АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2014 року Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів - Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі: Бережняк Н.В.

за участю:

представника позивача Зіганшиної Є.А.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 на рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 14 жовтня 2014
року в справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Кей-Колект» до ОСОБА_4 про стягнення
суми заборгованості за договором про
надання споживчого кредиту,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ТОВ
«Кей-Колект» звернулося до суду с
позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми
боргу за кредитним договором № 0
від 06.06.2008 року в розмірі 170 090, 85 дол. США,
що за курсом НБУ станом на 27.08.2013 року
становить 1 359 536,17 грн.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 14.10.2014 року позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ТОВ
«Кей-Колект» борг в розмірі 170 090,85
доларів США, що за курсом НБУ станом
27.08.2013 року становить 1 359 536.17 грн. та 3 219
грн. судового збору, а всього 1 362 755,17
грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити.
Апелянт посилається на те, що рішення
прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а також не враховані норми чинного
законодавства України та обставини,
які є важливими для правильного
вирішення справи по суті. В
обґрунтування своїх доводів вказує, що
позивач не має право стягувати з нього
заборгованість за кредитним договором,
оскільки таке право останній отримав
на підставі договору факторингу від
12.12.2011 року, а на нього як на фізичну
особу дії цього договору не
розповсюджуються.

Справа № 759/15500/13 № апеляційного
провадження: 22-ц/796/13993/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Мазур
І.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Саліхов В.В.Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
наведені в скарзі доводи та дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню із наступних
підстав.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що позивач, за договором
факторингу, отримав право вимоги боргу
ОСОБА_3 перед ПАТ «УкрСиббанк», яким і
скористався.

З таким висновком суду погоджується і
колегія суддів.

Під час розгляду справи в суді
встановлено, що 06.06.2008 року між АК
інноваційним банком «УкрСиббанк» і
ОСОБА_3 був укладений договір про
надання споживчого кредиту №0, за
яким банком було надано позичальнику
грошові кошти як кредит в сумі 100 000
доларів США в строк до 06.06.2018 року зі
сплатою 14, 5% за користування кредитними
коштами. Відповідно до п.1.2.2. кредитного
договору позичальник зобов'язується
повертати суму кредиту та сплачувати
проценти шляхом сплати ануїтетних
платежів у розмірі 1 585 доларів США.
Відповідно до п.8.1 порушення
позичальником термінів погашення
будь-яких своїх грошових зобов'язань,
передбачених кредитним договором,
зокрема, термінів повернення кредиту
(всієї суми або його частини) та/або
термінів сплати процентів за кредит,
банк має право, починаючи з 32
календарного дня з дати порушення
позичальником терміну виконання свого
грошового зобов'язання, нараховувати
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від гривневого еквіваленту
суми простроченого платежу, сума якого
(еквіваленту) розраховується за
офіційним обмінним курсом НБУ гривні
до валюти заборгованості станом на
дату нарахування такої пені, якщо сума
такої заборгованості виражена в
іноземній валюті (а. с. 10-17). З метою
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором, між АК
інноваційним банком «УкрСиббанк» та
ОСОБА_3 06.06.2008 року був укладений
договір іпотеки № 8794, відповідно до
умов якого іпотекодавець передає в
іпотеку іпотеко держателю нерухоме
майно, а саме квартиру, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, яка складається з
трьох кімнат (а. с. 24-25). Свої
зобов'язання за договором Банк виконав
у повному обсязі. Відповідач перестав
сплачувати кошти за вищезгаданим
договором, в зв'язку з чим виникла
заборгованість в розмірі 170 090, 85 дол.
США, що за курсом НБУ станом на 27.08.2013
року становить 1 359 536,17 грн. 12.12.2011 року
між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ
«Кей-Колект» був укладений договір
факторингу №1, відповідно до якого Банк
передав у власність, а Фактор - прийняти
Права Вимоги , в тому числі по
вищезгаданому кредитному договору (а.
с. 18-22).

За змістом статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно статтей 610, 611 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Згідно з ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про захист прав
споживачів» договір про надання
споживчого кредиту укладається між
кредитодавцем та споживачем,
відповідно до якого кредитодавець
надає кошти (споживчий кредит) або бере
зобов'язання надати їх споживачеві для
придбання продукції у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
споживач зобов'язується повернути їх
разом з нарахованими відсотками.

Аналіз зазначених норм права дає
можливість зробити висновок про те, що
відповідач, який добровільно погодився
на умови кредитного договору, повинен
був належно їх виконувати.

Відповідно до матеріалів справи,
відповідач всупереч умов вище
вказаного кредитного договору
перестав сплачувати кошти, внаслідок
чого станом на 27.08.2013 року виникла
заборгованість, яка складає 170 090,85
доларів CША, що за курсом НБУ станом на
27.08.2013 року становить 1 359 536,17 грн., з яких
97 226,25 доларів США, що за курсом НБУ
становить 777 129,42грн. заборгованість за
кредитом; 72 864 доларів США, що за курсом
НБУ становить 582 406,75 грн.
заборгованість по процентам за
користування кредитом (а. с. 6-9).

Таким чином, у відповідача перед Банком
виникли зобов'язання щодо повернення
заборгованості за вказаним договором.

Відповідно ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК
України у разі порушення позичальником
своїх зобов'язань за кредитним
договором, кредитодавець має право
достроково стягнути заборгованість по
кредиту, відсоткам та комісії.

Враховуючи, що в суді першої інстанції
було встановлено, що відповідач свої
зобов'язання за вищевказаним кредитним
договором не виконує, колегія суддів
вважає висновки суду щодо стягнення
заборгованості за кредитним договором
є правильними.

Необґрунтованими, на думку колегії
суддів, є посилання апелянта на
відсутність у позивача правових
підстав на стягнення будь-яких коштів з
позичальника, оскільки вони
спростовуються матеріалами справи.

Так з матеріалів справи вбачається, що
12.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» (надалі
клієнт) та ТОВ «Кей-Колект» (надалі
Фактор) у відповідності до ст. ст. 512, 514
ЦК України було укладено договір
факторингу продажу кредитного
портфелю, був укладений договір
факторингу, відповідно до якого Банк
передав у власність, а Фактор - прийняти
Права вимоги, в тому числі по
вищезгаданому кредитному договору (а.
с. 18-22).

Крім того, матеріали справи свідчать
про те, що відповідач звертався до суду
з позовом про визнання вищезгаданого
договору факторингу недійсним. Разом з
тим, рішенням Подільського районного
суду м. Києва від 12.12.2011 року у
задоволенні позову було відмовлено.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
03.06.2014 року вищевказане рішення
залишено без змін (а. с. 181-188).

Доводи апелянта щодо відсутності у
позивача права вимагати погашення
заборгованості у доларах США також не
спростовують висновків суду, оскільки
відповідно до вимог ст.514 ЦК України до
нового кредитора переходить право
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав. З матеріалів
справи вбачається, що відповідач брав
кредит у доларах США, в зв'язку з чим у
фактора ТОВ «Кей-Колект» є усі правові
підстави вимагати повернення боргу
саме в цій валюті.

Таким чином, враховуючи вище викладене,
вимоги апелянта є недоведеними та
такими, що не знайшли своє
підтвердження при розгляді справи в
апеляційній інстанції, а тому не
заслуговують на увагу.

Отже, висновок суду відповідає вимогам
закону та матеріалам справи, а наведені
в апеляційній скарзі доводи висновок
суду не спростовують.

Враховуючи наведені обставини та
вимоги ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,304,308,313,314,315,325 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргуОСОБА_2 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 14 жовтня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:
В.В. Саліхов

Судді:
Т.О. Невідома

А.А. Пікуль