Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ
№ 22-ц/778/5226/14 Головуючий у 1
інстанції: Надворна О.С.
Суддя-доповідач: Пільщик Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 19» листопада 2014 року м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

Краснокутської О.М.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Унмак»

на ухвалу судді Вільнянського
районного суду Запорізької області від
02 жовтня 2014 року в частині відмови у
відкритті провадження по справі

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Унмак» до ОСОБА_3,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АЛКОР ЛТД»,
виконавчого комітету Вільнянської
міської ради, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Запорізьке
міжміське бюро технічної
інвентаризації», треті особи:
Регіональне відділення Фонду
державного майна України по
Запорізькій області, Приватне
акціонерне товариство «Запорізький
інструментальний завод імені Войкова»,
про визнання частково незаконними та
скасування рішення виконавчого
комітету, -

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2014 року ТОВ «Унмак»
звернулось з позовною заявою до ОСОБА_3,
ТОВ «АЛКОР ЛТД», виконавчого комітету
Вільнянської міської ради, ТОВ
«Запорізьке міжміське бюро технічної
інвентаризації», треті особи:
Регіональне відділення Фонду
державного майна України по
Запорізькій області, ПАТ «Запорізький
інструментальний завод імені Войкова»,
в якому просило:

Визнати незаконним та скасувати
рішення виконавчого комітету
Вільнянської міської ради №71 від 10
березня 2011 року «Про оформлення права
власності на нерухоме майно про
АДРЕСА_1 за ОСОБА_3», в частині
оформлення за ОСОБА_3 права приватної
власності на паркан №1, розташований за
адресою: АДРЕСА_1.

Визнати недійсним свідоцтво про право
власності на нерухоме майно від 14
березня 2011 року, що видане на підставі
рішення виконавчого комітету
Вільнянської міської ради №71 від 10
березня 2011 року, в частині оформлення
за. ОСОБА_3 права приватної власності на
паркан №1, розташований за адресою:
АДРЕСА_1.

Визнати незаконним та скасувати
висновок ТОВ «Запорізьке міжміське
бюро технічної інвентаризації» №6447
від 31 липня 2014 року.

Визнати за ТОВ «Унмак» право приватної
власності на паркан №1 (площею
1861,00кв.м.), розташований за адресою:
АДРЕСА_2.

Стягнути з відповідачів на користь
позивача всі понесені останнім судові
витрати.

Ухвалою Вільнянського районного суду
Запорізької області від 02 жовтня 2014
року відкрито провадження по справ в
частині позовних вимог про захист
права власності на паркан шляхом
визнання частково незаконними та
скасування рішення виконавчого
комітету, свідоцтва про право
власності, висновку бюро технічної
інвентаризації та визнання права
власності на паркан.

В частині позовних вимог про часткове
визнання незаконним та скасування
рішення виконавчого комітету
Вільнянської міської ради №71 від 10
березня 2011 року відмовлено у відкритті
провадження.

Апеляційне провадження відкрито за
апеляційною скаргою ТОВ «Унмак».

ТОВ «Унмак» оскаржує ухвалу суду від 02
жовтня 2014 року в частині відмови у
відкритті провадження у справі. В
апеляційній скарзі, посилаючись на те,
що відповідачем з яким виник спір про
право власності, є фізична особа,
позовні вимоги взаємопов'язані між
собою, їх окремий розгляд неможливий,
просить скасувати ухвалу судді в
частині відмови у відкритті
провадження та направити справу до
суду першої інстанції для вирішення
питання про відкриття провадження у
справі щодо вимог про часткове
визнання незаконним та скасування
рішення виконавчого комітету
Вільнянської міської ради.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи у відкритті провадження у
справі в частині вимог про визнання
незаконним рішення виконавчого
комітету Вільнянської міської ради,
суддя виходив із того, що вимоги
пред'явлені до відповідача як суб'єкта,
наділеного виконавчо-розпорядчими
повноваженнями, а тому не підлягають
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Проте даний висновок не відповідає
вимогам процесуального закону.

Суд не звернув увагу на те, що
критеріями розмежування справи
цивільного судочинства від справи
адміністративного судочинства є
одночасно: суб'єктний склад учасників
процесу та характер спірних
правовідносин.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України
встановлено, що суди розглядають у
порядку цивільного судочинства справи
щодо захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо заява не
підлягає розгляду у судах у порядку
цивільного судочинства.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа
адміністративної юрисдикції - це
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, в якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 ст. 17 КАС України визначено,
що юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку зі здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій та, зокрема, на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності (п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України).

З огляду на вищевикладене, справою
адміністративної юрисдикції є
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, який виник між
конкретними суб'єктами стосовно їхніх
прав та обов'язків у правовідносинах,
які передбачають владний вплив
уповноваженого законом одного
(суб'єкта владних повноважень) на
поведінку іншого (підпорядкованого)
суб'єкта, який відповідно до
законодавства зобов'язаний виконувати
його вимоги та приписи, а також спір у
відносинах публічної служби.

У пункті 21 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справ» роз'яснено, що,
враховуючи положення ст. 1 ЦПК України
та ст. 2 КАС України, не є
публічно-правовим і розглядається у
порядку цивільного судочинства спір
між органом державної влади та/або
органом місцевого самоврядування
(суб'єктом владних повноважень) як
суб'єктом публічного права та суб'єктом
приватного права - фізичною особою, в
якому управлінські дії суб'єкта
владних повноважень спрямовані на
виникнення, зміну або припинення
цивільних прав фізичної особи. У такому
випадку це спір про право цивільне,
незважаючи на те, що у спорі бере участь
суб'єкт публічного права, а спірні
правовідносини врегульовано нормами
цивільного та адміністративного права.

Обґрунтовуючи позов, ТОВ «Унмак»
зазначало, що вимоги пред'явлено на
захист права власності, спір виник щодо
належності паркану, який огороджує
земельну ділянку по АДРЕСА_2, і позивач
вважає, що набув спірний паркан на
підставі договору купівлі-продажу, а
рішенням виконавчого комітету №71 від 10
березня 2011 року, яке є предметом
оспорення, паркан включено до
нерухомого майна, право власності на
яке оформлено за ОСОБА_3 Тобто спір
стосується захисту прав, свобод і
інтересів у приватноправовій сфері.

За таких обставин висновок суду про те,
що даний спір за своїм змістом і
характером правовідносин відноситься
до компетенції адміністративного суду,
є помилковим.

Пунктом 3 частини 1 статті 312 ЦПК України
передбачено, що розглянувши скаргу на
ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд скасовує ухвалу і
передає питання на новий розгляд до
суду першої інстанції, якщо останній
порушив порядок, встановлений для його
вирішення.

Враховуючи викладене, ухвала в частині
відмови у відкритті провадження у
справі підлягає скасуванню як така що
постановлена з порушенням норм
процесуального права з передачею до
суду першої інстанції вирішення
питання про відкриття провадження у
справі.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Унмак»
задовольнити.

Ухвалу судді Вільнянського районного
суду Запорізької області від 02 жовтня
2014 року в частині відмови у відкритті
провадження у справі скасувати,
питання про відкриття провадження у
справі передати на вирішення до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: