Провадження №2/263/3787/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2014 року Жовтневий районний суд м.
Маріуполя Донецької області у складі:
судді Ікорської Є.С. при секретарі
Корзініній О.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Маріуполі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до
відповідача про визнання права
власності в порядку спадкування. В
позові зазначив, що квартира АДРЕСА_1
належала ОСОБА_3, яка була прабабкою
позивачу. Спадкоємцем після її смерті
був ОСОБА_4 - дідусь позивача. Останнім
не була прийнята спадщина в
установлені законом строки. Після
смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
спадкоємицею стала його дружина
ОСОБА_5, яка також не приймала спадщину.
Остання померла 30.08.2011 року. На
теперішній час позивач є спадкоємцем 5
черги, інших спадкоємців немає. Факт
родинних відносин з ОСОБА_3
встановлений рішенням Жовтневого
районного суду м.Маріуполя від 04.02.2014
року. Уточнивши позовні вимоги, позивач
зазначив, що ОСОБА_3 за життя належним
чином не оформила право власності на
квартиру. Квартира була кооперативною
і бабуся лише отримала довідку з ЖБК
про сплату пайових внесків, яку
зареєструвала в БТІ. У зв'язку з
вищенаведеним, позивач просив суд
визнати за ним в порядку спадкування
після смерті бабки ОСОБА_3 право
власності на 12/25 частки квартири
АДРЕСА_1.

Позивач до залу судового засідання
не з'явився, надав заяву з проханням
розглянути справу у його відсутності,
позов підтримав в повному обсязі.

Відповідачка до залу судового
засідання не з'явилась, надала на
адресу суду заяву з проханням
розглянути справу у її відсутності, не
заперечувала проти задоволення
позовних вимог.

На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України
справа розглянута у відсутності сторін
без фіксування судового засідання
технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи в їхній
сукупності, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню.

Рішенням Жовтневого районного суду
м.Маріуполя №2о/263/4/2014 від 04.02.2014 року
встановлено, що ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_4, доводиться прабабкою
ОСОБА_1 (а.с. 10).

З мотивувальної частини рішення
Жовтневого районного суду м.Маріуполя
№2о/263/4/2014 від 04.02.2014 року вбачається, що
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, є батьком ОСОБА_1,
що підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2 від 15.08.1991 року.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З договору купівлі-продажу від 13.11.1994
року вбачається, що ОСОБА_7 подарував
ОСОБА_3 5/1000 частки квартири АДРЕСА_1.

З витягу про державну реєстрацію прав
від 20.07.2012 року вбачається, що ОСОБА_1 на
праві спільної часткової власності
належить 13/25 частки квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до інформаційної довідки
зі спадкового реєстру від 27.08.2014 року
вбачається, що спадкова справа після
смерті ОСОБА_3 відсутня (а.с. 14).

Відповідно до ст. 4 Заключних і
перехідних положень Цивільного
Кодексу України (в редакції 2004 р.) щодо
цивільних відносин, які виникли до
набрання чинності Цивільного Кодексу
України, положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і
обов'язків, які виникли або
продовжують існувати після набрання
ним чинності.

Отже спірні правовідносини
регулюються Цивільним Кодексом
України (в редакції 1963 року), законом
України «Про власність» від 07.02.1991 року
який діяв на момент виникнення спірних
правовідносин.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном.

Згідно із ст. 1261 Цивільного кодексу
України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Згідно з ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки,
правнуки спадкодавця спадкують ту
частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові, бабі,
дідові, якби вони були живими на час
відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України
спільна власність двох чи більше осіб
без визначення частки кожного з них в
праві власності є спільною сумісною
власністю.

З огляду на вищенаведене, позивач
прийняв спадщину після свого батька
ОСОБА_6 відповідно до ст. 549 ЦК УРСР та
після смерті прабабки ОСОБА_3 у
відповідності зі ст.1266 ЦК України.

Як вбачається зі спадкової справи,
інші можливі спадкоємці з заявою про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори не зверталися.

На підставі вищенаведеного, суд
вважає за можливе визнати за позивачем
ОСОБА_1 право власності на 12/25 частки
квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом після смерті прабабки
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4.

Керуючись ст.ст.10, 11, 59, 60, 197,212-215 ЦПК
України, ст.1261,1266, ст. 1 Заключних і
перехідних положень ЦК України (в
редакції 2004 року), ст. ст. 529, 549 ЦК
України (в редакції 1963 року), суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності в порядку спадкування -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН
НОМЕР_1, право власності на 12/25 частки
квартири АДРЕСА_1, загальною площею 56,2
кв.метри, жилою - 30,9 кв.м. в м. Маріуполі,
87500 в порядку спадкування за законом
після смерті прабабки ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Донецької області
через Жовтневий районний суд м.
Маріуполя шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Є.С.
Ікорська