Справа № 761/5822/13-ц
Провадження №2/761/196/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 листопада 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва

В складі головуючого судді
Волокітіної Н.Б.

При секретарі Беширові
О.О.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» про визнання кредитного
договору нікчемним,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом про визнання кредитного
договору нікчемним.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач дізнався про існування
кредитного договору, який укладений
між ним та ВАТ КБ «Надра», в січні 2011
року, коли він отримав копію позовної
заяви про стягнення з нього на користь
банку заборгованості за кредитним
договором та про виклик в судове
засідання до Вишгородського районного
суду Київської області. Також позивач
зазначив, що в ніч з 28.06.2007 року на 29.06.2007
року з його автомобіля були викрадені
речі, а також паспорт громадянина
України.

Оскільки позивач не підписував
кредитний договір, який укладений
23.07.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1,
просить визнати даний договір
нікчемним.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти позову,
зазначивши, що висновок
судово-почеркознавчої експертизи, яким
встановлено, що позивач не підписував
кредитний договір, не можна брати до
уваги, оскільки експертами було
порушено методику дослідження
проведення експертизи. Крім того,
представник відповідача просив
застосувати до даних правовідносин
строк позовної давності.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази, суд вважає,
що позовні вимоги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Перевіряючи обставини справи, судом
встановлено, що 23.07.2008 року між ВАТ КБ
«Надра» та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № 134/П/35/2008-980, згідно
якого ОСОБА_1 отримав в кредит кошти в
розмірі 25000 грн. строком до 21.07.2011 року.

29.06.2007 року до Обоолонського РУ ГУМВС
України в м. Києві звернувся ОСОБА_1 із
заявою про те, що 29.06.2007 року о 09-00 год. по
вул.. Г.Сталінграда, 6-Б він виявив
пошкодження автомобіля Мітсубіші
Поджеро, державний номер НОМЕР_1, та
відсутність особистих речей та
паспорта громадянина України на його
ім'я.

Постановою оперуповноваженого ВКР
Оболонського РУ ГУМВС України в м.
Києві лейтенанта міліції Тітенка О.П.
від 09.07.2007 року було відмовлено в
порушенні кримінальної справи.

В зв'язку з втратою паспорта
громадянина України, 14.05.2008 року
позивачу ОСОБА_1 був виданий новий
паспорт.

Відповідно до висновку
судово-почеркознавчої експертизи,
складеного 03.10.2014 року експертами
Київського НДІ судових експертиз,
підписи від імені ОСОБА_1 у рядку
«Позичальник» на лицевій та зворотній
стороні першого аркуша та у графі
«Позичальник» другого аркуша у
кредитному договорі № 134/П/35/2008-980 від
23.07.2008 року, укладеному від імені ВАТ КБ
«Надра» та ОСОБА_1 та у рядку «Підпис
платника» заяви на переказ готівки № 1
від 23.07.2008 року виконані не ОСОБА_1, а
іншою особою з наслідуванням підпису
ОСОБА_3

Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК
України докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Згідно положень ч. 1 ст. 212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Доводи представника відповідача, що
даний висновок судово-почеркознавчої
експертизи не можна брати до уваги з
тих підстав, що експертами було
порушено методику дослідження
проведення експертизи, суд не приймає
до уваги, оскільки для порівняльного
дослідження підпису на кредитному
договорі експертам було надано ряд
оригіналів документів із вільними
зразками підписів ОСОБА_1 за період з 2007
по 2013 рік.

Отже, висновок судово-почеркознавчої
експертизи є належним та допустимим
доказом, яким встановлено, що позивач
ОСОБА_1 не підписував, а отже і не
укладав з ВАТ КБ «Надра» кредитний
договір № 134/П/35/2008-980 від 23.07.2008 року.

Згідно ст.. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою статті
203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 4 Постанови № 9 від 06.11.2009
року «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» нікчемний
правочин є недійсним через
невідповідність його вимогам закону та
не потребує визнання його таким судом.
Оспорюваний правочин може бути
визнаний недійсним лише за рішенням
суду.

Згідно п. 14 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» при
вирішенні спорів про визнання
кредитного договору недійсним суди
мають враховувати вимоги, додержання
яких є необхідним для чинності
правочину, зокрема ЦК (статті 215, 1048 - 1052,
1054 - 1055), статті 18 - 19 Закону України «Про
захист прав споживачів».

Зокрема, кредитний договір
обов'язково має укладатись у письмовій
формі (стаття 1055 ЦК); недодержання
письмової форми тягне його нікчемність
та не створює юридичних наслідків, крім
тих, що пов'язані з його нікчемністю.
При вирішенні справ про визнання
кредитного договору недійсним суди
повинні враховувати роз'яснення,
наведені у постанові Пленуму
Верховного Суду України від 6 листопада
2009 року N 9 «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними».

Суди повинні розмежовувати кредитний
договір, який є недійсним у силу закону
(нікчемний) або може бути визнаний
таким у судовому порядку (оспорюваний)
з підстав, встановлених частиною
першою статті 215 ЦК, та кредитний
договір, який є неукладеним (не
відбувся), що не може бути визнаний
недійсним, зокрема, у випадку, коли
сторони в належній формі не досягли
згоди щодо хоча б з однієї його
істотної умови або зміст яких
неможливо встановити виходячи з норм
чинного законодавства (статті 536, 638, 1056-1
ЦК).

Враховуючи, що кредитний договір №
134/П/35/2008-980 був укладений у письмовій
формі та підписаний від імені ВАТ КБ
«Надра» та невідомою особою, а отже, в
силу положення ст.. 1055 ЦК України такий
договір не можна вважати нікчемним, а
тому з цих підстав позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

Що стосується доводів представника
відповідача, що позивачем пропущено
строк позовної давності, суд вважає їх
необґрунтованими, оскільки, як було
встановлено в судовому засіданні,
позивач дізнався про оспорюваний
кредитний договір в січні 2011 року, коли
його було викликано в судове засідання
до Вишгородського районного суду
Київської області. Про те, що банк
звернувся до Вишгородського районного
суду Київської області з позовом про
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за
кредитним договором в січні 2011 року
представник відповідача не
заперечував.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що позивач звернувся до
суду з даним позовом 01.03.2013 року, а тому,
виходячи з вимог статей 257 та 261 ЦК
України, позивачем не пропущено строк
позовної давності.

Керуючись ст.ст. 203, 207, 215, 257, 261, 1055 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 59, 60, 88, 212, 215, 218 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» про визнання кредитного
договору нікчемним залишити без
задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі протягом 10 днів апеляційної
скарги з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя