РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 521/21116/13-ц

№ 2/521/2292/14

03 листопада 2014 року

Малиновський районний суд м.
Одеси у складі:

головуючого судді - Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря - Борисової
Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні позов Одеської міської ради
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звільнення
самовільно зайнятої ділянки шляхом
демонтажу самовільно збудованого
металевого паркану та знесення
капітального паркану,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою, в якій просить зобов'язати
відповідачів власними силами та за
свій рахунок привести до попереднього
стану самовільно захоплену земельну
ділянку шляхом демонтажу самовільно
збудованого металевого паркану та
знесення капітального паркану,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1;
стягнути судові витрати. У своїх
додаткових поясненнях до позову
представник позивача уточнила адресу
самовільно захопленої земельної
ділянки, а саме: АДРЕСА_1.

Позов обґрунтований такими
обставинами. Відповідачі без
дозвільних документів шляхом
встановлення металевого та
капітального паркану самовільно
зайняли земельну ділянку загальною
площею 0,2392 га по АДРЕСА_1, яка належить
до комунальної власності
територіальної громади м. Одеси. У
відповідачів немає договору на
встановлення паркану та документів,
які підтверджують право власності або
користування зазначеною земельною
ділянкою. Органами місцевої влади або
місцевого самоврядування рішення про
надання відповідачам у власність або
користування зазначеної земельної
ділянки для встановлення металевого та
капітального паркану не приймалося,
ділянка відповідачам не передавалася,
у зв'язку з чим має місце самовільне
зайняття земельної ділянки.

У судовому засіданні представник
позивача підтримала позов та просила
його задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_1 проти
позову заперечували, посилаючись
спочатку на відсутність металевого та
капітального парканів. Згодом,
представники відповідачів
стверджували, що зазначена огорожа
була зведена попереднім власником.
Крім того, у письмових запереченнях
проти позову представник ОСОБА_1.
зазначив, що огорожа є некапітальною,
оскільки не має фундаменту та не є
об'єктом самочинного будівництва в
розумінні 376 ЦК України.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилась, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлялась
неодноразово належним чином, про
причини неявки суд не повідомила, заяву
про розгляд справи у її відсутність до
суду не подала.

Вислухавши представників сторін,
дослідивши письмові докази по справі,
вивчивши матеріали справи, суд дійшов
висновку, що позов належить
задовольнити, зважаючи на такі
обставини.

Як встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками
нежилих приміщень, загальною площею 267,6
кв. м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1,
на підставі договору купівлі-продажу
від 08.04.2008 року та договору дарування
від 08.04.2008 року відповідно.

У зв'язку з надходженням листа
департаменту комунальної власності
Одеської міської ради від 22.08.2013 року,
Малиновська районна адміністрація
Одеської міської ради здійснила
перевірку факту самовільного
захоплення земельної ділянки
територіальної громади м. Одеси за
адресою: АДРЕСА_1, за результатами якої
з'ясовано, що володільцями нежилих
приміщень, розташованих за зазначеною
адресою нежилих приміщень, самовільно
проведені роботи з установки металевої
та бетонної огорожі земельної ділянки
площею 0,2393 га.

На підтвердження зазначеної обставини
представник позивача надав суду
матеріали проведеної перевірки,
зокрема копії акта перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства № 30 від 19.07.2013 року, акта
від 08.2013 року, технічного звіту
інженерно-геодезичних робіт по
топографічній зйомці та визначенню
площі земельної ділянки за адресою:
АДРЕСА_1, а також матеріали
фотофіксації на місцевості, а також
технічних паспортів на нежитлові
приміщення за зазначеною адресою від
13.05.2008 року та 03.08.2010 року.

Зазначені докази суд вважає належними
і допустимими і бере їх до уваги.
Заперечуючи проти належності
матеріалів фотофіксації як доказу по
справі, представники відповідача
ОСОБА_1, у свою чергу, не надали суду
власні матеріали фотозйомки та не
просили суд здійснити відповідну
фотофіксацію із залученням
спеціаліста тощо.

Посилання представників відповідача
на те, що зазначена огорожа була
зведена попереднім власником
спростовуються матеріалами справи, а
саме: у технічному паспорті на
нежитлові приміщення за зазначеною
адресою, виготовленому КП «ОМБТІ та
РОН» станом на 13.05.2008 року, тобто після
набуття у власність відповідачами
зазначених приміщень, відсутня
будь-яка згадка у технічній
характеристиці підсобних приміщень
про наявність огорожі. Відповідне
зазначення огорожі № 1-3 міститься у
технічному паспорті на зазначені
нежитлові приміщення, виготовленому
станом на 03.08.2010 року. При цьому суд
звертає увагу, що в описі основних
конструктивних елементів зазначено, що
огорожа виготовлена з металу,
залізобетону та сітки, загальна площа -
272,6 кв. м. Що стосується заперечення
представників відповідача щодо
некапітальності встановленої огорожі,
то ними не було заявлено клопотання про
проведення відповідної експертизи, так
само не було надано суду будь-яких
інших доказів на підтвердження своїх
заперечень.

Згідно з листом Інспекції з
благоустрою міста від 04.10.2013 року
договір про встановлення паркану за
адресою: АДРЕСА_1, інспекцією не
надавався, про що було складено
протокол та надано припис з вимогою
прийняти заходи щодо демонтажу
паркану. Зазначені вимоги
відповідачами були проігноровані.

Крім того, згідно з листом Малиновської
районної адміністрації Одеської
міської ради від 10.10.2013 року документи,
які підтверджують право власності або
користування зазначеною земельною
ділянкою площею 0,2393 га за адресою:
АДРЕСА_1, відсутні. У технічному
паспорті на розташовані на цій ділянці
нежитлові приміщення від 03.08.2010 року
зазначено, що документи на земельну
ділянку не оформлені. Представники
відповідачів так само не надали суду
відповідні документи на земельну
ділянку, надавши лише копії квитанцій
про сплату ними земельного податку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 83 ЗК України
землі, які належать на праві власності
територіальним громадам сіл, селищ,
міст, є комунальною власністю. У
комунальній власності перебувають: а)
усі землі в межах населених пунктів,
крім земельних ділянок приватної та
державної власності; б) земельні
ділянки, на яких розташовані будівлі,
споруди, інші об'єкти нерухомого майна
комунальної власності незалежно від
місця їх розташування.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни
та юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ст. 212 ЗК України
самовільно зайняті земельні ділянки
підлягають поверненню власникам землі
або землекористувачам без
відшкодування затрат, понесених за час
незаконного користування ними.
Приведення земельних ділянок у
придатний для використання стан,
включаючи знесення будинків, будівель
і споруд, здійснюється за рахунок
громадян або юридичних осіб, які
самовільно зайняли земельні ділянки.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Зважаючи на викладені обставини та
положення чинного законодавства
України, суд вважає доведеним факт
самовільного будівництва металевого
паркану та знесення капітального
паркану на земельної ділянці площею за
адресою: АДРЕСА_1, яка належить
територіальній громаді м. Одеси. Таким
чином, позовні вимоги Одеської міської
ради є законними, обґрунтованими та
мають бути задоволені.

Питання про розподіл судових витрат
суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК
України.

Керуючись ст.ст. 83, 116, 212 ЗК
України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Одеської міської ради до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звільнення
самовільно зайнятої ділянки шляхом
демонтажу самовільно збудованого
металевого паркану та знесення
капітального паркану - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2
власними силами і за свій рахунок
привести до попереднього стану
земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1,
шляхом демонтажу металевого та
знесення капітального паркану

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних
частках на користь Одеської міської
ради судовий збір у розмірі 229 (двісті
двадцять дев'ять) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Ю.В.
Тополева