Провадження № 2/344/4038/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

13 листопада 2014
року
м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої –
судді                    Бабій О.М.

секретаря
Іванова
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Івано-Франківського
міського суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до відкритого
акціонерного товариства
«ПРИКАРПАТ-АГРО МТС» про виділення в
натурі частки із спільної часткової
власності та припинення права спільної
часткової власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з наведеним
позовом до відповідача мотивуючи тим,
що 14 лютого 2003 року ним було придбано
1/100 частину приміщення, що знаходиться
в м. Івано-Франківську на вул. Целевича
34 та яке складається з приміщення «5» -
гараж, яке зазначене в плані літерою
«Г1», площею 31,4 кв.м. Договір
купівлі-продажу не було зареєстровано
у ОБТІ. Згідно технічного паспорту від
17.07.2014 року площа приміщення
збільшилась та становить 35,1 кв.м.
Співвласником приміщення є відповідач
– ВАТ «ПРИКАРПАТ-АГРО МТС» з яким у
позивача виникають непорозуміння з
приводу користування та розпорядження
майном. Тому позивач змушений
звернутись до суду із позовом про виділ
своєї частки в натурі.

В судове засідання позивач та його
представник не з’явились, представник
позивача подав до суду заяву в якій
просив розгляд справи проводити у його
відсутності, вимоги позову підтримує,
проти заочного розгляду справи не
заперечує.

Представник відповідача в судові
засідання не з'являвся, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином. Причину неявки суду не
повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, зобов'язані
повідомляти суд про зміну свого місця
проживання (перебування, знаходження)
або місцезнаходження під час
провадження справи. У разі відсутності
заяви про зміну місця проживання або
місцезнаходження судова повістка
надсилається на останню відому судові
адресу і вважається доставленою,
навіть якщо особа за цією адресою
більше не проживає або не знаходиться.

З урахуванням думки представника
позивача та положень ст. 224 ЦПК України
суд ухвалив провести заочний розгляд
справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 фіксування
судового засідання технічними
засобами не здійснюється.

Всебічно, повно та об’єктивно
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено наступне.

Позивачу на підставі договору
купівлі-продажу належить 1/100 частина
приміщення, що знаходиться в м.
Івано-Франківську на вул. Целевича 34 та
складається з приміщення «5» - гараж,
яке зазначене в плані літерою «Г1»,
площею 31,4 кв.м.(а.с.4).

Відповідно до технічного паспорту та
довідки № 1596 від 17.07.2014 року (а.с.5, 6-8),
загальна площа приміщення становить 35,1
кв.м.

Співвласником приміщень, що
знаходяться в м. Івано-Франківську на
вул. Целевича 34 є відповідач - ВАТ
«ПРИКАРПАТ-АГРО МТС» з яким у позивача
виникають непорозуміння з приводу
користування та розпорядження майном.

Представник відповідача у судові
засідання не з’являвся, своїх
заперечень чи спростування твердження
позивача суду не надав, а тому суд
приймає рішення на підставі наявних у
справі доказів.

Статтею 41 Конституції України та ч. 1 ст.
21 Цивільного кодексу України (далі ЦК
України) визначено, що право власності
є непорушним правом особи.

В той же час ст. 13 ЦК України визначає,
що цивільні права особа здійснює у
межах, наданих їй договором або актами
цивільного законодавства. При
здійсненні своїх прав особа
зобов'язана утримуватися від дій, які
могли б порушити права інших осіб,
завдати шкоди довкіллю або культурній
спадщині. Не допускаються дії особи, що
вчиняються з наміром завдати шкоди
іншій особі, а також зловживання правом
в інших формах.

Частиною 1 статті 3 ЦПК України
визначено, що кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЦК України, право
на захист особа здійснює на свій
розсуд, тобто вільно обирає спосіб
захисту порушених прав і охоронюваних
законом інтересів

Стаття 317 Цивільного кодексу України
(далі ЦК України), розкриває зміст права
власності, власникові належать права
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Однак, при здійсненні свого права
власності, власник зобов'язаний
додержуватися моральних засад
суспільства (ч. 2 ст. 319 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 321 ЦК України,
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Особа може бути позбавлена
права власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Згідно зі ст.356 ЦК України, власність
двох чи більше осіб із визначенням
часток кожного з них у праві власності
є спільною частковою власністю.

Згідно ст. 358 ЦК України, право спільної
часткової власності здійснюється
співвласниками за їхньою згодою.
Співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності.

Відповідно до ст. 364 ЦК України,
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України виділ
в натурі частини неподільної речі є
юридично неможливим. Неподільною є річ,
яку не можна поділити без втрати її
цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК
України). Річ, яку можна поділити без
втрати її цільового призначення, є
подільною (ч. 1 ст. 183 ЦК України).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦК
України майно, що є у спільній
частковій власності, може бути
поділене в натурі між співвласниками
за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між
співвласниками право спільної
часткової власності на нього
припиняється.

В силу вимог статті 60 ЦПК України, кожна
особа зобов’язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Як вбачається зі змісту ст. 10 ЦПК
України, цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін
покладено обов’язок доказування і
подання доказів. Це положення є одним
із найважливіших наслідків принципу
змагальності. Кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях, тобто твердженнях, які
самі по собі потребують доведення.

Таким чином суд приходить до висновку
про правомірність і обґрунтованість
позовних вимог позивача та
необхідність задоволення позовних
вимог у повному обсязі.

На підставі наведеного, відповідно до
ст. 41 Конституції України, ст. ст. 13, 20, 21,
183, 317, 319 ч.2, 358, 364, 367 Цивільного кодексу
України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60 ЦПК України,
керуючись ст. ст. 213-215, 224-226 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до відкритого
акціонерного товариства
«ПРИКАРПАТ-АГРО МТС» про виділення в
натурі частки із спільної часткової
власності та припинення права спільної
часткової власності задовольнити.

Виділити в натурі у приватну власність
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код
НОМЕР_1, реальну частку із майна, що є
спільною частковою власністю та
знаходиться в м. Івано-Франківську на
вул. Целевича 34, а саме: приміщення «5» -
гараж, яке зазначене в плані літерою
«Г1», площею 35,1 кв.м., згідно з технічним
паспортом складеним
Івано-Франківським ОБТІ 17 липня 2014
року.

Припинити право спільної часткової
власності ОСОБА_1 та відкритого
акціонерного товариства
«ПРИКАРПАТ-АГРО МТС» на приміщення, що
знаходиться в м. Івано-Франківську на
вул. Целевича 34, а саме: приміщення «5» -
гараж, яке зазначене в плані літерою
«Г1», площею 35,1 кв.м., згідно з технічним
паспортом складеним
Івано-Франківським ОБТІ 17 липня 2014
року.

Заочне рішення може бути переглянуте
Івано-Франківським міським судом за
письмовою заявою відповідачів.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається через Івано-Франківський
міський суд протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

Бабій О.М.