Справа № 204/7995/14-ц
Провадження № 6/204/391/14
УХВАЛА

13 листопада 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючого – судді

Дубіжанської Т.О.

при секретарі

Сорокіній А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
подання Державного виконавця
Красногвардійського ВДВС
Дніпропетровського МУЮ про тимчасове
обмеження особи у праві виїзду за межі
України до виконання боргових
зобов`язань ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

10 листопада 2014 року до суду надійшло
подання Державного виконавця
Красногвардійського ВДВС
Дніпропетровського МУЮ про тимчасове
обмеження особи у праві виїзду за межі
України до виконання аліментних
зобов`язань. Подання було передано
судді для розгляду 12.11.2014 року.

Як вбачається із заяви, на виконанні у
державного виконавця
Красногвардійського ВДВС
Дніпропетровського МУЮ перебуває
виконавче провадження щодо
примусового виконання виконавчого
листа № 620/746/13 від 21.11.2013 року, виданого
Зачепилівським районним судом м.
Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 моральної шкоди
злочином в розмірі 10 000 грн., а також
витрати за проведення
авто-товарознавчої експертизи в сумі 600
грн., а всього стягнути 10 600 грн.
Виконавче провадження було відкрито
04.02.2014 року. Боржник є громадянином
України, добровільно рішення суду не
виконує, заборгованість не виплачує.
Заборгованість по відшкодуванню
матеріальних збитків, спричинених
злочином та стягнення моральної шкоди
становить 10 600 грн. Боржник
неодноразово викликався до відділу ДВС
для сплати заборгованості,
попереджався про кримінальну
відповідальність, але заходи щодо
відшкодування заборгованості не
вживає. У зв’язку із чим, заявник
звернувся до суду з даними заявленими
вимогами.

Вивчивши матеріали справи суд
приходить до висновку, що подання
задоволення не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи у праві виїзду
за межі України при виконанні судових
рішень та рішень інших органів
вирішується судом за
місцезнаходженням органу ДВС за
поданням державного виконавця,
погодженим з начальником відділу ДВС.
Суд негайно розглядає подання,
зазначене в ч.1 цієї статті, без виклику
чи повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

У відповідності до ст. 373 ЦПК України за
зверненням державного виконавця, суд
може встановити певні способи
виконання судового рішення, однак за
наявності обставин, що утруднюють його
виконання.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справі від 30.03.2012 року № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» питання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України вирішується при виконанні
судових рішень, ухвалених зокрема, за
позовами, що випливають із кредитних
правовідносин, у порядку,
передбаченому статтею 11 Закону України
"Про виконавче провадження" та статтею
377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язання.

У відповідності до ст. 33 Конституції
України і ст. 12 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» кожному,
хто на законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування і вільний вибір
місця проживання, а також право вільно
залишити територію України за винятком
обмежень встановлених законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» право
вільного виїзду за кордон певним чином
тимчасово обмежується в разі, якщо він
ухиляється від виконання зобов’язань,
покладених на нього судовим рішенням,
до виконання зобов’язань. Згідно ч. 2
цієї ж статті громадянинові України,
який має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті. Згідно ч. 4
цієї ж статті паспорт може бути
тимчасово затримано чи вилучено у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті, або в разі
використання паспорта для вчинення
злочину, або виявлення у ньому
підробки, а також у випадках припинення
громадянства України.

Згідно вимогам ст. 6 Закону України від
21.01.1994 № 3857-XII «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України», громадянинові України, який
має документ, що дає право на виїзд за
кордон, може бути тимчасово відмовлено
у виїзді за кордон, зокрема, у випадках,
коли він ухиляється від зобов’язань,
накладених на нього судовим рішенням, -
до виконання зобов’язань.

З наданих суду матеріалів вбачається,
що суду не надано будь-яких достовірних
даних про зміну прізвища боржника,
місце проживання та реєстрації
боржника, його громадянство, наявність
звернень боржника до відповідних
органів з питань видачі паспорту, що
дає право виїзду за кордон, фактичну
видачу йому такого паспорта,
місцезнаходження такого паспорта,
вжиття будь-яких заходів примусового
виконання рішення суду державним
виконавцем, а також даних про
можливість виїзду боржника за кордон.
Також, з подання не вбачається
обґрунтованості припущення, що
вирішення питання про заборону
боржникові ОСОБА_1 виїзду за кордон
сприятиме виконанню рішення суду.

Суд, оглянувши матеріали справи не
вбачає дійсних обставин, що утруднюють
виконання рішення суду, та давали б
достатні підстави для обмеження права
боржника на виїзд за кордон в якості
способу забезпечення виконання
зобов’язань.

В силу дії ст. ст. 21, 22, 64 Конституції
України конституційні права
гарантуються та не можуть бути
скасовані чи обмежені, крім випадків
передбачених Конституцією України та
законами України.

За таких обставин подання є
безпідставним, необґрунтованим та
таким що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись
ЗУ «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України»,
Конституцією України, ст. ст. 3, 10, 373, 377-1
ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволені подання Державного
виконавця Красногвардійського ВДВС
Дніпропетровського МУЮ про тимчасове
обмеження особи у праві виїзду за межі
України до виконання боргових
зобов`язань ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може
бути подано протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя

Т.О. Дубіжанська