№ 308/8491/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13.10.2014 року
місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в особі:

головуючої судді - Лемак О.В.

при секретарі - Сухан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгород цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Приватного
нотаріуса Ужгородського міського
нотаріального округу ОСОБА_2, третьої
особи: Публічне акціонерне товариство
«УкрСоцбанк» про скасування
виконавчого напису приватного
нотаріуса про звернення стягнення на
предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в
якому просить виконавчий напис
приватного нотаріуса Ужгородського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
про звернення на предмет іпотеки від 20
березня 2014 року за №303 - визнати
незаконним та скасувати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22
червня 2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та
позивачем був укладений кредитний
договір за №08/290/22. Для забезпечення
повного і своєчасного виконання
позичальником зобов'язань за цим
кредитним договором, був укладений та
посвідчений 22 червня 2007 року
відповідачем договір іпотеки за №
08/290/22.

В зв'язку з цим, з моменту укладання
вказаних вище договорів банківського
кредиту та іпотеки, позивач до жовтня
місяця 2008 року належним чином та у
відповідності до умов вказаних вище
договорів виконував покладені на нього
зобов'язання, вчасно та в повному
обсязі повертав частинами кредит та
відсотки за його користування.

Проте, в жовтні місці 2008 року виникли
обставини, які унеможливлювали у
повному обсязі та належним чином
сплачувати позивачем грошові кошти в
рахунок погашення кредиту та сплати
відсотків, оскільки у світі, в тому
числі і в Україні, настала економічна
криза, яка особисто на позивача
вплинула зменшенням його доходу, який
він отримував у національній грошовій
одиниці, при тому що банківській кредит
був наданий в іноземній валюті, а
курсова різниця між цими грошовими
одиницями призвела до часткової
неплатоспроможності позивача.

В зв'язку з цим, починаючи із січня
місяця 2009 року позивач неодноразово
звертався до установи банку з приводу
отримання реструктуризації кредиту,
відсотків за його користування та
заборгованості, яка виникла внаслідок
часткового не виконання грошових
зобов'язань за кредитним договором.

07 червня 2014 року позивач отримав від
міського відділу державної виконавчої
служби Ужгородського міськрайонного
управління юстиції Постанову про арешт
його майна, та в якій вказано як
виконавчий документ: виконавчий напис
№ 303 виданий 20.03.2014 року відповідачем.

В зв'язку з цим позивач одразу ж
звернувся до державного виконавця та
16.06.2014 року отримав копію даного
виконавчого напису.

Позивач вважає та обґрунтовує даним
позовом, що нотаріус не дотримався
вимог актів законодавства України, які
регулюють порядок вчинення виконавчих
написів нотаріусом на документах, які
свідчать про безспірність
заборгованості, внаслідок чого порушив
права та законні інтереси позивача.

В судове засідання представник
позивача ОСОБА_3 не з'явився, однак
надіслав суду клопотання, в якій просив
розглянути справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча про час, місце та дату
розгляду справи був повідомлений
належним чином, а тому в порядку ч. 4 ст.
169 ЦПК України, суд вважає, що справу
слід вирішити на підставі наявних у ній
доказів та постановити заочне рішення.

Представник третьої особи ПАТ
«УкрСоцбанк» в судове засідання не
з'явився, хоча про час, місце та дату
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши зібрані докази в їх
сукупності, виходячи з їх належності та
допустимості, приходить до висновку, що
позовні вимоги є підставними та такими,
що підлягають до задоволення, виходячи
з наступного.

Згідно змісту ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Судом встановлено, що 22.06.2007 між ПАТ
«Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено
кредитний договір №08/290/22, за умовами
якого останній передано 55 000,00 дол. США,
з процентною ставкою 13,5 річних, строком
повернення до 21.06.2017 року.

22.06.2007 в забезпечення зобов'язання
укладено договір іпотеки між ПАТ
«Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 №08/290/22, за яким
в іпотеку в рахунок виконання
кредитного договору передано
охолоджувальне відділення з сушильною
камерою літ. А, загальною площею
643,5кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

20 березня 2014 року приватним нотаріусом
Ужгородського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 видано виконавчий напис,
пропонується звернути стягнення майно,
а саме: охолоджувальне відділення з
сушильною камерою літ.А, загальною
площею 643,5кв.м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 та запропоновано
задовольнити вимоги ПАТ «УкрСоцбанк»
з 22.06.2007 року по 22.11.2013 року в сумі
розміром 546 618 грн.78 коп.

03.06.2014 року заступником начальника
міського відділу державної виконавчої
служби Ужгородського міськрайонного
управління юстиції Венжега М.Р. було
винесено постанову про арешт майна та
боржника та оголошення заборони на
його відчуження з виконання
оспорюваного виконавчого напису
нотаріуса про звернення стягнення на
майно

Відповідно до положень ст. 33 Закону
України «Про іпотеку» у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Статтею 35 вказаного Закону
встановлено, що у разі порушення
основного зобов'язання та/або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення
порушення. В цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

Тобто, вказаними нормами передбачено
право іпотекодержателя розпочати
звернення стягнення на предмет іпотеки
на підставі виконавчого напису
нотаріуса у разі незадоволення
іпотекодавцем вимоги іпотекодержателя
про виконання порушеного боржником
зобов'язання у тридцятиденний строк.

За змістом положень ст. 88 Закону
України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє
виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.

Відповідно до п. 2.3 глави 16 Наказу
Міністерства юстиції України від 22.02.2012
року за № 296/5 «Про затвердження Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України» (далі Порядок), вчинення
виконавчого напису в разі порушення
основного зобов'язання та (або) умов
іпотечного договору здійснюється
нотаріусом після спливу тридцяти днів
з моменту надісланих
іпотекодержателем повідомлень -
письмової вимоги про усунення порушень
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця.

Згідно з п. 3.1 глави 16 Порядку, нотаріус
вчиняє виконавчі написи якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем.

Безспірність заборгованості
підтверджують документи, передбачені
Переліком документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 29.06.99 № 1172. (п. 3.2.
Порядку).

Пунктом 1 Переліку документів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29 червня 1999 року
№ 1172, за яким стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів, встановлено, що для
одержання виконавчого напису
подаються: оригінал нотаріально
посвідченої угоди; документи, що
підтверджують безспірність
заборгованості боржника та
встановлюють прострочення виконання
зобов'язання.

Суд приходить до висновку, що
виконавчий напис не відповідає
вимогам Закону України «Про іпотеку»
та Інструкції про вчинення
нотаріальних дій, оскільки не сплив
строк виконання основного
зобов'язання, на адресу позивача не
направлялося повідомлення про
наявність порушень виконання
основного зобов'язання та вимога про
їх усунення, останній не попереджався
про звернення стягнення на предмет
іпотеки, про призначення та
проведення оцінки нерухомого майна.
Матеріали справи не містять даних, що
банк надав нотаріусу документи, які б
підтверджували безспірність його
заборгованості та установлювали
прострочення виконання зобов'язання.

Також немає доказів направлення банком
позивачеві повідомлення порушення
зобов'язань.

Щодо вимоги про скасування виконавчого
напису вчиненого 20.03.2014 року приватним
нотаріусом Ужгородського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 і
зареєстрований в реєстрі за №303, про
звернення стягнення на охолоджувальне
відділення з сушильною камерою літ.А,
загальною площею 643,5кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, суд
вказує на безпідставність даної
вимоги, оскільки чинним законодавством
не передбачено такого способу захисту,
в зв'язку з тим, що скасування
виконавчого напису нотаріуса належить
до його дискреційних повноважень.

Також як роз'яснив Пленум Верховного
Суду України у п. 13 постанови від 31
січня 1992 року № 2 «Про судову практику
в справах за скаргами на нотаріальні
дії або відмову в їх вчиненні» при
вирішенні справ, пов'язаних з
оскарженням відмови у видачі
виконавчого напису або його видачею,
судам слід мати на увазі, що відповідно
до статей 34, 36, 87, 88 Закону України "Про
нотаріат" виконавчий напис може бути
вчинено нотаріусом і за умови, що
наявність безспірної заборгованості
або іншої відповідальності боржника
перед стягувачем підтверджується
документами, передбаченими
затвердженим постановою Ради
Міністрів України від 12 жовтня 1976 року N
483 Переліком документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку на підставі
виконавчих написів державних
нотаріальних контор (з наступними
змінами) і що з дня виникнення права
вимоги минуло не більше трьох років, а у
випадках, коли законом встановлено
інший строк давності - не минув цей
строк. За змістом ст. 385 ЦПК у
передбаченому главою 39 цього Кодексу
порядку оскаржується тільки відмова у
вчиненні виконавчого напису, а
правильність вимог, зазначених у
виконавчому напису, може бути оспорена
боржником лише в позовному порядку. При
безпідставності цих вимог суд скасовує
виконавчий напис і відмовляє у їх
задоволенні, а у разі часткової їх
обгрунтованості - постановляє рішення
про скасування виконавчого напису і
стягнення з боржника на користь
кредитора дійсної суми боргу. У цих
випадках справа розглядається в
позовному провадженні, позивачем в
якому є кредитор, а відповідачем -
боржник.

Оскільки склад сторін у спорах про
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню зумовлюється
особливістю цих правовідносин,
суб'єктом яких нотаріус не є, то позов в
частині вимог про скасування
виконавчого напису задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст. 35, 87, 88 Закону України «Про
нотаріат», ст. 33,35 Закону України «Про
іпотеку», ст.ст. 549, 551 ЦК України, ст.ст. 3,
10, 11, 57-60,212-215, 226 ЦПК України,суд,-

Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса
Ужгородського міського нотаріального
округу ОСОБА_2, третьої особи: Публічне
акціонерне товариство «УкрСоцбанк»
про скасування виконавчого напису
приватного нотаріуса про звернення
стягнення на предмет іпотеки -
задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню
виконавчий напис вчинений 20 березня 2014
року приватним нотаріусом
Ужгородського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 і зареєстрований в
реєстрі за №303.

В решті позовних вимог - відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення
суду може бути подано до Ужгородського
міськрайонного суду протягом 10 днів з
дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

Лемак О.В.