АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7077/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Пустовар О.С. Доповідач - Лаченкова
О.В. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року
м. Дніпропетровськ

10 листопада 2014 року колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П.,
Городничої В.С.

при секретарі - Видюковій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» на рішення
Покровського районного суду
Дніпропетровської області від 16 червня
2014 року за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

До Покровського районного суду
Дніпропетровської області надійшла
позовна заява Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості.

Рішенням Покровського районного
суду Дніпропетровської області від 16
червня 2014 року у задоволенні позовних
вимог акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду
Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «Приватбанк» подало
апеляційну скаргу на рішення
Покровського районного суду
Дніпропетровської області від 16 червня
2014 року та просить скасувати рішення
і винести нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи і обговоривши підстави
апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що суд
повно і всебічно дослідив і оцінив
обставини по справі, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, районний суд прийшов до
вірного висновку, що спливла позовна
давність як до основної вимоги,так і до
додаткових вимог щодо погашення
заборгованості за кредитним договором
так і до додаткових вимог,щодо
стягнення з відповідачки процентів за
користування кредитом, комісії та
штрафних санкцій що є підставою для
відмови у задоволенні позовних вимог і
в цій частині.

Судом першої інстанції встановлено,що
26.10.2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ
«ПриватБанк» було укладено кредитний
договір. Станом на 11.11.2008року
відповідачка зобов'язання в повному
обсязі не виконала та рішенням
Покровського районного суду з неї було
стягнуто грошові кошти на загальну
суму 4293,43грн.

06.03.2014року позивач звернувся до
суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2
на його користь грошових коштів в сумі
18624,28грн. Тому представник відповідача
просив суд застосувати до спірних
правовідносин строк позовної давності.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі,надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено та з заперечень
представника відповідачки вбачається,
що позивачем пропущена позовна
давність.

Відповідно до ст.265 ЦК України позовна
давність-це строк, у межах якого особа
може звернутись до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересів.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

У ч.5 ст.261 ЦК України зазначено, що за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у справі, є
підставою для відмові у позові.

Таким чином, позовна давність для
звернення позивача до суду починається
з 11 листопада 2008року і закінчується 11
листопада 2011 року, тоді як позивач
звернувся до суду з позовом 06 березня
2014року,тобто після спливу позовної
давності, що є підставою для відмови у
задоволенні позовних вимог, оскільки
доказів поважності причин пропущення
позовної давності позивач суду не
надав.

У відповідності до ст.266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткових вимог
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо).

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» - відхилити.

Рішення Покровського районного
суду Дніпропетровської області від 16
червня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя
О.В.Лаченкова

Судді

О.П.Варенко

В.С.Городнича