АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц-/790/6515/14
Справа: № 639/2729/13-ц
Категорія: договірні
Доповідач: Даниленко В.М
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року
м. Харків

Судова колегія судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого: судді - Даниленка В.М.,

Суддів: Малінської С.М.,
Піддубного Р.М.,

За участю секретаря: Каменської Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду цивільну
справу за апеляційною скаргою
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредекс Фінанс» на
ухвалу Жовтневого районного суду м.
Харкова від 12 лютого 2014 року по справі
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредекс Фінанс» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2009 року позивач - Акціонерний
комерційний інноваційний банк
«УкрСиббанк» (з 18.12.2009 року - Публічне
акціонерне товариство «УкрСиббанк»)
звернувся до Жовтневого районного суду
м. Харкова з позовом, у якому вказував
на те, що 22 грудня 2006 року між
банківською установою та відповідачем
ОСОБА_2 було укладено Договір про
надання споживчого кредиту № 0,
згідно якого останньому на умовах
строковості, платності та
забезпеченості було надано кредит у
розмірі 75 000,00 дол. США з кінцевим
строком його повернення 20 грудня 2012
року та сплатою щомісячних процентів
за користування кредитними коштами в
розмірі 12,0 % річних.

За умовами зазначеного Кредитного
договору позичальник ОСОБА_2
зобов'язувалася погашати
заборгованість за кредитом та
сплачувати проценти за користування
кредитними коштами щомісячними
платежами згідно з обумовленим
сторонами графіком погашення
кредитної заборгованості.

При цьому, з метою забезпечення
виконання позичальником ОСОБА_2 своїх
договірних зобов'язань за вказаним
Кредитним договором того ж дня, тобто 22
грудня 2006 року, між позивачем АКІБ
«УкрСиббанк» та відповідачкою ОСОБА_3
був укладений Договір поруки №
П/0, згідно якого остання
поручилась перед кредитором за
виконання позичальником у повному
обсязі узятих на себе кредитних
зобов'язань та взяла на себе солідарну
з ним (боржником) відповідальність за
їх невиконання.

Банківська установа свої договірні
зобов'язання за Договором про надання
споживчого кредиту № 0 від 22
грудня 2006 року виконала в повному
обсязі, надавши позичальнику ОСОБА_2
кредит у вищезазначеному розмірі,
однак останній узяті на себе
зобов'язання належним чином не виконує
та порушує умови кредитного договору
щодо погашення заборгованості за
кредитом, а також сплати відсотків за
користування кредитними коштами, у
зв'язку з чим станом на 13.03.2009 року
утворилась значна кредитна
заборгованість, загальний розмір якої
становить 57 014,74 дол. США, що в
еквіваленті за офіційним курсом НБУ
складає 439 013,50 грн.

Посилаючись на вказані обставини, а
також на те, що позичальник ОСОБА_2
систематично не виконує свої
зобов'язання по обслуговуванню
отриманого кредиту, позивач АКІБ
«УкрСиббанк» просив суд у примусовому
порядку стягнути солідарно з
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як
солідарних боржників, на його користь
кредитну заборгованість за Договором
про надання споживчого кредиту №
0 від 22 грудня 2006 року у
зазначеному вище розмірі, а також
судові витрати, понесені ним по справі.

Ухвалою судді Жовтневого районного
суду м. Харкова від 25 березня 2009 року
було відкрито провадження у цивільній
справі за вищевказаним позовом АКІБ
«УкрСиббанк» та призначено її до
розгляду в судовому засіданні.

У квітні 2011 року в процесі судового
розгляду справи по суті позивач - ПАТ
«УкрСиббанк» уточнив свої позовні
вимоги та просив суд стягнути
солідарно з відповідачів ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, як солідарних боржників, на
його користь кредитну заборгованість
за Договором про надання споживчого
кредиту № 0 від 22 грудня 2006 року,
яка станом на 06.04.2011 року вже становила
87 637,14 дол. США.

Заочним рішенням Жовтневого районного
суду м. Харкова від 24 лютого 2012 року,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Харківської області
від 11 жовтня 2012 року, позовні вимоги ПАТ
«УкрСиббанк» були задоволені.

Стягнуто з солідарно з відповідачів
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за
Договором про надання споживчого
кредиту № 0 від 22 грудня 2006 року в
загальному розмірі 87 637,14 дол. США в
гривневому еквіваленті за офіційним
курсом НБУ на дату ухвалення рішення, а
також судові витрати, понесені
позивачем по справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 лютого 2013 року
заочне рішення Жовтневого районного
суду м. Харкова від 24 лютого 2012 року, а
також ухвалу Апеляційного суду
Харківської області від 11 жовтня 2012
року було скасовано, а справу
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції.

15 квітня 2013 року до Жовтневого
районного суду м. Харкова надійшла
заява ПАТ «УкрСиббанк» про заміну
сторони у справі в зв'язку з
процесуальним правонаступництвом, у
якій ПАТ «УкрСиббанк» вказував на те,
що 20 квітня 2012 року між банківською
установою та ТОВ «Кредекс Фінанс» був
укладений Договір факторингу № 05/12, за
яким банк відступив фактору своє право
вимоги за Договором про надання
споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу № 0 від 04
лютого 2008 року, боржником за яким є
ОСОБА_2

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Харкова від 23 квітня 2013 року на
підставі вказаної заяви було замінено
позивача у справі - ПАТ «УкрСиббанк» та
залучено до участі у справі в якості
його правонаступника ТОВ «Кредекс
Фінанс».

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Харкова від 21 травня 2013 року
провадження у зазначеній цивільній
справі було зупинено на підставі п. 4 ч. 1
ст. 201 ЦПК України до вирішення іншої
справи, яка розглядалася
Червонозаводським районним судом м.
Харкова за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до
ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення суми
безпідставно набутих коштів за
кредитним договором № 0 від 22
грудня 2006 року, припинення договорів
поруки та застави.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Харкова від 19 грудня 2013 року
провадження у цивільній справі за
позовом ТОВ «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
Договором про надання споживчого
кредиту № 0 від 22 грудня 2006 року
було відновлено та призначено її до
розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Харкова від 12 лютого 2014 року позовну
заяву ТОВ «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором залишено без
розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК
України, в зв'язку з повторною неявкою
позивача в судове засідання.

Не погодившись із таким процесуальним
рішенням районного суду, ТОВ «Кредекс
Фінанс» в апеляційній скарзі просить
скасувати це судове рішення та
направити справу до того ж суду першої
інстанції для продовження її розгляду
по суті заявлених позовних вимог.

В обґрунтування своєї скарги апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права
при вирішенні питання про залишення
позовної заяви без розгляду.

Перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваної ухвали
районного суду відповідно до вимог ст.
303 ЦПК України, судова колегія вважає,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Повноваження апеляційного суду
визначені у статті 307 ЦПК України.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті
307 ЦПК України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції апеляційний суд має
право скасувати ухвалу, що перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з пунктами 3, 4 частини 1 статті 311
ЦПК України підставами для скасування
ухвали суду, що перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції, зокрема є:

- невідповідність висновків суду
обставинам справи;

- порушення норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання.

Залишаючи позовну заяву ТОВ «Кредекс
Фінанс» без розгляду, районний суд
виходив із того, що позивач, будучи
належним чином повідомленим про час та
місце розгляду справи судом, 12 лютого
2014 року повторно не з'явився в судове
засідання й заяви про розгляд справи за
його відсутністю до суду не подавав.

Однак, у даному випадку з таким
висновком районного суду судова
колегія погодитись не може, з наступних
підстав.

Однією із суттєвих гарантій реалізації
учасниками цивільних процесуальних
правовідносин права на особисту участь
у процесі є їх поінформованість про час
та місце судового розгляду або
вчинення окремої процесуальної дії.
Доведення цієї інформації, зокрема до
осіб, які беруть участь у справі, є
необхідною умовою проведення судового
розгляду (вчинення окремої
процесуальної дії) і тому становить
обов'язок суду.

Так, відповідно до ст. 158 ЦПК України
розгляд судом цивільної справи
відбувається в судовому засіданні з
обов'язковим повідомленням осіб, які
беруть участь у справі.

Судові виклики здійснюються судовими
повістками про виклик (ч. 1 ст. 74 ЦПК
України).

Частиною 4 вказаної процесуальної
норми передбачено, що судова повістка
про виклик повинна бути вручена з таким
розрахунком, щоб особи, які
викликаються, мали достатньо часу для
явки в суд і підготовки до участі в
судовому розгляді справи, але не
пізніше ніж за три дні до судового
засідання.

Згідно ч. 3 ст. 169 ЦПК України у разі
повторної неявки в судове засідання
позивача, повідомленого належним
чином, якщо від нього не надійшла заява
про розгляд справи за його відсутності,
суд залишає позовну заяву без розгляду.

Такі ж наслідки неявки позивача в
судове засідання передбачені й пунктом
3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Відповідно до вказаної правової норми
суд постановлює ухвалу про залишення
заяви без розгляду, якщо належним чином
повідомлений позивач повторно не
з'явився в судове засідання та від
нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності.

Отже, суд вправі залишити заяву без
розгляду за наявності всіх перелічених
вище умов, у їх сукупності, а саме:

- позивача належним чином було
повідомлено про час і місце розгляду
справи;

- він повторно не з'явився в судове
засідання;

- від нього не надійшла заява про
розгляд справи за його відсутності.

Як свідчать матеріали цивільної
справи, позивач ТОВ «Кредекс Фінанс»,
дійсно не з'явився в судове засідання,
призначене судом першої інстанції на 10
год. 00 хв. 12 лютого 2014 року (т. 2 а.с. 215).

Проте, як вбачається з рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення, на адресу ТОВ «Кредекс
Фінанс» було направлено та отримано
судову повістку про виклик в судове
засідання на 10 год. 00 хв. 13 лютого 2014
року, тобто на іншу дату (т. 2 а.с. 214).

Крім того, як вбачається з розписки
представника ТОВ «Кредекс Фінанс» про
отримання повістки про виклик до суду
від 03.02.2014 року, дата призначеного
судового засідання містить
виправлення, в зв'язку з чим є
незрозумілим, на яку ж саме дату
викликалось ТОВ «Кредекс Фінанс» у
судове засідання (т. 2 а.с. 212).

Більш того, як свідчить витяг з
переліку до Договору факторингу № 05/12
від 20.04.2012 року, укладеного між ПАТ
«УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс»
про відступлення прав вимог за
кредитами, за цим Договором факторингу
Клієнт - ПАТ «УкрСиббанк» передав
Фактору - ТОВ «Кредекс Фінанс» право
вимоги виключно за Договором про
надання споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу № 0 від 04
лютого 2008 року, боржником за яким є
ОСОБА_2, а не за Договором про надання
споживчого кредиту № 0 від 22
грудня 2006 року, укладеним між
кредитором - ПАТ «УкрСиббанк» та
позичальником ОСОБА_2, заборгованість
за яким банківська установа в своїй
позовній заяві, про що зазначалося
вище, й просила стягнути з позичальника
ОСОБА_2 та його поручителя ОСОБА_3 (т. 2
а.с. 154-174, 175), у зв'язку з чим будь-які
законні підстави для здійснення заміни
належного позивача у справі - ПАТ
«УкрСиббанк» нібито його
правонаступником - «Кредекс Фінанс» у
суду першої інстанції взагалі були
відсутні.

Проте, суд першої інстанції на
зазначене належної уваги не звернув,
внаслідок чого безпідставно усунув
позивача - ПАТ «УкрСиббанк» від участі
в розгляді справи, саме за його позовом
до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення
кредитної заборгованості за Договором
про надання споживчого кредиту №
0 від 22 грудня 2006 року, фактично
позбавивши кредитора права на судовий
захист своїх інтересів.

За таких обставин, враховуючи наведене
вище, оскаржувана ухвала Жовтневого
районного суду м. Харкова від 12 лютого
2014 року не може бути визнана
обґрунтованою й такою, що постановлена
з дотриманням вимог процесуального
закону, а тому судова колегія вважає за
необхідне на підставі п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК
України скасувати це судове рішення, а
справу направити до того ж суду першої
інстанції для продовження її розгляду
по суті та з'ясування питання, хто ж
саме є належним позивачем у справі та
чиї матеріально-правові вимоги є
предметом ініційованого ПАТ
«УкрСиббанк» цивільно-правового спору.

Таким чином, на підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 311-315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредекс
Фінанс» - задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.
Харкова від 12 лютого 2014 року -
скасувати.

Цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю «Кредекс
Фінанс» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
направити до того ж суду 1-ї інстанції
для продовження її розгляду по суті.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно з моменту її
проголошення, є остаточною й згідно п. 2
ч. 1 ст. 324 ЦПК України касаційному
оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: