку №23 судової
будівельно-технічної експертизи від
24.07.2008 року, виконаного у відповідності
з ухвалою Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 22 травня 2008 року по справі
2-00078-2009р.

Позовна заява мотивована тим, що
позивачу згідно договору довічного
утримання від 11.02.1994 року на праві
приватної власності належить житловий
будинок АДРЕСА_1. Для обслуговування
вищевказаного житлового будинку була
виділена земельна ділянка розміром
19,80х45.49м, що складає 0,09 га, дані
обставини були встановлені рішенням
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 30.01.2009
року. Відповідач, ОСОБА_5, що мешкає
у будинку АДРЕСА_2 самовільно, без згоди
позивача, зруйнував існуючу до цього
огорожу та побудував нову огорожу з
порушенням існуючих норм. Позивач
звернулася до Павлоградської міської
ради, після чого ОСОБА_5 було зроблено
припис Відділом містобудування
Павлоградської міської ради №152 від
25.04.2013 року. Проте відповідач даного
припису не виконав. Питання
встановлення межі було вирішено
рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 30 січня 2009 року, в якому у
тому числі в судовому порядку було
встановлений факт порушення саме
ОСОБА_5 прав ОСОБА_1 як
землекористувача, та встановлено межу
між домоволодіннями. Однак відповідач
встановлюючи нову огорожу між
домоволодіннями встановив її на
власний розсуд без згоди ОСОБА_1 та без
врахування висновків рішення
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 30.01.2009р.
по справі № 2-0078-2009р., яким вже були
встановлені межі між домоволодіннями,
завдяки чому огорожа так не була
встановлена на межі домоволодінь. Дії
ОСОБА_5, по самовільному встановленню
огорожі не на межі, порушує права
ОСОБА_1 та принцип добросусідства .

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала, просила правильно
встановити межу з земельною ділянкою
відповідача.

В судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали,
надали суду пояснення, які
відповідають змісту позовної заяви.
Представники позивача додатково
пояснили суду, що відповідачем
зруйновано огорожу, яка
встановлювалась на межі з
домоволодінням позивача, межа була
встановлена згідно рішення
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 30 січня
2009 року у справі №2-78/2009, тому обставини
щодо встановлення судом межі не
підлягають доказуванню згідно ст.61 ЦПК
України. Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 30 січня 2009 року у справі №
2-78/2009 набрало законної сили і повинно
бути виконане. Представники позивача
також пояснили суду, що суперечності у
розмірах земельної ділянки за адресою:
АДРЕСА_1, згідно різних копій
технічного паспорту, які
досліджувались в судовому засіданні не
можуть бути враховані судом, оскільки
вже були досліджені в інших пов'язаних
цивільних справах, а також тому, що
розміри земельної ділянки, визначені в
плані земельної ділянки в технічному
паспорті є умовними. Відповідач є
власником земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_2, проте не встановив
межових знаків.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
просив відмовити в задоволенні
позовної заяви, оскільки рішення
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 30 січня
2009 року було виконано, позовні вимоги
порушують цілісність меж земельної
ділянки, яка перебуває у власності
відповідача, межі встановлені
державним актом про право власності на
землю, позивачем рішення міської ради
про надання відповідачу у власність
земельної ділянки до суду не оскаржено.

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши письмові докази, які
містяться в матеріалах справи, суд
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні позовних вимог з наступних
підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що згідно
відомостей з реєстру прав власності на
нерухоме майно ОСОБА_1 на праві
приватної власності належить будинок
АДРЕСА_1 на підставі договору довічного
утримання, реєстраційний номер 1-4579,
11.02.1994, зареєстрований Першою
Павлоградською держнотконторою, площа
земельної ділянки в реєстрі зазначена
у розмірі 830 кв.м. (а.с.85-86).

Згідно технічного паспорту на житловий
будинок АДРЕСА_1, складеного КП
"Павлоградське міжрайонне технічної
інвентаризації" станом на 23.11.1987 року та
станом на 18.09.2006 року площа земельної
ділянки за вказаною адресою за
документацією відповідно зазначена 854
кв.м. та 830 кв.м.

Право власності на земельну ділянку,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1, не
зареєстровано.

ОСОБА_5 надана у власність земельна
ділянка за адресою: АДРЕСА_2 для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд та для ведення особистого
селянського господарства згідно
рішення сесії Павлоградської міської
ради №363-21/У від 31.07.2007 року загальною
площею 0,1100га, у тому числі для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд - 0,1000га, та для ведення
особистого селянського господарства -
0,0100га. Також на підставі рішення сесії
Павлоградської міської ради №363-21/У від
31.07.2007 року ОСОБА_5 04.02.2008 року видано
Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯД №752826 площею
0,1000га, що розташована за адресою:
будинок АДРЕСА_2

Позивач, ОСОБА_1, просить суд
зобов'язати ОСОБА_5 переставити свою
огорожу на межу між домоволодінням
АДРЕСА_1 та домоволодінням АДРЕСА_2,
встановленої згідно висновку №23
судової будівельно-технічної
експертизи від 24.07.2008 року, виконаного у
відповідності з ухвалою
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 22 травня
2008 року по справі 2-00078-2009р.

Ухвалою Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 22 травня 2008 року у справі
№2-78/2009 призначено у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про усунення перешкод
у користуванні земельною ділянкою
судову будівельно-технічну експертиз,
на вирішення експерту поставлені
питання: чи відповідає фактичним даним
акт обстеження земельних ділянок
будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 від 08
лютого 2007 року; чи можливо встановити
межу суміжного землекористування
земельних ділянок будинків АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2 і яким саме чином.

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи №23
від 24 липня 2008 року Акт обстеження
земельних ділянок будинків АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2 від 08 лютого 2007 року фактичним
даним не відповідає; встановити межу
суміжного землекористування земельних
ділянок будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2
встановити можливо. На границі
земельних ділянок будинків АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2 установити прямолінійну межу
від крапки «Д» до крапки «Г» по
існуючій границі на момент обстеження,
від крапки «Г» до крапки «Б», змістивши
лінію межі від крапки «В» до крапки « 1»
на 0,8 м, та збільшивши площу земельної
ділянки будинку АДРЕСА_1 на9,8м2, а щоб
таким чином відновити межу між
земельними ділянками будинків АДРЕСА_1
та АДРЕСА_2, необхідно пересадити кущі
винограду та сливу які висаджені на
земельній ділянці будинку АДРЕСА_2.
Відповідно до державних будівельних
норм, (ДБН 79-92, розділ 2, табл. №5 - дерева
висаджуються на відстані 3-х м від межі
сусідньої ділянки, а кущі на відстані 1,0
м від межі сусідньої ділянки). Тобто
сливу необхідно висадити на відстані
3-х метрів від межі земельної ділянки
будинку АДРЕСА_1 а кущі винограду на
відстані 1,0 м. від межі земельної
ділянки будинку АДРЕСА_1.

При проведенні експертизи експертом
було використано, зокрема, технічний
паспорт на домоволодіння АДРЕСА_1, який
містився в матеріалах справи №2-78/2009,
копії державних актів серії ЯД №782826, ЯД
№914549, видані ОСОБА_5 на право власності
на земельні ділянки за адресою:
АДРЕСА_2.

В судовому засіданні було оглянуто
інвентаризаційні справи на будинки
АДРЕСА_2, АДРЕСА_1, у вказаних справах
містяться схематичні плани
розташування будинків на земельних
ділянках з умовними позначеннями
розміру та меж земельних ділянок,
визначенням загальної площі земельних
ділянок.

Як вбачається з копій технічного
паспорту на домоволодіння АДРЕСА_1,
складеного 23 листопада 1987 року,
долучених до матеріалів справи №2-78/2009
та даної справи, умовні розміри та
площа земельної ділянки за адресою:
АДРЕСА_1, які зазначені в різних копіях
технічних паспортів не відповідають
один одному та даним інвентаризаційної
справи.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що при проведенні судової
будівельно-технічної експертизи у
справі №2-78/2009 експерту було надано
копію технічного паспорту на
домоволодіння АДРЕСА_1, складеного 23
листопада 1987 року, із зазначенням
умовних розмірів та площі земельної
ділянки за адресою: АДРЕСА_1, що
відрізняються від даних
інвентаризаційної справи.

Згідно рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 30 січня 2009 року позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про усунення
порушень у землекористуванні
земельною ділянкою задоволені, усунуто
порушення у користуванні земельної
ділянки житлового будинку АДРЕСА_1,
який належить ОСОБА_1 з боку ОСОБА_5,
встановлено межу між сусідніх
землекористувачів житлових будинків
№2 та АДРЕСА_1, зобов'язавши ОСОБА_5
викорчувати та пересадити кущі
винограду на відстані 1,0 м., а сливу на
відстані 3,0 м. від межі земельної
ділянки будинку АДРЕСА_1, який належить
ОСОБА_1

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 30 січня 2009 року набрало
законної сили, виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-78/2009 щодо зобов'язання ОСОБА_5
вчинити певні дії було закінчено 29.05.2009
року у зв'язку з повним фактичним
виконанням, що підтверджується
інформацією з відділу Державної
виконавчої служби Павлоградського
міськрайонного управління юстиції,
лист від 14.10.2014 року №02/55535.

06.09.2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до Павлоградської міської ради
Дніпропетровської області, ОСОБА_5,
треті особи: Відділ Держкомзему у
м.Павлограді Дніпропетровської
області, КП "Павлоградське міжрайонне
бюро технічної інвентаризації", в якому
просила визнати протиправними дії
Павлоградської міської ради
Дніпропетровської області по
прийняттю рішення сесії
Павлоградської міської ради за №363-21/V
від 31.07.2007 року щодо приватизації
земельної ділянки за адресою будинок
АДРЕСА_2 на підставі технічних
матеріалів та документів, що
підтверджують розмір земельної
ділянки, який не був погоджений щодо
суміжного землекористування земельних
ділянок будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2;
визнати недійсними рішення сесії
Павлоградської міської ради № 363-21/V від
31.07.2007 року щодо приватизації земельної
ділянки за адресою будинок АДРЕСА_2,
визнати недійсним державний акт від
04.02.2008 року, серія ЯД №75286 на право
власності на земельну ділянку за
адресою будинок АДРЕСА_2 на ім'я ОСОБА_5
в частині меж із земельною ділянкою за
адресою будинок АДРЕСА_1. Згідно
рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 10 травня 2012 року визнано
незаконним рішення сесії
Павлоградської міської ради № 363-21/V від
31.07.2007 року в частині передачі у
приватну власність земельної ділянки
ОСОБА_5, яка розташована за адресою по
АДРЕСА_2, визнано недійсним державний
акт на право приватної власності на
землю від 04.02.2008 року серії ЯД №752826 на
право власності на земельну ділянку за
адресою будинок АДРЕСА_2 та скасовано
державну реєстрацію. Рішенням
Апеляційного суду Дніпропетровської
області від 13 вересня 2012 року ОСОБА_1 в
задоволенні позову до Павлоградської
міської ради Дніпропетровської
області, ОСОБА_5, треті особи: Відділ
Держкомзему у м.Павлограді
Дніпропетровської області, КП
"Павлоградське міжрайонне бюро
технічної інвентаризації", про
визнання частково незаконним
розпорядження та державного акту на
право власності на землю відмовлено.

Відповідно до ст.198 Земельного кодексу
України кадастрові зйомки - це комплекс
робіт, виконуваних для визначення та
відновлення меж земельних ділянок.
Кадастрова зйомка включає геодезичне
встановлення меж земельної ділянки;
погодження меж земельної ділянки з
суміжними власниками та
землекористувачами; відновлення меж
земельної ділянки на місцевості;
встановлення меж частин земельної
ділянки, які містять обтяження та
обмеження щодо використання землі;
виготовлення кадастрового плану.

Відповідно до частин 1,7 ст.791 Земельного
кодексу України формування земельної
ділянки полягає у визначенні земельної
ділянки як об'єкта цивільних прав.
Формування земельної ділянки
передбачає визначення її площі, меж та
внесення інформації про неї до
Державного земельного кадастру.
Винесення в натуру (на місцевість) меж
сформованої земельної ділянки до її
державної реєстрації здійснюється за
документацією із землеустрою, яка
стала підставою для її формування.

Як встановлено частинами 1,2,5 ст.158
Земельного кодексу України земельні
спори вирішуються судами, органами
місцевого самоврядування та
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин. Виключно судом
вирішуються земельні спори з приводу
володіння, користування і
розпорядження земельними ділянками, що
перебувають у власності громадян і
юридичних осіб, а також спори щодо
розмежування територій сіл, селищ,
міст, районів та областей. Органи
місцевого самоврядування вирішують
земельні спори у межах населених
пунктів щодо меж земельних ділянок, що
перебувають у власності і користуванні
громадян, та додержання громадянами
правил добросусідства, а також спори
щодо розмежування меж районів у містах.
У разі незгоди власників землі або
землекористувачів з рішенням органів
місцевого самоврядування,
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин, спір вирішується
судом.

Відповідно до ст. 106 ЗК України власник
земельної ділянки має право вимагати
від власників сусідньої земельної
ділянки сприяння встановленню твердих
меж, а також відновленню межових знаків
у випадках, коли вони зникли,
перемістилися або стали непридатними.

Згідно ст. 107 ЗК України основою для
відновлення меж є дані
земельно-кадастрової документації.

Тобто дані будівельних паспортів не є
основою для відновлення меж, державний
акт на право приватної власності на
земельну ділянку позивач не отримала.

Як роз'яснено у п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 16
квітня 2004 року "Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ", згідно зі статтею 158 ЗК суди
розглядають справи за спорами про межі
земельних ділянок, що перебувають у
власності чи користуванні
громадян-заявників, які не
погоджуються з рішенням органу
місцевого самоврядування чи органу
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів.

Таким чином, встановлення меж
земельних ділянок до компетенції суду
не належить.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів, згідно із ч.3 ст.10,
ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, а ч.1 ст.11 ЦПК
України встановлює, що суд розглядає
справу за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів, наданих
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Позовні вимоги, які заявлені позивачем,
є способом захисту, який не передбачено
ст.16 Цивільного кодексу України.

Враховуючи вищенаведене та з огляду на
пояснення сторін, докази, надані у
справі, суд приходить до висновку про
безпідставність вимог ОСОБА_1 про
зобов'язання переставити огорожу на
межу, встановлену згідно висновку
судової будівельно-технічної
експертизи від 24.07.2008 року №23.

Керуючись ст.ст.10,11,209,212,214-215,218 ЦПК
України,суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5
про зобов'язання переставити огорожу
на межу, встановлену згідно висновку
судової будівельно-технічної
експертизи від 24.07.2008 року №23 -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
його проголошення апеляційної скарги.

Рішення в повному обсязі складено
16 жовтня 2014 року.

Суддя
А. О. Врона