Справа № 665/1811/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2014 р. Чаплинський
районний суд Херсонської області в
складі:

головуючого - судді
Кузьменка А.Д.

секретаря
Собчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в cмт Чаплинка справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на житловий будинок та
присадибну земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, де зазначає, що 27 січня 2004 року
між ним та ОСОБА_2 укладено договір
купівлі-продажу житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
розташований по АДРЕСА_1. Договір
купівлі-продажу житлового будинку було
посвідчено секретарем виконавчого
комітету Долинської сільської ради
Чаплинського району Херсонської
області. На момент укладення договору
купівлі-продажу житлового будинку
питання про купівлю-продаж присадибної
земельної ділянки, виділеної для
будівництва та обслуговування
вищезазначеного житлового будинку, не
ставилось, оскільки ОСОБА_2 запевнив
його, що земельна ділянка перебуває у
користуванні, а не у приватній
власності. При зверненні до Долинської
сільської ради Чаплинського району
Херсонської області з заявою про
передачу земельної ділянки в приватну
власність, йому стало відомо, що
земельна ділянка була передана у
приватну власність ОСОБА_2 Починаючи з
січня 2004 року і до теперішнього часу
він відкрито володіє будинком,
проводить його поточні та капітальні
ремонти, а також користується
земельною ділянкою, сплачує податок за
землю. Укласти договір купівлі-продажу
житлового будинку і земельної ділянки
та звернутися до нотаріальної контори
для його посвідчення не можливо,
оскільки відповідач відмовляється від
вчинення таких дій. Просить визнати за
ним право власності на житловий
будинок та земельну ділянку площею 0,247
га, виділену для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель, розташовані по
АДРЕСА_1, а також припинити право
власності ОСОБА_2 на земельну ділянку.

У судовому засіданні позивач
свої вимоги підтримав, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в
судове засідання не з'явився, подавши
письмову заяву про визнання позовних
вимог та розгляд справи в його
відсутність.

Заслухавши пояснення
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд встановив такі факти і відповідні
їм правовідносини.

Судом установлено, що позивач
з січня 2004 року відкрито володіє
житловим будинком та земельною
ділянкою, виділеною для його
обслуговування, розташованими по
АДРЕСА_1. Проводить поточні та
капітальні ремонти будинку, сплачує
комунальні послуги, будує господарчі
будівлі та споруди, обробляє земельну
ділянку, сплачує земельний податок.
Тобто відкрито володіє ними більше 10
років і фактично набув право власності.

Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років, набуває право
власності на це майно (набувальна
давність).

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК
України до особи, яка придбала житловий
будинок, будівлю або споруду,
переходить право власності на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення, у
розмірах, встановлених договором. Якщо
договором про відчуження житлового
будинку, будівлі або споруди розмір
земельної ділянки не визначений, до
набувача переходить право власності на
ту частину земельної ділянки, яка
зайнята житловим будинком, будівлею
або спорудою, та на частину земельної
ділянки, яка є необхідною для їх
обслуговування.

Згідно ст. 392 ЦК України,
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК
України, у разі набуття права власності
на житловий будинок, будівлю або
споруду, що перебувають у власності,
користування іншої особи, припиняється
право власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебувають у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.

Враховуючи зазначене, суд
вважає, що позовні вимоги слід
задовольнити.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 213-215
ЦПК України, ст. 337 ЦК України, ст.120 ЗК
України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати право власності на
житловий будинок садибного типу з
надвірними будівлями та спорудами, а
саме: А-житловий будинок, загальною
площею 73,2 кв.м., житловою площею 50,4 кв.м.;
А1-господарська прибудова; а-ганок;
а1-навіс; Б-літня кухня; під Б-погріб;
В-гараж; Г-сарай; Д-сарай; Е-туалет; №1-5 №
І- огорожа та споруди, розташовані по
АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженцем с. П-Кошара Дзержинського
району Житомирської області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженцем с. П-Кошара Дзержинського
району Житомирської області, право
власності на земельну ділянку площею
0,247 га, розташовану по АДРЕСА_1, виділену
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, що належала ОСОБА_2
згідно державного акта на право
приватної власності на землю серії І-ХС
№ 005096, виданого 12 лютого 2001 року.

Припинити право власності на
земельну ділянку ОСОБА_2, загальною
площею 0,247 за адресою АДРЕСА_1 з
цільовим призначенням для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, що
належало йому згідно державного акта
на право приватної власності на землю
серії І-ХС № 005096 виданого 12 лютого 2001
року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області через
Чаплинський районний суд шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя