І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 листопада 2014 року
міський суд
під головуванням судді - Ковальова І.М.
при секретарі - Жижчук А.В.
з участю представника позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Рівне цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
В Рівненський міський суд з позовом
до ОСОБА_3 про стягнення аліментів
В судовому засіданні позивач та
представник позивача заявлені позовні
вимоги підтримали. Суду пояснила, що
позивачка з відповідачем перебували у
зареєстрованому шлюбі з 18 липня 2010
року, від якого мають малолітнього сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішенням Рівненського міського суду
від 06 грудня 2013 року шлюб між сторонами
розірвано, місцем проживання дитини
визначено місце проживання матері.

Після розірвання шлюбу сторони
проживають окремо, між ними спільний
бюджет та господарство не ведеться.

У добровільному порядку відповідач
не надає матеріальної допомоги на
утримання малолітнього сина ОСОБА_5,
хоча працездатний, працює та отримує
заробітну плату. Позивачка сама
утримує та виховує їх малолітнього
сина, купує речі, харчування, іграшки
для дитини.

Тому, просять суд стягнути з
відповідача на користь позивача
аліменти на утримання сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки усіх
видів заробітку (доходу) відповідача,
але не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму дитини відповідного віку,
щомісячно, починаючи з дня подачі
позову до суду і до досягнення сином
повноліття.

Відповідач в судовому засіданні
заявлені позовні вимоги визнав
частково та пояснив суду, що він не
заперечує проти стягнення з нього
аліментів на утримання їх з позивачкою
сина. Однак, просить суд стягнути
аліменти в розмірі ? частки усіх видів
його заробітку.

Заслухавши учасників судового
процесу, дослідивши матеріали справи,
суд прийшов до висновку, що заявлені
позовні вимоги підлягають до
часткового задоволення.

Судом встановлено, що сторони по
справі перебували у зареєстрованому
шлюбі з 18 липня 2010 року, від якого мають
малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дана обставина стверджується
дослідженим в судовому засіданні
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1
виданим Відділом державної реєстрації
актів цивільного стану
Здолбунівського районного управління
юстиції у Рівненській області з якого
вбачається, що ОСОБА_5 народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Здолбунів, про що в
Книзі реєстрації народжень 2010 року
листопада місяця 11 числа зроблено
відповідний актовий запис за №289.
Батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Рішенням Рівненського міського суду
від 06 грудня 2013 року шлюб між сторонами
розірвано, місцем проживання дитини
визначено місце проживання матері.

Після розірвання шлюбу сторони
проживають окремо, між ними спільний
бюджет та господарство не ведеться.

Відповідно до ч.1 ст.180 Сімейного
Кодексу України обов'язок утримувати
дитину є рівною мірою обов'язком як
матері, так і батька. Батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного
Кодексу України за рішенням суду кошти
на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного
Кодексу України мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до Закону України "Про
державний бюджет України на 2014 рік"
прожитковий мінімум для дитини віком
до 6 років становить 1032 гривні.

Враховуючи вищевикладені обставини у
їх сукупності та те, що відповідач у
добровільному порядку у належному
розмірі коштів на утримання
малолітнього сина позивачу не надає, не
допомагає позивачу створювати належні
умови для розвитку природних
здібностей сина, а також те, що
відповідач є працездатним, працює,
отримує заробітну плату згідно довідки
про доходи від 13 листопада 2014 року №387
виданої ПАТ «Волинь-Цемент», а середній
заробіток відповідача становить 3372,47
грн., тому суд вважає, що заявлені
позовні вимоги позивача є
обґрунтованими.

Однак, розмір аліментів, які позивач
просить суд стягнути з відповідача є
завищеним, оскільки обов'язок
утримувати дитину є рівною мірою
обов'язком як матері, так і батька.
Виходячи з рівності часток з суми
прожиткового мінімуму на дитину, з
кожного б частка з батьків становила 516
грн. Четверта частина від доходу
відповідача становить 843,12 грн., що
значно перевищує половину частки
прожиткового мінімуму дитини віком до 6
років, а тому до стягнення з
відповідача на користь позивача
підлягають аліменти в розмірі ? частки
всіх видів його заробітку (доходу), а не
1/3, як зазначає позивач.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10,60,212,213,215,294 ЦПК України,
ст.ст.180,181,182,183 Сімейного Кодексу
України, суд,-

в и р і ш и в
:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів задоволити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м.Здолбунів Рівненської
області на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі ? частки всіх видів заробітку
(доходу), але не менше 30 % прожиткового
мінімуму дитини відповідного віку
щомісячно, починаючи з дня подачі
позову до суду - 08 вересня 2014 року до
досягнення сином повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м.Здолбунів Рівненської
області судовий збір в розмірі 243 грн. 60
коп. та зарахувати до спеціального
фонду Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий :