Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/4612/14
Головуючий у 1 інстанції Гонтар А.Л..
Суддя-доповідач Дзярук М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.,

Суддів: Дзярука М.П.,

Трофимової Д.А.,

При секретарі Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Дружківського міського суду Донецької
області від 05 вересня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про відшкодування моральної
шкоди завданої внаслідок вчинення
злочину, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 в інтересах
ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_5, про відшкодування моральної
шкоди завданої внаслідок вчинення
злочину.

В позові зазначала, що 18 червня 2012 року
приблизно о 19 год. у дворі будинку № 8 по
вул. Смоленській у м. Дружківка ОСОБА_5,
схопила рукою за вухо та нанесла удар
рукою по потилиці її сину малолітньому
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. По даному факту
відносно ОСОБА_5 було порушено
кримінальне провадження за ст.126 ч. 1 КК
України, але кримінальне провадження
було закрито у зв'язку з тим, що
сплинули строки для притягнення особи
до кримінальної відповідальності.

Вважає, що діями ОСОБА_5 їй та ЇЇ сину
була заподіяна моральна шкода у сумі 5000
грн., яка полягає в тому, що її
малолітній син відчув сильну фізичну
біль, від чого переніс глибокі моральні
страждання, нервовий струс, був
наляканий. Також моральні страждання
перенесла вона, оскільки були суттєво
порушені її нормальні життєві зв'язки.
Вона вимушена була витрачати свій
вільний особистий час на явки до
органів прокуратури, суду та інше.

Посилаючись на викладені обставини,
вона просила суд стягнути з ОСОБА_5 на
її користь на відшкодування моральної
шкоди 5 000 грн., витрати на оплату
юридичної допомоги у розмірі 1000 грн.

Рішенням Дружківського міського суду
Донецької області від 05 вересня 2014 року
позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3
моральну шкоду в розмірі 500 грн.
Стягнуто з державного бюджету на
користь ОСОБА_3 витрати на правову
допомогу у сумі 11,67 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
ОСОБА_3. в інтересах ОСОБА_4 подала
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на незаконність, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить рішення
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким її позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

Відповідно до розпорядження ВССУ з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року про зміну
територіальної підсудності судових
справ, підсудність даної справи
визначено саме апеляційному суду
Запорізької області.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
спірні правовідносини виникли під час
розгляду кримінальної справи
приватного обвинувачення.

Так, матеріалами справи встановлено, що
ухвалою Дружківського міського суду
Донецької області від 25.06.2014р.
кримінальне провадження відносно
ОСОБА_5 за ст.. 126 ч.1 КК України було
закрито у зв»язку зі спливом строків
притягнення до кримінальної
відповідальності. Цивільний позов
законного представника потерпілого
ОСОБА_3 щодо стягнення моральної шкоди
у розмірі 5 000,00 грн. та витрат на правову
допомогу у розмірі 1 000,00 грн. залишений
без розгляду. (а.с.6). Зазначена ухвала
жодною із сторін оскаржена не була.

В серпні 2014 року ОСОБА_3 в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_7 звернулася з
позовом до ОСОБА_5 в порядку цивільного
судочинства в якому просила стягнути з
ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 5 000,00
грн. та витрати, які вона понесла в
зв'язку з оплатою юридичної допомоги в
кримінальній справі в розмірі 1 000,00
грн., мотивуючи тим, що при розгляді
кримінальної справи вона була вимушена
звертатися за правовою допомогою до
адвоката, який захищав її інтересі у
суді.

Згідно зі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
права. Моральна шкода, завдана фізичній
або юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини. Моральна шкода
полягає у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
протиправною поведінкою щодо неї…
Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення
глибини фізичних та душевних
страждань… При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості. Моральна
шкода відшкодовується незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов'язана з
розміром цього відшкодування.

У п. 3 Постанови ПВС України №4
від 31.03.1995 року «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» (з подальшими
змінами і доповненнями) роз'яснено, що
під моральною шкодою слід розуміти
втрати немайнового характеру
внаслідок моральних і фізичних
страждань або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

При визначенні розміру
грошового відшкодування моральної
шкоди, заподіяної ОСОБА_7 тілесними
ушкодженнями, отриманими ним в
результаті неправомірних дій ОСОБА_5
суд врахував ступінь тілесних
ушкоджень заподіяних злочином
потерпілому, моральні переживання у
зв'язку з їх заподіянням та страждання
від фізичного болю через отримані
тілесні ушкодження, ступінь порушення
нормальних життєвих зв'язків
потерпілого, а тому вважав за можливе
позов задовольнити частково і стягнути
з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 моральну
шкоду в розмірі 500 грн. З зазначеним
розміром погоджується і колегія
суддів, оскільки він відповідає
обставинам справи і є розумним у вимірі
душевних страждань, яких зазнав
неповнолітній ОСОБА_8

Щодо вимог позивача про стягнення з
відповідача понесених витрат на
правову допомогу при розгляді
кримінальної справи, то вони є
необґрунтованими, виходячи зі
слідуючого.

Згідно з ч.1 ст.15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

В матеріалах справи є договір
доручення, укладений між адвокатом
ОСОБА_9 та ОСОБА_3 від 17.09.2012 року,
предметом якого є представлення
інтересів законного представника
потерпілого ОСОБА_3 в справі приватного
обвинувачення відносно ОСОБА_5 за ч.1
ст.126 КК України та квитанція про сплату
у розмірі 1 000,00 грн. (а.с.7-8).

Відповідно до ч.1 ст.118 діючого КПК
України процесуальні витрати
складаються з витрат на правову
допомогу.

Частиною 1 ст.124 діючого КПК України
передбачено, що у разі ухвалення
обвинувального вироку суд стягує з
обвинуваченого на користь потерпілого
всі здійснені ним документально
підтверджені процесуальні витрати. За
відсутності в обвинуваченого коштів,
достатніх для відшкодування
зазначених витрат, вони компенсуються
потерпілому за рахунок Державного
бюджету України у випадках та в
порядку, передбачених законом для
компенсації шкоди, завданої
кримінальним правопорушенням.

Згідно із положення ст.126 КПК України,
суд вирішує питання щодо процесуальних
витрат у вироку суду або ухвалою.
Сторони кримінального провадження,
свідки, експерти, спеціалісти,
перекладачі мають право оскаржити
судове рішення щодо процесуальних
витрат, якщо це стосується їхніх
інтересів.

З огляду на викладене, питання судових
витрат вирішуються лише при розгляді
кримінальної справи, а не у цивільному
провадженні.

Встановивши факти та зумовлені ними
правовідносини, суд першої інстанції
правильно застосував правові норми та
ухвалив правильне по суті рішення,
підстав для скасування якого колегія
суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315,317,319
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Дружківського міського суду
Донецької області від 05 вересня 2014 року
у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: