Провадження № 2/521/5515/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року Малиновський
районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Коблової О.Д.

при секретарі судового засідання -
Гончарук Х.А.,

за участю: представників позивача -
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визначення
розміру часток в спільній частковій
власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_5, та уточнивши позовні вимоги
просить визнати частки у спільній
частковій власності у житловому
будинку з надвірними спорудами,
розташованому по АДРЕСА_1 між ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 наступним чином: частка ОСОБА_4
становить 7/10 частин вказаного
домоволодіння і складається із в
житловому будинку літ «А» з: 1-1 житлової
кімнати 7,2 кв.м., 1-2 житлової кімнати - 10, 4
кв.м, 1-3 ванної кімнати 4,0 кв.м., 1-4
вбиральні 1,1 кв.м, 1-5 кухні 7,8 кв.м., 1-6
житлової кімнати 17,0 кв. м., 1-7 коридору
10,8 кв.м., 1-8 житлової кімнати 10, 9 кв. м.,
веранди 4, 2 кв.м, загальною площею 73,4
кв.м., житловою площею 45,5 кв.м., сарай літ
«З», ? огорожі №1, 3-8, ? вимощення І;
частка ОСОБА_5 становить 3/10 частин і
складається із в житловому будинку літ.
«А» з: 2-1 коридору 3,6 кв.м., 2-2 кухні 9,9
кв.м, 2-3 коридору 3,9 кв.м., 2-4 житлової
кімнати 19,3 кв.м., 2-5 житлової кімнати 5,6
кв.м., 2-6 санвузлу 4,3 кв.м., загальною
площею 46,6 кв.м., житловою 24,9 кв.м., сарай
літ «Б», навіс літ «О», ? огорожі № 1, 3-8, ?
вимощення І.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
йому на праві приватної власності
належить ? частина житлового будинку з
надвірними спорудами, розташованого в
АДРЕСА_1, на підставі Свідоцтва про
право на спадщину за законом від 12
листопада 2013 року, посвідченого Другою
Одеською державною нотаріальною
конторою та зареєстрованого в реєстрі
№ 1-2993 і в спадковому реєстрі - витяг №
35725301, № у спадковому реєстрі - 55300114.
Речове право на вказане нерухоме майно
зареєстровано у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію прав та їх обтяжень,
індексний № Витягу - 12666472,
реєстраційний номер об'єкта нерухомого
майна - 01, номер запису про право
власності - 3345444. ? частина зазначеного
спадкового майна в цілому складається
з одного житлового будинку під літ. «А»,
житловою площею 17,0 кв.м. та надвірних
споруд за літерою № 1, 3-8 - огорожа, за
літ. І,ІІ - вимощення, за літ. ІІІ - шахта,
розташованих на земельній ділянці
площею 522 га. На самочинно збудовані
житлову прибудову з мансардою літ. «А1»
та сарай літ. «З» свідоцтво не видавало.
Так, відповідно до технічного паспорту
від 08.04.2014 року, встановлено, що будівлі
літ. «А1» житлова прибудова з
мансардою, літ. «З» - сарай, самочинно
збудовані до 05.08.1992 року, тобто є такими,
що не підлягають прийняттю в
експлуатацію, зокрема для потреб
державної реєстрації права власності
на нерухоме майно. Позивач зазначає, що
усе успадковане майно призвело до
зміни арифметичного розміру як його,
так і відповідача часток у спільній
частковій власності. Відповідач
відмовляється від добровільного
перерахунку часток, у зв'язку з
вищезазначеним позивач змушений
звернуться із зазначеним позовом до
суду.

Представники сторони позивача позовні
вимоги підтримали у повному обсязі,
надали пояснення по справі та просили
позов задовольнити.

Представник відповідача позов не
визнав, надав пояснення, та просив у
задоволенні позову відмовити, просив
частки залишити ідеальними, тобто по ?
кожному власнику.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх
сукупності, прийнявши до уваги виниклі
обставини та пояснення сторін за суттю
спору і підставами звернення в суд,
надавши належну юридичну оцінку
виниклим між сторонами по справі
правовідносинам, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 не
підлягають задоволенню .

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Свідоцтва про право на
спадщину за законом, посвідченого
Другою Одеської державною нотаріально
конторою № 1-2993 від 12.11.2013 ОСОБА_4
належить ? частина у житловому будинку
з надвірними спорудами за адресою:
АДРЕСА_1 ? частина зазначеного
спадкового майна в цілому складається
з одного житлового будинку під літ. «А»,
житловою площею 17,0 кв.м. та надвірних
споруд за літерою № 1, 3-8 - огорожа, за
літ. І,ІІ - вимощення, за літ. ІІІ - шахта,
розташованих на земельній ділянці
площею 522 га. На самочинно збудовані
житлову прибудову з мансардою літ. «А1»
та сарай літ. «З» свідоцтво не видавало.
Так, відповідно до технічного паспорту
від 08.04.2014 року, встановлено, що будівлі
літ. «А1» житлова прибудова з
мансардою, літ. «З» - сарай, самочинно
збудовані до 05.08.1992 року, тобто є такими,
що не підлягають прийняттю в
експлуатацію, зокрема для потреб
державної реєстрації права власності
на нерухоме майно.

ОСОБА_5 належить ? частина у житловому
будинку з надвірними спорудами за
адресою: АДРЕСА_1, на підставі рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 16.03.1995 року.

В наданому до суду розрахунку часток
об'єктам нерухомого майна,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 №
447057.67.14 від 29.09.2014 року зазначено, що у
фактичному користуванні позивача
знаходиться 7/10 домоволодіння, а у
відповідача - 3/10. Відповідно до даного
розрахунку позивач і просив ухвалити
судове рішення.

Так, як роз'яснює Пленум
Верховного суду України у своїй
постанові № 7 від 04.10.1991 року, при
розгляді спорів між учасниками
спільної часткової власності на
жилий будинок про зміну часток суди
повинні враховувати, що такі вимоги
можуть бути задоволені, якщо учасник
спільної власності збільшить в ньому
за свій рахунок корисну площу будинку
(жилих і підсобних його приміщень)
шляхом прибудови, надбудови або
перебудови, проведеної з дозволу
виконкому місцевої Ради і за згодою
решти учасників спільної власності.

Спорудження господарських будівель
(сараїв, гаражів тощо) не є підставою
для збільшення встановленого раніше
розміру частки в праві власності на
будинок.

Відповідно до п.1.6 Тимчасового
положення про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 07 лютого 2002 року,
визначено, що реєстрації підлягають
права власності тільки на об'єкти
нерухомого майна, будівництво яких
закінчено та які прийняті в
експлуатацію у встановленому порядку,
за наявності матеріалів технічної
інвентаризації, підготовлених тим БТІ,
яке проводить реєстрацію права
власності на ці об'єкти.

Відповідно до п.п. 3.1-3.4 Інструкції
щодо проведення поділу, виділу та
розрахунку часток об'єктів нерухомого
майна, затвердженої наказом №55
Міністерства з житлово-комунального
господарства 18 липня 2007 року,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 06 липня 2007 року за № 774/14041, у
разі невідповідності розмірів часток.
указаних у правовстановлювальних
документах, реальним часткам за згодою
всіх співвласників здійснюється
розрахунок відповідних часток
нерухомого майна з метою отримання
відповідних правовстановлювальних
документів. При цьому вказані в
правовстановлювальних документах
розміри часток співвласників на
об'єкти нерухомого майна в сумі повинні
становити одиницю. За відсутності
згоди всіх співвласників щодо зміни
часток питання вирішується в судовому
порядку.

При розрахунку частки кожного
співвласника в будинку необхідно
визначити всю внутрішню площу будинку,
а також площу, яка належить кожному
співвласнику окремо відповідно до
Інструкції про порядок проведення
технічної інвентаризації об'єктів
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна".

Підставою для реєстрації в БТІ права
власності на частки у домоволодінні є
рішення суду про визначення часток у
домоволодінні.

Відповідно до ст. 357 ЦК України, частки
у праві спільної часткової власності
вважаються рівними, якщо інше не
встановлено за домовленістю
співвласників або законом. Співвласник
має право на відповідне збільшення
своєї частки у праві спільної
часткової власності, якщо поліпшення
спільного майна, які не можна
відокремити, зроблені ним своїм коштом
за згодою всіх співвласників, з
додержанням встановленого порядку
використання спільного майна. Так,
співвласник житлового будинку, іншої
будівлі, споруди може зробити у
встановленому законом порядку за свій
рахунок добудову (прибудову) без згоди
інших співвласників, якщо це не порушує
їхніх прав. Така добудова (прибудова) є
власністю співвласника, який її зробив,
і не змінює розміру часток
співвласників у праві спільної
часткової власності.

Так, частина перша статті закріплює
презумпцію рівності часток у праві
спільної часткової власності, що
належать кожному зі співвласників.

Відповідно до ст. 358 ЦПК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою.

Стороною відповідача перерахунок
часток у спільній частковій власності
заперечувався, як такий що може
порушити законні права відповідача як
власника ? частини спірного
домоволодіння.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Так, стороною позивача не надано
жодного доказу дійсності фактичного
перерозподілу часток, так як у
розрахунку часток, наданого КП «БТІ»
ОМР не зазначено перерозподіл стосовно
будівлі літ. «А1».

За таких підстав суд вважає за
необхідне у задоволенні позову
відмовити.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п.2 постанови від 18.12.2009 року
№14 «Про судове рішення у цивільній
справі», рішення є законним тоді, коли
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до статті 2 ЦПК
України, вирішив справу згідно з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин відповідно до статті 8
ЦПК, а також правильно витлумачив ці
норми. Обґрунтованим визнається
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, які були
досліджені в судовому засіданні і які
відповідають вимогам закону про їх
належність і допустимість, або
обставин, що не підлягають доказуванню,
а також якщо рішення містить вичерпні
висновки суду, що відповідають
встановленим на підставі достовірних
доказів обставинам, які мають значення
для вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, ухваленим на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи, що з аналізу поданих
до суду доказів, суд не вбачає
обґрунтованості позивачем
причинно-наслідкового зв'язку між
заявленими вимогами, фактичними
обставинами та не згодою сторони
відповідача з перерозподілом його
ідеальної частки, суд відмовляє у
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,209,212-215,218, ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про визначення розміру часток в
спільній частковій власності -
відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10-ти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
О.Д. Коблова