Справа № 755/6297/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2014 р. Дніпровський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Чех Н.А.

при секретарі - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
позовом Комунального підприємства
"Господар Дарницького району міста
Києва" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаною
позовною заявою, посилаючись на те, що
відповідно до розпорядження районної в
місті Києві державної адміністрації
від 25.01.2012 року АДРЕСА_2 перебуває у них
(позивача) на балансі. В квартирі №5
вказаного будинку зареєстровані
ОСОБА_1, яка є власником особового
рахунку, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, 2001 року народження. Квартира
приватизована, чотирикімнатна,
житловою площею 52,30 кв.м. Відповідачі
своєчасно та в повному обсязі не
сплачували вартість наданих послуг з
березня 2010 року, внаслідок чого
утворилася заборгованість за
житлово-комунальні послуги, яка станом
на 01.01.2014 року складає 8 731,62 грн. В
судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги,
викладені в заяві про збільшення
позовних вимог, та просила стягнути з
відповідачів в солідарному порядку
заборгованість за житлово-комунальні
послуги, сума яких становить 9 724,90 грн.
Зазначила, що вказана заборгованість
складається із суми 8 731 грн. 62 коп. за
період з березня 2010 року по 01.01.2014 року
та із суми 933 грн. 28 коп., яка 23.11.2011 року
відповідачами була перерахована на їх
(позивача) розрахунковий рахунок - як
заборгованість на виконання рішення
Апеляційного суду міста Києва від
16.11.2011 року. Сума 993,28 грн. обліковується
в листопаді 2014 року разом з оплатою
поточного періоду. Враховуючи вказане
призначення платежу, кошти в розмірі 993
грн. 28 коп. не являють оплатою спірного
періоду, у зв'язку з чим заборгованість
за період з 01.03.2010 року по 01.01.2014 року є
більшою на 993 грн. 28 коп. та станом на
01.01.2014 року складає 9 724 грн. 90 коп.
Стосовно строку позовної давності
зазначила, що він не пропущений,
оскільки переривався вказаною оплатою.
Нарахування оплат за ХВП,
водовідведення, гарячу воду за період з
березня 2010 року по червень 2013 року не
здійснювалося ними, так як мешканці
робили розрахунки по лічильникам, а з
липня 2013 року здійснювалися
нарахування по загально будинковому
приладу обліку води пропорційно
кількості зареєстрованих осіб в
квартирі відповідачів, оскільки
відповідачі не надали доступ до
квартирних засобів обліку, про що
робився припис, який не був виконаний.
Стосовно застосування тарифів,
встановлених для розрахунків з
населенням з оплатою останнім після 20
числа місяця, що настає за
розрахунковим, пояснила, що такі тарифи
застосовуються у відповідності до
п.2.6.2, 2.6.3 Розпорядження КМДА №140 у разі
оплати спожитих у розрахунковому
місяці житлово-комунальних послуг не у
повному обсязі та у разі наявності
заборгованості за спожиті
житлово-комунальні послуги за
попередні періоди, на яку не укладено
договір про її реструктуризацію.
Просила врахувати надані письмові
пояснення.

Представник відповідача ОСОБА_3 в
судовому засіданні позов не визнав,
просив відмовити в його задоволенні.
Зазначив, що позивачем безпідставно
застосовувалися тарифи "після 20 числа
місяця", у зв'язку з чим розрахунок
заборгованості є невідповідним.
Безпідставно було нараховано
заборгованість по оплаті
водопостачання по загальному
будинковому лічильнику, оскільки в
квартирі відповідачів є лічильники, по
яких має нараховуватися оплата.
Зазначив, що в спірній квартирі
лічильники були встановлені з 2001 року,
які є і по цей час. До експлуатації
лічильники були прийняті у визначеному
законодавством порядку. Без врахування
показників лічильників встановити
фактичний розмір заборгованості
неможливо. Просив врахувати подану ним
заяву про застосування строків
позовної давності, а саме - наслідків
пропуску строку, що є підставою для
відмови в позові. Обгрунтував це тим, що
вказаний позивачем період
заборгованості - з березня 2010 року по
грудень 2013 року, і звернення до суду в
березні 2014 року, свідчать про
перевищення трьох років позовної
давності, визначеної ст.257 ЦК України.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 в
судове засідання не з'явилися, про день
та час розгляду справи сповіщалися
належним чином. До справи було подано
письмові заперечення на позов від
відповідача ОСОБА_4, в якій є прохання
відмовити в задоволенні позовних вимог
та розглядати справу без його участі.

Вислухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача
ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню
частково.

В суді встановлено, що в квартирі
АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, яка є
власником особового рахунку, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, 2001 року
народження. Квартира приватизована,
чотирикімнатна, житловою площею 52,30
кв.м.

Встановлено та підтверджено довідкою
№283 від 08.09.2014 року, виданою ЖЕД-222, що за
період з березня 2010 року по вересень 2014
року від мешканців квартири АДРЕСА_1
(відповідачів) не надходило звернень з
приводу звільнення від оплати вартості
житлово-комунальних послуг у зв'язку з
непроживанням за місцем реєстрації.

З копії рішення Дніпровського
районного суду міста Києва від 12.08.2011
року слідує, що аналогічний спір - про
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги по вказаній
квартирі (за інший період) вже
розглядався і вказаним рішенням з
відповідачів було стягнуто
заборгованість в розмірі 5 161 грн. 62 коп.
Вказане рішення було скасоване
рішенням Апеляційного суду міста Києві
від 16.11.2011 року і постановлено нове,
згідно якого з відповідачів стягнуто
заборгованість в сумі 912 грн. 28 коп.
шляхом стягнення боргу з кожного
відповідача по 228 грн. 07 коп. та по 20,25
грн. судових витрат, тобто - пропорційно
до частки у праві власності житла
кожного відповідача, оскільки
солідарна відповідальність
відноситься до користування жилими
приміщеннями в будинках державного і
громадського житлового фонду. З
вказаних рішень слідує, що спір по
заборгованості за житлово-комунальні
послуги був за період з 2007 року по лютий
місяць 2010 року.

З розрахунку заборгованості за період
з березня 2010 року по 01.01.2014 року
встановлено, що з березня по грудень 2010
року нараховано заборгованість 3 131,38
грн., оплат не було; з січня по грудень
2011 року нараховано до сплати 5 989,34 грн.,
оплачено 5 753,92 грн.; з січня по грудень
2012 року нараховано 5 914,68 грн., сплачено 5
440,45 грн.; з січня по грудень 2013 року
нараховано 8 326,96 грн., сплачено 3 943,12 грн.
Враховуючи ці розрахунки та здійснений
за даний час перерахунок,
заборгованість по оплаті за комунальні
послуги складає 8 731 грн. 62 коп.

Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України
наймач повинен своєчасно - щомісячно, в
установлені строки, вносити квартплату
та плату за комунальні послуги, в
установлених сумах.

Статтею 322 ЦК України визначено, що
власник зобов'язаний утримувати майно,
що йому належить. Згідно до ст.526 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ст.20 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Статтею 257 ЦК України визначено, що
строк позовної давності складає три
роки.

Позов було подано до суду 28.02.2014 року, що
свідчить про те, що період, за який
можливо стягнути заборгованість,
становить з березня місяця 2011 року по
грудень місяць 2013 року включно (по
розрахунку). Тобто, період з березня
місяця 2010 року по лютий місяць 2011 року
включно є таким, що виходить за межі
строку позовної давності та
заборгованість за цей період не
підлягає стягненню. Посилання сторони
позивача на те, що мало місце
переривання перебігу позовної
давності згідно ст.264 ЦК України, є
безпідставне, оскільки належних та
допустимих доказів того, що за вказаний
період були сплачені відповідачами
якісь суми, чи щодо зарахування
позивачем за вказаний період сум, суду
не було надано.

Судом не може бути враховано посилання
сторони позивача на те, що з суми
коштів, сплачених відповідачем в кінці
2011 року, частина коштів - 993,28 грн. була
зарахована позивачем на погашення
боргу, визначеного рішенням
Апеляційного суду міста Києва від
16.11.2011 року, оскільки сума боргу - 993,28
грн. за період по лютий 2010 року згідно
рішення суду має сплачуватися в рівних
частках кожним з відповідачів. В даному
випадку квитанції про оплати і самі
оплати надані та здійснені одним із
відповідачів. Сплачені даним
відповідачем суми не можуть
зараховуватися позивачем в рахунок
погашення заборгованості інших
відповідачів. Доказів про відкриття
виконавчого провадження по рішенню
суду від 16.11.2011 року позивачем не надано
і не зазначалося про їх наявність.

Таким чином, сума заборгованості, яка є
предметом спору, є - 8 731,62 грн. (за
мінусом 993,28 грн., що підлягають
стягненню за рішенням суду від 16.11.2011
року). Враховуючи строк позовної
давності та вищевказані обгрунтування,
заборгованість за період з березня
місяця 2010 року по лютий місяць 2011 року
включно не підлягає задоволенню. Сума
заборгованості за даний період
становить 3 988 грн. 20 коп.

Таким чином, заборгованість становить
за період з березня 2011 року по 01.01.2014
року - 4 743 грн. 42 коп.

Спірним питанням є і нарахування за
період з липня 2013 року по грудень 2013
року включно заборгованості за ХВП,
водовідведення, гарячу воду, які
здійснювалися по квартирі
відповідачів по загально будинковому
приладу обліку води пропорційно
кількості зареєстрованих осіб в
квартирі відповідачів. Враховуючи те,
що в квартирі відповідачів є квартирні
прилади обліку водопостачання, які
прийняті до експлуатації, наявність
яких не оспорюється стороною позивача,
суд не може прийняти до уваги вказані
позивачем підстави таких нарахувань -
ненадання доступу до квартирних
обліків водопостачання в квартирі
відповідачів, оскільки відсутні
належні та допустимі докази цього. Крім
того, споживачі, в квартирах яких є
квартирні прилади обліку
водопостачання, мають сплачувати за
визначені приладами об'єми отриманих
послуг по водопостачанню.

Таким чином, нарахування за період з
липня 2013 року по грудень 2013 року послуг
за ХВП - 675,76 грн., водовідведення - 151,62
грн., та гарячу воду - 1 584,90 грн., що в
загальному становить суму - 2 412,28 грн., є
незаконними і дана сума не підлягає
стягненню з відповідачів. Враховуючи
це, з суми заборгованості - 4 743 грн. 42
коп. має бути відмінусовано 2 412 грн. 28
коп., що дорівнює - 2 331 грн.14 коп. і дана
сума є заборгованістю, яка має бути
сплачена відповідачами в рівних
частках позивачу в рахунок погашення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги за період з березня 2011 року по
01.01.2014 року. На кожного з відповідачів
припадає сума заборгованості, яка має
бути сплачена позивачу, в розмірі 582,79
грн. Крім цього, відповідно до ст.88 ЦПК
України на користь позивача має бути
відшкодовано судовий збір 243 грн. 60 коп.,
який мають відшкодувати кожен з
відповідачів в рівних частках - по 60
грн. 90 коп.

Стосовно посилання представника
відповідача ОСОБА_3 на невірне
застосування тарифів "після 20 числа
місяця", суд приходить до того, що вони є
безпідставні, враховуючи п.2.6.2, 2.6.3
Розпорядження КМДА №140 від 03.02.2011 року
"Про впорядкування нарахування плати
за житлово-комунальні послуги в місті
Києві", якими передбачено, що у разі
оплати спожитих у розрахунковому
місяці житлово-комунальних послуг не у
повному обсязі та у разі наявності
заборгованості за спожиті
житлово-комунальні послуги за
попередні періоди, на яку не укладено
договір про її реструктуризацію - мають
застосовуватися тарифи, встановлені
для розрахунків з населенням з оплатою
останнім після 20 числа місяця, що
настає за розрахунковим.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 67, 68 ЖК України, ст.ст.526, 322, 257 ЦК
України, ст. 20 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги", ст.ст.60, 88,
212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позов Комунального підприємства
"Господар Дарницького району міста
Києва" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на користь Комунального
підприємства "Господар Дарницького
району міста Києва", з кожного по 582 грн.
79 коп. заборгованість за
житлово-комунальні послуги.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на користь Комунального
підприємства "Господар Дарницького
району міста Києва", з кожного судові
витрати по 60 грн. 90 коп.

В інших частинах позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду міста Києва через
Дніпровський районний суд міста Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя: