У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Мартинюка В.І.,
Мостової Г.І.,

Наумчука М.І.,
Олійник А.С.,

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до Шершенецької сільської ради
Кодимського району Одеської області,
третя особа - відділ Держземагенства
України у Кодимському районі Одеської
області, про визнання права власності
на спадкове майно, за касаційною
скаргою ОСОБА_4, який діє від імені
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Маяк», на
рішення апеляційного суду Одеської
області від 2 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопада 2013 року ОСОБА_3 звернулась
до суду з указаним позовом. Зазначала,
що вона є спадкоємцем після смерті
матері за заповітом, своєчасно
прийняла спадщину, однак нотаріус
відмовилася видати їй свідоцтво про
право на спадщину через відсутність
оригіналу державного акта про право
власності на землю, який було втрачено.
Посилаючись на наведене, просила
задовольнити позов, визнати за нею в
порядку спадкування право власності на
належну спадкодавцю земельну ділянку і
майновий пай.

Рішенням Кодимського районного суду
Одеської області від 16 грудня 2013 року
позов задоволено. Визнано за ОСОБА_3 у
порядку спадкування за заповітом право
власності на земельну ділянку площею
2,65 га на підставі державного акта на
право власності на землю серії ІІІ-ОД №
001651 на території Шершенецької
сільської ради Кодимського району
Одеської області, виданого Кодимською
районною державною адміністрацією та
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності землю по Шершенецькій
сільській раді від 10 березня 2004 року №
124, на ім'я ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1,
який був утрачений; майновий пай члена
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Маяк», с.
Шершенці, Кодимського району, Одеської
області, розміром 1 910 грн, на підставі
свідоцтва про право власності на
майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства
(майновий сертифікат) серії ОД-ХІІ-ХІХ
№ 000118, виданий 29 листопада 2002 року
Шершенецькою сільською радою
Кодимського району Одеської області на
ім'я ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 2 липня 2014 року рішення суду
першої інстанції скасовано і ухвалено
нове рішення про часткове задоволення
позову. Визнано за ОСОБА_3 право
власності у порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_5
(померлої ІНФОРМАЦІЯ_1) на земельну
частку (пай) розміром 3,37 га в умовних
кадастрових гектарах, яка перебувала у
колективній власності КСП «Маяк» у с.
Шершенці Кодимського району Одеської
області, згідно з сертифікатом на право
на земельну частку (пай) серії ОД-12 №
0191350, виданого на підставі рішення
Кодимської районної державної
адміністрації Одеської області від 20
листопада 1996 року № 671. У задоволенні
позову про визнання права власності в
порядку спадкування на майновий пай
відмовлено.

ОСОБА_4, який діє від імені
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Маяк»,
звернувся до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ із касаційною
скаргою, в якій просить оскаржуване
рішення апеляційного суду скасувати,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи частково
позов ОСОБА_3, апеляційний суд виходив
із того, що на момент смерті ОСОБА_5
належала не земельна ділянка, а
земельна частка (пай), розміром 3,37 га в
умовних кадастрових гектарах.

З такими висновками апеляційного суду
повністю погодитися не можна.

Судом установлено, що ОСОБА_6 мешкала в
АДРЕСА_1 разом зі своєю дочкою ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла, залишивши
заповіт, згідно з яким усе належне їй
майно заповіла позивачу. Із спадкової
справи вбачається, що остання, 3 квітня
2004 року, тобто у встановлений законом
строк, подала заяву про прийняття
спадщини. 8 листопада 2013 року державний
нотаріус Кодимської державної
нотаріальної контори відмовив ОСОБА_3 у
видачі свідоцтва про право на спадщину
через відсутність оригіналу
державного акта на право власності на
земельну ділянку.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 звертаючись у суд із позовом,
просила визнати за нею право власності
на земельну ділянку площею 2, 65 га,
належну померлій на підставі
державного акта на право власності на
землю, який було втрачено.

Під час розгляду справи у
встановленому порядку підстави або
предмет позову нею не змінювалися.

Згідно із ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Апеляційний суд не звернув уваги на те,
що позивачем ставилося питання про
визнання права власності на земельну
ділянку, а не на земельну частку (пай), в
порушення вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України
змінив підстави та предмет позову,
визнав за позивачем право власності на
земельну частку (пай).

При цьому не було враховано, що ОСОБА_3
таких вимог не заявляла, а просила
визнати право власності на конкретну
земельну ділянку, яка належала
померлій на підставі втраченого
державного акта на право приватної
власності на землю.

Вказані порушення норм процесуального
права (ст. ст. 10, 60, 179, 212 ЦПК України)
унеможливили встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи, в зв'язку
з чим рішення апеляційного суду у
частині задоволення позову ОСОБА_3 не
може вважатись законним і
обґрунтованим та в силу ст. 338 ЦПК
України підлягає скасуванню з
передачею справи в цій частині на новий
розгляд до цього суду.

В іншій частині рішення апеляційного
суду не оскаржується, тому суд
касаційної інстанції його законність
не перевіряє.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, який діє від
імені сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Маяк», задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 2 липня 2014 року у частині
задоволення позову ОСОБА_3 скасувати,
справу в цій частині передати на новий
розгляд до цього.

В іншій частині вказане рішення
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді:В.І.
Мартинюк Г.І. Мостова М.І. Наумчук
А.С. Олійник