Справа №303/6433/14-ц
№2/303/3430/14
Номер стат. звіту - 26
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 листопада 2014 року
м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області у складі
головуючої судді Гутій О.В., при
секретарі Іванчо Л.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Мукачево цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "ПриватБанк" до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з цим
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа
ОСОБА_3 про звернення стягнення на
предмет іпотеки, в якому просить
звернути стягнення на предмет іпотеки,
а саме: житловий будинок літери «А»,
загальною площею 128,40 кв.м., житловою
площею 77,90 кв.м., гараж літери «Б»,
споруди №1-3, мощення літери «І», який
розташованій за адресою: АДРЕСА_1,
шляхом продажу вказаного предмету
іпотеки Публічним акціонерним
товариством комерційний банк
«ПриватБанк» та виселити відповідачів
і інших осіб, які зареєстровані та/або
проживають у вказаному житловому
будинку.

Позов мотивує тим, що 30.03.2006 року між
ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було
укладено договір №MKH0GА00000095, відповідно
до якого останній отримав кредит у
розмірі 49 000,00 (Долар США) зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 15,96 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом, з кінцевим
терміном повернення 30.03.2010 року. З метою
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором між позивачем і
відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було
укладено договір іпотеки, згідно якого
останні надали в іпотеку нерухоме
майно, а саме: житловий будинок літери
«А», загальною площею 128,40 кв.м.,
житловою площею 77,90 кв.м., гараж літери
«Б», споруди №1-3, мощення літери «І»,
який розташованій за адресою: АДРЕСА_1.

Оскільки відповідачем ОСОБА_3 взяті
на себе зобов'язання не виконуються
належним чином, то станом на 21.07.2014 року
його заборгованість за цим кредитним
договором становить 154 198,89 (Долар США),
що за курсом 11,65 відповідно до
службового розпорядження НБУ від 21.07.2014
року складає 1 796 417,07 гривень.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час і місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, проте подав заяву, в якій просить
розглянути справу у його відсутності,
позовні вимоги підтримав, проти
заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідачі та третя особа в судове
засідання не з'явилися, про час і місце
розгляду справи повідомлялися
належним чином, про причини неявки суд
не повідомили.

Представник відповідача ОСОБА_2
ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився,
проте подав заяву, у якій просив
застосувати строки позовної давності
та відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до такого висновку.

В судовому засіданні належними
доказами встановлено, що відповідно до
укладеного 31.03.2006 року між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено
договір №MKH0GА00000095, відповідно до якого
останній отримав кредит у розмірі 49 000,00
доларів США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 15,96 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом, з кінцевим терміном
повернення 30.03.2010 року (а.с. 22-26).

Згідно довідки - розрахунку
заборгованість третьої особи за
кредитним договором №MKH0GА00000095 від
31.03.2006 року станом на 21.07.2014 року
становить 154 198,89 доларів США, що за
курсом відповідно до службового
розпорядження НБУ від 21.07.2014 року
складає 1 796 417,07 гривень, в тому числі:
заборгованість за кредитом - 24 201,06
доларів США; заборгованість по
процентам за користування кредитом - 48
633,42 доларів США, заборгованість по
комісії за користування кредитом - 1 646,40
доларів США, пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором - 79
718,01 доларів США (а.с. 11-14,15).

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
позивачем і відповідачами ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки,
згідно якого останні надали в іпотеку
нерухоме майно, а саме: житловий
будинок літери «А», загальною площею
128,40 кв.м., житловою площею 77,90 кв.м.,
гараж літери «Б», споруди №1-3, мощення
літери «І», який розташованій за
адресою: АДРЕСА_1, яка належала їм на
праві спільної сумісної власності на
підставі договору купівлі-продажу від
21.08.1970 року, посвідченого Мукачівською
ДНК по реєстру №7820 та зареєстрованого
в Мукачівському міжрегіональному бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки за №1315 в книзі №1
(а.с.27-30).

Також судом встановлено, що згідно
актового запису про смерть та повного
витягу про смерть відповідач ОСОБА_1
померла 30.09.2007 року (а.с. 66-67).

Згідно відповіді державного нотаріуса
Мукачівської державної нотаріальної
контори Ергарт-Козар В.В. № 662/01-16 від
12.11.2014 року вбачається, що 18 грудня 2008
року за реєстровим номером №3-2055 було
видано свідоцтво про право на спадщину
за законом, а саме на грошові вклади ВАТ
«Державний Ощадний банк України»,
чоловіку спадкодавця - ОСОБА_2, що
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.
Крім нього інших спадкоємців, які
прийняли спадщину становм на 12
листопада 2014 року немає (а.с.68).

Згідно ч.1 ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права
та обов'язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті (ст.
1218 ЦК України).

Статтею 23 Закону України «Про
іпотеку» передбачено, що у разі
переходу права власності (права
господарського відання) на предмет
іпотеки від іпотекодавця до іншої
особи, у тому числі в порядку
спадкування чи правонаступництва,
іпотека є дійсною для набувача
відповідного нерухомого майна, навіть
у тому випадку, якщо до його відома не
доведена інформація про обтяження
майна іпотекою. Особа, до якої перейшло
право власності на предмет іпотеки,
набуває статусу іпотекодавця, має всі
його права і несе всі його обов'язки за
іпотечним договором у тому обсязі і на
тих умовах, що існували до набуття ним
права власності на предмет іпотеки.

Якщо право власності на предмет
іпотеки переходить до спадкоємця
фізичної особи-іпотекодавця, такий
спадкоємець не несе відповідальності
перед іпотекодержателем за виконання
основного зобов'язання, але в разі його
порушення боржником він відповідає за
задоволення вимог іпотекодержателя в
межах вартості предмета іпотеки.

Статтею 572 ЦК України передбачено, що
в силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави).

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону
України «Про іпотеку», ч. 1 ст. 589 ЦК
України у разі невиконання
зобов'язання, забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення на предмет застави.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про
іпотеку», звернення стягнення на
переданий в іпотеку житловий будинок
чи житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців.

Разом з тим, відповідно до статті 256 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).

Згідно ч.ч.1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила. За
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

В кредитному договір чітко
встановлений остаточний термін
виконання зобов'язання - до 30.03.2010 року і
саме з цієї дати почав спливати строк
позовної давності. За зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання (частина п'ята
статті 261 Цивільного кодексу України).

Позовну заяву позивачем було
відправлено до суду 09.10.2014 року, тобто
позивачем порушено строки давності при
зверненні до суду.

Відповідно до положень ст. 266
Цивільного кодексу України зі спливом
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Згідно ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу
України, позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленої до
винесенням ним рішення. Відповідачем
таку вимогу заявлено.

Частиною 4 статі 267 Цивільного кодексу
України визначено, що сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

В силу вимог ч.1 ст. 264 ЦК України перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дій, що свідчать про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку, однак у матеріалах справи
відсутні відомості про переривання
позовної давності.

Таким чином, враховуючи те, що строк
давності за вимогами позивача щодо
стягнення заборгованості за кредитним
договором минув ще до дати подачі
позовної заяви, а відповідач заявив
вимогу про застосування строку
позовної давності, суд приходить до
висновку про необхідність відмови у
задоволенні позовних вимог.

Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати
покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 14, 57-60,88 212-215, 223, 224-228,
294 Цивільного процесуального кодексу
України,ст.ст.526, 256, 257, 559, 266, 251, 252 ЦК
УКраїни, -

Р І Ш И В :

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
третя особа ОСОБА_3 про звернення
стягнення на предмет іпотеки
відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до
апеляційного суду Закарпатської
області через цей суд протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили у
порядку, встановленому ст. 223
Цивільного процесуального кодексу
України.

Головуюча
О.В. Гутій