Справа № 199/7778/14-ц
13 листопада 2014 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська в складі:
судді Руденко В.В.,
при секретарі Коломієць Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про поділ майна подружжя,
визнання права власності на 1/2 частину
нерухомого майна. У підтвердження
своїх позовних вимог посилається на те,
що 04 серпня 1990 року між ним та
відповідачем було укладено шлюб, від
якого сторони мають доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час перебування в
шлюбі, восени 1994 року вони придбали
квартиру АДРЕСА_1, в якій сторони були
зареєстровані. 25 листопада 2013 року шлюб
між ними було розірвано.
Правовстановлюючі документи на
будинок оформлені на відповідача, яка в
добровільному порядку не бажає
поділити їх квартиру. Позивач вважає,
що вищевказана квартира є об'єктом
спільної сумісної власності подружжя
та просить визнати право власності на
У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав, просив суд позов
задовольнити в повному обсязі, надав
пояснення аналогічні викладеним у
позовній заяві. Проти заочного
розгляду справи не заперечував.
Відповідач до судового засідання не
з'явилася, про час, дату та місце
слухання справи повідомлена належним
чином, надала до суду письмові
заперечення, в яких зазначила, що не
визнає позов в повному обсязі, оскільки
кошти на придбання квартири були
надані їй її братом у подарунок, а тому
позивач не має права вимагати частину
Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши докази в їх сукупності, суд
вважає, що заявлені вимоги позивача
підлягають задоволенню з наступних
Судом встановлено, що 04 серпня 1990 року
сторони уклали шлюб, який було,
відповідно до рішення Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська,
розірвано 25 листопада 2013 року. 15 червня
1994 року ОСОБА_2 було укладено договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.
Відповідно до вимог ст. 22 КПШС України
(діючої на час виникнення
правовідносин) та ст. 60 СК України
придбана під час подружнього життя за
спільні кошти квартира АДРЕСА_1 є
об'єктом права спільної сумісної
Згідно з вимогами як ст. 22 КПШС, ст. 60 ч.
1 СК України та ст.368 ч.3 ЦК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).
Відповідно до ст. 70 СК України розмір
часток майна дружини та чоловіка при
поділі майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя у
разі його поділу визнаються рівними.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає,
що позовні вимоги позивача, а саме
визнання за ним права власності на 1/2
частину спірного майна, підлягають
Одночасно, суд не приймає до уваги
заперечення відповідача проти позову,
оскільки вони належними та допустимими
доказами відповідно до вимог ст. 60 ЦПК
України, суду не підтверджені.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судовий збір у
На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 5, 10, 212-218,224 ЦПК України, ст.ст.
60,69-70 СК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна
подружжя задовольнити.
Поділити майно подружжя, визнавши за
ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1, загальною площею 37,1
кв.м., житловою площею 19,2 кв.м.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати по справі, що
складаються з судового збору в розмірі
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
Руденко В.В.