22-ц/772/3083/2014Головуючий в суді першої
інстанції Прокопчук А. В.Категорія
27Доповідач Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області в складі:

головуючої судді - Денишенко Т.О.,

суддів - Луценка В.В., Зайцева А.Ю.,

при секретарі - Торбасюк О.І.,

за участю представника відповідача
публічного акціонерного товариства
«Акцент Банк» Олішевського Д.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці, в залі судових
засідань апеляційного суду Вінницької
області цивільну справу за позовом

ОСОБА_3 до публічного акціонерного
товариства «Акцент-Банк» про
припинення нарахувань за кредитним
договором,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 26 вересня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А:

02 вересня 2014 року ОСОБА_3 звернулася у
Вінницький міський суд Вінницької
області з позовом до публічного
акціонерного товариства (далі - ПАТ)
«Акцент-Банк» про припинення
нарахувань за кредитним договором (а.с.
2-3). Позов мотивований тим, що між
позивачкою та ПАТ «Акцент-Банк» 13
лютого 2014 року був укладений договір
кредиту №АВН0RG121210337 на суму 5 тисяч
гривень для оплати товару у вигляді
метало-пластикових конструкцій шляхом
безготівкового перерахування коштів
на поточний рахунок ФОП ОСОБА_5 Цього ж
дня ОСОБА_3 уклала договір з ФОП ОСОБА_5
на виготовлення та встановлення
метало-пластикових конструкцій.
Остання відмовилася від виконання
договору. У задоволенні прохання
позивачки призупинити нарахування за
договором кредиту банк відмовив,
посилаючись на виконання ним всіх умов
дійсного договору, а саме перехування
коштів ФОП ОСОБА_5 у повному обсязі. З
приводу вчинення щодо неї шахрайських
дій ОСОБА_3 подала до правоохоронних
органів відповідну заяву, яка
зареєстрована в Єдиному реєстрі
досудових розслідувань, по ній
здійснюються слідчі дії. Посилаючись
на норми статей 651, 652, 1046, 1051, 1054 ЦК
України, позивачка просила суд її
вимогу задовольнити.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 26 вересня 2014
року у задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено (а.с. 29-31).

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_3 оскаржує його в
апеляційному порядку, просить дане
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення про задоволення позову у
повному обсязі (а.с. 33-34). Апелянтка
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Залухавши суддю-доповідача,
заперечення на апеляційну скаргу
представника ПАТ «Акцент-Банк»
Олішевського Д.А., дослідивши матеріали
справи, проаналізувавши наявні в ній
докази в їх сукупності, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного судового рішення в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів прийшла до висновку, що
скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.ст.213, 214 ЦПК України
рішення повинно бути законним і
обгрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції
відповідає цим вимогам.

Обгрунтовуючи позов нормами статей 651,
652, 1046, 1051, 1054 ЦК України, посилаючись на
заволодіння невідомою особою від імені
ФОП ОСОБА_5 її кредитними коштами в сумі
5 тисяч гривень, ОСОБА_3, вважаючи такі
факти істотною зміною обставин
укладеного з банком кредитного
договору, просила суд призупинити на
час кримінального провадження за
поданою нею в правоохоронні органи
заявою нарахування їй встановлених
договірними умовами платежів, оскільки
відповідач в добровільному порядку
таке її клопотання відхилив.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з
того, що між нею та ПАТ «Акцент-Банк» 13
лютого 2014 року був укладений
кредитно-заставний договір №АВН0RG121210337
на суму 5 тисяч гривень строком на 36
місяців з кінцевим терміном повернення
до 12 лютого 2017 року включно, зі сплатою
процентів за користування кредитом в
сумі 0,12% річних та щомісячної
винагороди за надання фінансового
інструменту в розмірі 150,00 гривень.
Кредит наданий шляхом безготівкового
перерахування вказаних коштів на
поточний рахунок ФОП ОСОБА_5 в ПАТ
«А-Банк» відповідно заяви ОСОБА_3 як
позичальниці. Цього ж дня 13 лютого 2014
року позивачка уклала договір з ФОП
ОСОБА_5 про надання послуг з
виготовлення металопласт-тикових
конструкцій на суму 11566,00 гривень. Умови
договору ФОП ОСОБА_5 не виконані. З
цього приводу заява позивачки
зареєстрована в Єдиному реєстрі
досудових розслідувань, останнє
розпочато по суті.

Посилаючись на норми статей 525, 526, 530, 628,
629, 634, 638 ЦК України, враховуючи, що
відповідач свої зобов'язання за
договором виконав у повному обсязі, а
ОСОБА_3 зобов'язана погашати отриманий
кредит щомісячними платежами у
розмірах, визначених дійсними
договірними умовами, суд дійшов
правомірного висновку щодо
відсутності законних підстав для
задоволення позову.

З аналізу положень кредитно-заставного
договору від 13 лютого 2014 року
№АВН0RG121210337, укладеного між ПАТ
«Акцент-Банк» та ОСОБА_3 не вбачається
умов, що слугували б підставами для
призупинення нарахування платежів, ним
передбачених. Порушення ФОП ОСОБА_5
умов договору про надання послуг від 13
лютого 2014 року, укладеного нею з
позивачкою ОСОБА_3, не тягне наслідків,
які б дозволяли невиконання умов
кредитного (іншого по відношеннюдо
договору про надання послуг) договору
позичальницею. Банк не може
відповідати за порушення,
недобросовісність, навіть злочинні дії
(у випадку доведення цього) сторони
іншого договору.

Цивільний кодекс України (ст.627 ЦК
України) визначив, що сторони є
вільними в укладанні договору, виборі
контрагента, визначенні умов договору
з врахуванням вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності і справедливості.
Відповідачем у справі не порушено
жодних законних інтересів ОСОБА_3,
вимога ж останньої тягне порушення
законних інтересів банку, тому права
позивачки, не порушені відповідачем,
судовому захистові не підлягають.
Останні підлягають захистові саме від
неправомірних дій недобросовісної
сторони укладеного правочину.

Доводи апелянтки щодо порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права та процесуального права є
необгрунтованими та такими, що не
заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Суд першої інстанції, ухвалюючи 26
вересня 2014 року рішення про відмову у
позові ОСОБА_3, встановив дійсні
правовідносини, що склалися між
сторонами, дав їм належну правову
оцінку та дійшов вірних висновків щодо
заявлених до суду вимог, при цьому
правильно застосувавши норми
матеріального права, не порушивши
вимог процесуального права. Суд
ухвалив рішення, виходячи з доводів і
заперечень сторін, з врахуванням
принципу їх змагальності та
диспозитивності цивільного
судочинства. Судом першої інстанції
повно та відповідно до положень ст.212
ЦПК України з'ясовано фактичні
обставини справи, з огляду на них
зроблені вірні правові висновки, тому
підстав для скасування чи зміни
оскаржуваного рішення судова колегія
не знаходить.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3
висновків суду першої інстанції,
викладених в оскаржуваному рішенні, не
спростовують.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія cуддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 26 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак вона може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча:

Судді: