РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/7352/14-ц

пр. № 2/759/3377/14

19 листопада 2014 року Святошинський
районний суд м.Києва

в складі головуючого : Лук*яненко Л.М.

при секретарі : Борей В.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві справу за позовом :
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: КП "РЕО-4"
про відшкодування матеріальної і
моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 20.02.2014 року звернувся до суду із
позовом до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок залиття квартири,
посилаючись на халатне відношення
відповідача до сантехнічного
обладнання у квартирі АДРЕСА_1.
Вищевказані дії призвели до затоплення
квартири позивача, яка знаходяться
поверхом нижче. Залиттям 06.08.2012 року
позивачу завдано матеріальну шкоду у
розмірі 24 022 грн. Крім того, ОСОБА_1
заявив вимогу про стягнення з
відповідача моральної шкоди у розмірі 5
000 грн. і судових витрат у розмірі 290
грн. 25 коп.

Рішенням Святошинського районного
суду м.Києва від 03.06.2013 року позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: КП "РЕО-4"
про відшкодування матеріальної і
моральної шкоди задоволено частково .
Стягнуто на користь позивача з
відповідача матеріальну шкоду в
розмірі 24 022 грн. та моральну шкоду в
розмірі 1 000 грн.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від
10.09.2013 року , рішення Святошинського
районного суду м.Києва від 03 червня 2013
року залишено без змін .

16.12.2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Святошинського районного суду м.Києва
з заявою про перегляд рішення суду у
зв*язку із ново виявленими обставинами
, а саме посилаючись , що дане рішення
від 03.06.2013 року обґрунтовується
складеним актом КП РЕО -4 від 10.08.2012 року
та є єдиним доказом , на який послався
суд при постановленні рішення , про те
вироком Святошинського районного суду
м.Києва від 02.12.2013 року , який набрав
законної сили визнано винною ОСОБА_3
в скоєнні кримінального
правопорушення , передбаченого ст..366 ч.1
КК України , судом встановлено , що
10.08.2012 року вона в складі комісії КП РЕО
-4 проводила обстеження АДРЕСА_2 ,
внаслідок її залиття , в результаті
чого ОСОБА_3 був складений акт від
10.08.2012 року , та судом встановлено , що
ОСОБА_3 внесла до акту про залиття від
10.08.2012 року завідомо неправдиві
відомості про те , що слюсар сантехнік
КП РЕО - 4 ОСОБА_6 був присутній при
обстеженні квартири АДРЕСА_2 , що не
відповідало дійсності ; ОСОБА_6 не був
присутнім при обстеженні квартири і
акт обстеження не підписував . Після
цього ОСОБА_3 підробила підпис ОСОБА_6.
на акті та надала завідомо підроблений
документ на підпис та затвердження
директору КП РЕО - 4 . Таким чином ,
вироком суду встановлено , що акт про
залиття від 10.08.2012 року підроблений ,
який містить завідомо неправдиві
відомості . Таким чином , вироком суду
встановлено , що акт про залиття від
10.08.2012 року підроблений , який містить
завідомо неправдиві відомості .

Ухвалою Святошинського районного суду
м.Києва від 29.04.2014 року заява про
перегляд рішення суду у зв*язку з ново
виявленими обставинами - задоволена ,
рішення Святошинського районного суду
м.Києва від 03.06.2013 року - скасовано та
справа призначена до розгляду в
загальному порядку .

Після скасування рішення суду у зв*язку
з ново виявленими обставинами , судом
були допитані всі учасники процесу та
свідки .

Та судовому засіданні позивач і його
представник підтримали позовні вимоги
та просили їх задовольнити,
посилаючись на обставини, викладені у
позовній заяві.

Відповідач і його представник у
судовому засіданні проти заявлених
вимог заперечували, вказуючи на те, що
дійсно залиття мало місце, однак, своєї
вини в залитті відповідач не вбачає,
оскільки на його думку
відповідальність за спричинення
позивачці шкоди повинен нести
балансоутримувач будинку в особі КП
"РЕО-4".

3-я особа КП РЕО-4 в судове засідання не
з*явилась , про день слухання справи
повідомлений належним чином , а тому
суд вважає за можливе розглянути
справу у відсутність їх представника
на підставі зібраних по справі доказах
, оскільки в матеріалах справи
достатньо доказів про права та
взаємовідносини сторін .

Вислухавши учасників процесу ,
допитавши свідків , дослідивши
письмові докази по справі суд вважає
встановленими слідуючі обставини
справи .

За клопотанням представника
відповідача ухвалою суду 16.06.2014 року
була призначена будівельно - технічна
експертиза , на вирішення якої
поставлені питання : яка причина
залиття АДРЕСА_2 встановити вартість
ремонту АДРЕСА_2 чи відповідає
розрахунок вартості відновлювальних
робіт , які необхідні провести в
АДРЕСА_2 внаслідок залиття . Про те
справа була повернута з Київського
науково - дослідного інститу судових
експертиз без проведення експертизи ,
оскільки відповідачем не була
проведена оплата за проведення
експертизи , яку просив відповідач
провести . Ухвалою Святошинського
районного суду м.Києва від 22.09.2014 року
провадження по справі було відновлено .

Суд достовірно встановлено , що 06.08.2012
року у квартирі ОСОБА_1 сталось
залиття, внаслідок якого було
пошкоджено шпалери на стінах та стелі
квартири. Залиття дійсно сталось у
зв'язку з проривом стояку холодного
водопостачання квартирі № НОМЕР_3,
внаслідок самовільного закладення
власником квартири № НОМЕР_3 кахельною
плиткою, чим порушено проект. По факт
залиття складався КП РЕО-4 акт, який
дійсно підписували ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Хоча вироком Святошинського районного
суду було , що даний акт від 06.08.2014 року
не підписував ОСОБА_6 , це не свідчить
про те , що залиття не відбулось , що акт
не складався , що позивачу не заподіяна
матеріальна шкода , що в діях
відповідача відсутня вина в заподіянні
матеріальної шкоди . Так як 06.08.2014 року
дійсно сталось залиття АДРЕСА_2 з вини
власника кв. АДРЕСА_1 , залиття сталось
із- за вини відповідача внаслідок
неналежної експлуатації відповідачем
внутрішньоквартирних водопровідних
мереж. Це підтверджують допитана в
судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , яка
працює майстром КП РЕО 4 з 2008 року , та
обслуговує АДРЕСА_2 та суду пояснила ,
що в ванній кімнаті кв.НОМЕР_3 здійснено
перепланування , яке здійснено без
дозволу , інженерні мережі переміщені ,
крім того закладені кафельною плиткою
стояки холодної та гарячої води , що
призвело до їх корозії . До
диспетчерської служби починаючи з
02.08.2014 року були звернення мешканця кв.
НОМЕР_2 з приводу залиття . З 06.08.2012 року
відповідач не надавав доступу до своєї
квартири , а лише 10.08.2012 року вони разом
з ОСОБА_5 попали в квартиру НОМЕР_3 та у
ванній кімнаті виявили , що кафельна
плитка була розібрана , та труби
перероблені на пластикові , а в
коридорі знаходився шматок старої
труби з корозією .

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_5 суду пояснила , що працює в КП
РЕО 4 інженером з 2009 року , та пояснила ,
що в квартирі НОМЕР_3 здійснено
перепланування інженерних мереж , ці
інженерні мережі зашиті в короб та
обкладені плиткою , що призвело до
утворення вологи та кондесату , що
призвело до корозії труби холодного
водопостачання , прорив був в самій
квартирі стоякової труби . Виклик з
кв.НОМЕР_2 надійшов ще 02.08.2012 року , а
06.08.2012 трубу прорвало та аварійна
служба перекрила воду . Коли 10.08.2012 року
їм надали доступ до квартири НОМЕР_3 , то
виявили , що у ванній кімнаті розібрана
плитка , було видно , що були виконані
роботи , в коридорі лежала частина
труби з корозією та цвіллю , яка
утворилась , коли знаходилась коробах
закладених плиткою у ванній кімнаті .

Суд вірить показам даних свідків ,
оскільки вони послідовні , логічні та
підтвердженні письмовими доказами по
справі .

Що стосується показів свідка ОСОБА_6. ,
то він пояснив , що дійсно 09.08.2012 року
домовився з мешканцем кв. НОМЕР_3 для
проведення сантехнічних робіт , дійсно
у ваній кімнаті було перепланування ,
відсутня стінка , ними розбивалась
плитка для отримання доступу для робіт
, дійсно частково закладені плиткою
труби , для роботи знадобилось
розбивати плитку . Труби були гнилі ,
старі труби ,куди вони поділись він не
пом*ятає . Суд до показів даного свідка
відноситься критично , томущо вони
суперечливі .

Відповідно до ч.ст.177 ЖК України
громадяни зобов*язані забезпечувати
схоронність жилих приміщень ,бережно
ставитись до санітарно - технічного
та іншого обладнання ,до об*єктів
благоустрою ,додержувати правил
утримання жилого будинку і при домової
території ,правил пожежної безпеки
,додержувати чистоти і порядку в
під*їздах ,кабінах ліфтів ,на сходових
клітинах та в інших місцях загального
користування .

Згідно п.7 «Правил користування
приміщеннями житлових будинків і
прибудинковими територіями «
,затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 08.10.1992 року №572 ( в
редакції Постанови КМ України від 27
січня 2007 року №457 ) власник та наймач
(орендар ) квартири зобов*язані
використовувати приміщення житлового
будинку за призначенням ,забезпечувати
збереження житлових і підсобних
приміщень та технічного обладнання .

Копія журналу реєстрації заявок для
аварійних служб свідчить про те ,що
06.08.2012 року було залиття кв.НОМЕР_2 із
квартири НОМЕР_3 , стояк води був
перекритий , а труби в кв. НОМЕР_3
закладені ( а.с. 199-201 ) та відповідь з КП
РЕО 4 про те , що в кв.НОМЕР_3 здійснено
перепланування у вигляді знесення
стіни між ванною кімнатою та туалетом з
втручанням в інженерні мережі ,
проектно - дозвільної документації до
теперішнього часу не надано ( а.с. 202 ) .

Зібрані по справі докази , навіть
відсутність в акті про залиття підпису
слюсаря ОСОБА_7 не спростовують
обставини справи , а саме не
встановлюють відсутність вини у
відповідача за залиття , яке сталось
06.08.2012 року .

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди « від
27.03.1992 року № 6 заподіяна особі і майну
громадянина або заподіяна майну
юридичної особи , підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою
,яка її заподіяла за умови що дії
останньої були неправомірними ,між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв*язок та є вина зазначеної
особи ,а коли це було наслідком дії
джерела підвищеної небезпеки -
незалежно від наявності вини .

По даній справі саме неналежне
ставлення до санітарно - технічного
обладнання відповідача стало
причиною залиття квартири позивача ,
наслідком матеріальна шкода заподіяна
позивачу .

У відповідності до п.18 Правил
користування приміщеннями житлових
будинків за призначенням
,забезпечувати збереження житлових і
підсобних приміщень квартир та
технічного обладнання будинків . При
наявності несправностей у квартирі
вживати заходів до їх усунення
власними силами або силами
підприємства по обслуговуванню житла.
Враховуючи положення наведених статей,
судом не приймається до уваги
посилання відповідача на те, що залиття
квартири сталось з вини КП "РЕО-4", яке не
проводило планові обстеження і ремонт
мереж у кварті позивача, оскільки за
частиною 2 статті 21 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги"
експлуатаційна організація несе
обов'язок з утримання у належному
технічному стані і здійснення
технічного обслуговування та ремонту
внутрішньобудинкових мереж, у той час
як законодавство саме на власника
квартири покладає обов'язок із
забезпечення технічної справності
внутрішньоквартирних пристроїв і
систем, що забезпечують отримання ним
комунальних послуг.

Так, протиправна бездіяльність
відповідача із забезпечення справного
технічного стану внутрішньоквартирних
пристроїв водопостачання і
водовідведення призвела до заподіянню
позивачу матеріальних збитків, у
зв'язку із пошкодженням елементів
внутрішнього оздоблення квартири
відповідача; при цьому наявний і прямий
причинно-наслідковий зв'язок між
протіканням внутрішньоквартирного
обладнання позивача і пошкодженням
елементів внутрішнього оздоблення
квартири відповідача.

Крім того, стежити за справністю
внутрішньоквартирних водопровідних
мереж, до яких відносяться і стояки
холодного та гарячого водопостачання
квартири, є обов'язком її власника із
залученням відповідних технічних
працівників балансоутримувача, або
іншої організації на розсуд і
відповідальність власника квартири.

Таким чином дослідивши письмові докази
в їх сукупності,суд вважає,що вина
відповідача в спричиненні
матеріальної шкоди позивачу повністю
доведена в судовому засіданні та
підлягає відшкодуванню,так як згідно
ст.1166 ЦК України ,майнова шкода,завдана
неправомірними діями чи бездіяльністю
особистими немайновими правами
фізичної або юридичної особи,а також
шкода,заподіяна майну фізичної або
юридичної особи,відшкодовується в
повному обсязі особою,яка завдала її.

Що стосується розміру матеріальної
шкоди заподіяну залиттям позивачу ,то
суд вважає ,що стягненню підлягає сума
згідно з висновком про вартість
проведення відновлюваного ремонту
квартири після залиття, складеного ТОВ
"Агентство Експертної оцінки", вартість
відновлювальних робіт становить 22 622,00
(дві тисячі шістсот двадцять одна) грн.
оскільки висновок логічний ,
грунтується на розрахункових методах
визначення вартості ремонтно
-будівельних робіт з врахуванням
наукових вимог , а також 1 400,00 грн.
вартості проведення самої експертизи .
Крім того відповідачем не було
надано обґрунтованих заперечень з
приводу висновку про проведення
відновлювального ремонту , які б
давали підстави для сумніву в
правдивості даного висновку.

Суд вважає також,що згідно ст.79 ЦПК
України слід стягнути з відповідача
понесені позивачами судові витрати,а
саме стягнути з відповідача на
користь позивача сплачений судовий
збір в розмірі 245 грн. .

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода
,завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями,діями чи
бездіяльністю,відшкодовується
особою,яка її завдала,за наявності її
вини.

Враховуючи те,що по вині відповідача
позивачам була заподіяна матеріальна
шкода ,суд вважає слід задовольнити
позовні вимоги про стягнення моральної
шкоди частково .

Згідно п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року
" Про судову практику в справах про
відшкодування моральної шкоди
",враховуючи тривалість та тяжкість
моральних страждань,тяжкість
вимушених змін в житті через порушення
їх законних прав ,погіршенням стану
здоров*я,виходячи з засад розумності
,виваженості та справедливості та
врахуванням моральних страждань,суд
вважає за необхідне задовольнити
позов щодо стягнення моральної шкоди в
сумі 500 грн.

Згідно ст.ст.57,58,59,60 ЦПК України
засобами доказування в цивільній
справі є пояснення сторін і третіх осіб
,показання свідків ,письмові докази
,речові докази і висновки експертів.
Належними є докази ,які містять
інформацію щодо предмету доказування .
Обставини ,які за законом можуть бути
підтверджені певними засобами
доказування , не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування . Кожна сторона
повинна зобов*язана довести ті
обставини ,на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень .

За таких обставин суд дійшов до
висновку ,що позивачем доведені ті
обставини ,на які посилається як на
підставу своїх вимог .В свою чергу
відповідач не довів обставин ,якими
обґрунтовував заперечення проти
позову.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст.15,16,22,23,1166,1167, ст. 50-60,79,209,212-215,223 ЦПК
України, ст.ст. 151 ЖК України ,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України « Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди « від 27.03.1992 року №6
,Правилами норм користування
приміщеннями житлових будинків і
прибудинкової територіями «
затверджених Постановою КМ України від
08.10.1992 року № 572 (в редакції Постанови
КМ України від 24.01.2006 року №457 ), п.9
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995 року " Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної шкоди ", суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_2 ідент.код НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в
розмірі 24 022 грн. і моральну шкоду в
розмірі 500 грн. та сплачений судовий
збір в розмірі 245 грн. , а всього 24 767 грн.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва шляхом
подачі апеляційна скарги на протязі 10
днів .

Суддя :