Справа № 683/2244/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27 жовтня 2014 року
м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області

в складі: головуючої -
судді Сагайдак І.М.

секретаря
Матвіюк О.В.

розглянувши у судовому засіданні в
місті Старокостянтинів справу за
позовом ОСОБА_1 до Сербинівської
сільської ради Старокостянтинівського
району Хмельницької області про
визнання права власності на
будинковолодіння в порядку
спадкування, та за позовом третіх осіб,
які заявляють самостійні вимоги на
предмет спору ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Сербинівської сільської ради
Старокостянтинівського району
Хмельницької області про визнання
права власності на будинковолодіння,

в с т а н о
в и в:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернулась в
суд з позовом до Сербинівської
сільської ради Старокостянтинівського
району Хмельницької області і просить
визнати за нею в порядку спадкування за
законом після смерті чоловіка ОСОБА_4,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, право
власності на житловий будинок з
господарськими спорудами, що
розташований по АДРЕСА_1.

У жовтні 2014 року у справу вступили
треті особи, які заявляють самостійні
вимоги на предмет спору, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, які подали позов до
Сербинівської сільської ради
Старокостянтинівського району
Хмельницької області і просять визнати
за кожною з них право власності на 1/4
частину житлового будинку з
господарськими спорудами, що
розташований по АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявленого позову
посилаються на те, що вказане
будинковолодіння було побудовано у 1971
році їхніми батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_5
та є майном колгоспного двору. Членами
колгоспного двору, окрім їхніх батьків,
були також і вони, а тому вказане
будинковолодіння належало їм на праві
спільної сумісної власності. Оскільки
частки членів колгоспного двору є
рівними, тому кожній із них належить по
1/4 частині спірного будинковолодіння.
Тому, просять визнати за кожною із них
право власності на 1/4 частину спірного
будинковолодіння, провівши його поділ
із визначенням частки кожної з них.

В ході судового розгляду справи ОСОБА_1
зменшила заявлені позовні вимоги і
просить визнати за нею право власності
на 1/2 частину вищезазначеного
житлового будинку.

В обґрунтування заявленого позову
посилається на те, що у 1971 році вона та
її чоловік ОСОБА_4 побудували житловий
будинок по АДРЕСА_1, яке відноситься до
суспільної групи - колгоспний двір.
Членами колгоспного двору, окрім неї,
був її чоловік та діти ОСОБА_2 і ОСОБА_3
Тому, спірне будинковолодіння належить
їм на праві спільної сумісної
власності. ІНФОРМАЦІЯ_2 року її чоловік
ОСОБА_5 помер. Після його смерті
відкрилась спадщина, до складу якої
увійшла 1/4 частина житлового будинку
по АДРЕСА_1. Вона є єдиною спадкоємицею
майна померлого, а тому з врахуванням
її частки у майні колгоспного двору,
вона має право на 1/2 частину спірного
будинковолодіння.

В судове засідання представник
позивачки ОСОБА_1 та представник третіх
осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6
подала письмову заяву про розгляд
справи у відсутності позивачки та
третіх осіб, позови просить задоволити.

Відповідач - Сербинівська
сільська рада Старокостянтинівського
району Хмельницької області до суду
свого представника не направила,
подала заяву про розгляд справи у
відсутності представника, проти
позовів не заперечує.

Дослідивши надані докази, суд
вважає, що позов ОСОБА_1 та позов третіх
осіб з самостійними вимогами ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що у 1971 році
подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було
побудовано житловий будинок з
надвірними спорудами, що розташований
за адресою: АДРЕСА_1. Згідно записів у
погосподарських книгах Сербинівської
сільської ради Старокостянтинівського
району за 1991-1995 роки житловий будинок з
господарськими спорудами, що
розташований в АДРЕСА_1 відноситься до
суспільної групи - колгоспний двір.
Станом на 15 квітня 1991 року (до набрання
чинності Законом України «Про
власність») членами цього колгоспного
двору являлись: ОСОБА_5, його дружина
ОСОБА_1 та їх діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Вказані обставини сторонами не
оспорюються та підтверджуються:
витягами з погосподарських книг
Сербинівської сільської ради
Старокостянтинівського району щодо
належності спірного будинку до
колгоспного двору, витягом з
погосподарської книги Сербинівської
сільської ради за 1991-1995 роки про склад
сім»ї ОСОБА_5 станом на 15 квітня 1991 року,
технічним паспортом на спірний
будинок.

Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК
УРСР 1963 року майно колгоспного двору
належить його членам на праві спільної
сумісної власності.

Відповідно до роз»ясень, даних в
п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду
України №20 від 22 грудня 1995 року «Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності»,
до правовідносин, які виникли до 15
квітня 1991 року, тобто до набрання
чинності Законом України «Про
власність», застосовується діюче на
той час законодавство. Зокрема, спори
щодо майна колишнього колгоспного
двору, яке було придбане до 15 квітня 1991
року, мають вирішуватись за нормами, що
регулювали власність цього двору,
зокрема:

- право власності на майно, яке належало
колгоспному двору і збереглось після
припинення його існування, мають ті
члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року
не втратили права на частку в його
майні;

- розмір частки члена двору
визначається виходячи з рівності
часток усіх його членів, включаючи
неповнолітніх та непрацездатних;

- згідно зі ст.4 Постанови ВРУ «Про
введення в дію Закону «Про власність»
загальні правила спадкування щодо
частки члена колгоспного двору в майні
двору застосовуються з 01 липня 1990 року.

Оскільки житловий будинок
АДРЕСА_1 згідно записів у
погосподарських книгах Сербинівської
сільської ради належить до суспільної
групи - колгоспний двір і станом на 15
квітня 1991 року членами цього
колгоспного двору були ОСОБА_5, ОСОБА_1
та їх діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3, тому
спірний будинок є спільною сумісною
власністю усіх його членів, кожен з
яких має рівну частку у цьому будинку
(по 1/4).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України
передбачено, що у першу чергу право на
спадкування за законом мають, зокрема,
дружина спадкодавця.

Згідно чинного на час відкриття
спадщини законодавства, спадкоємцем,
що прийняв спадщину, вважається особа,
яка постійно проживала разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, якщо протягом строку,
встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця
особа не заявила про відмову від
спадщини, а також спадкоємцем, що
прийняв спадщину, є особа, яка на час
відкриття спадщини не проживала
постійно із спадкодавцем, однак у
шестимісячний строк з часу відкриття
спадщини подала нотаріусу заяву про
прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК
України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
року помер ОСОБА_5, який є чоловіком
ОСОБА_1 На день своєї смерті він був
зареєстрований та постійно проживав в
АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_1, яка не була
зареєстрована у вказаному будинку.
Разом з тим, ОСОБА_1 у визначений
законом шестимісячний строк з часу
відкриття спадщини подала нотаріусу
заяву про прийняття спадщини після
смерті чоловіка ОСОБА_5 Інших осіб, які
б у встановленому законом порядку
прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5
немає.

Вказані обставини
підтверджуються: свідоцтвом про смерть
ОСОБА_5, свідоцтвом про одруження
ОСОБА_5 та ОСОБА_1, довідкою виконкому
Сербинівської сільської ради №329 від 17
квітня 2014 року про склад сім»ї ОСОБА_5
на день його смерті, матеріалами
спадкової справи №222/2014, заведеної 02
квітня 2014 року Старокостянтинівською
державною нотаріальною конторою до
майна померлого ОСОБА_5

Оскільки ОСОБА_5 помер після 01
липня 1990 року, тому до його частки в
майні колгоспного двору
застосовуються загальні правила
спадкування.

Таким чином, до складу спадщини, яка
відкрилась після смерті ОСОБА_5,
увійшла належна йому частка у майні
колгоспного двору розмір якої складає
1/4 частину домоволодіння АДРЕСА_1.
Решту 3/4 частин будинковолодіння є
спільною сумісною власністю ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Оскільки спадкова маса складає 1/4
частину спірного будинковолодіння,
тому ОСОБА_1, як єдина спадкоємиця
першої черги за законом після смерті
ОСОБА_5, має право на 1/4 частину
вищезазначеного будинковолодіння.

Відповідно до положень ч.1 - 3 ст.372
ЦК України майно, що є у спільній
сумісній власності, може бути поділене
між співвласниками за домовленістю між
ними. У разі поділу майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки співвласників у
спільній сумісній власності є рівними,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними або законом. У разі поділу
майна між співвласниками право
спільної сумісної власності на нього
припиняється.

Оскільки 3/4 частин домоволодіння
по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на праві спільної сумісної
власності, тому в силу ст.372 ЦК України
вони мають право ставити питання про
поділ належного їм майна із
визначенням частки кожного із них.

Виходячи із заявлених позовних
вимог, суд вважає за можливе припинити
право спільної сумісної власності
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на 3/4 частин
спірного будинковолодіння та визнати
за кожним із них право власності на 1/4
частину будинковолодіння.

Таким чином, ОСОБА_1 в будинку
АДРЕСА_1 належить 1/2 його частина (1/4 в
майні колгоспного двору + 1/4 в порядку
спадкування = 1/2); ОСОБА_2 належить 1/4
його частина, як майно колгоспного
двору, ОСОБА_3 належить 1/4 його частина,
як майно колгоспного двору.

Оскільки відповідачем у даній
справі є орган місцевого
самоврядування, тому судові витрати
суд вважає за можливе віднести на
рахунок позивачів.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, п.6 постанови Пленуму
Верховного Суду України №20 від 22
грудня 1995 року «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності», ст. 120 ч.1 ЦК УРСР
1963 року, ст.ст.372, 1217, 1261 ч.1 ЦК України,
суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 1/2 частину житлового будинку та
господарських споруд, що розташовані
по АДРЕСА_1.

Позов третіх осіб, які заявляють
самостійні вимоги на предмет спору
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4
частину житлового будинку та
господарських споруд, що розташовані
по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4
частину житлового будинку та
господарських споруд, що розташовані
по АДРЕСА_1.

На рішення через суд першої інстанції,
який його ухвалив, може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня проголошення рішення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: