"18" вересня 2014 р.
Справа №642/7053/14ц
Провадження №2/642/1617/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року Ленінський районний
суд м. Харкова в складі головуючого
судді Бондаренка В.В.

за участю секретаря Рижко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа ОСОБА_3 про розірвання договору
та стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом про розірвання
договору, стягнення грошових коштів
звернулася ОСОБА_1

У судовому засіданні позивач вказала,
що 14 грудня 2013 року був затриманий її
син ОСОБА_3 за злочин, передбачений ст.
187 КК України.

В цей же день працівниками карного
розшуку Ленінського РВ ОСОБА_3 та його
матері ОСОБА_1 був представлений
адвокат ОСОБА_2, як державний захисник
направлений для захисту інтересів
ОСОБА_3 з центру правової допомоги.

ОСОБА_2 запропонував ОСОБА_3 укласти
договір про надання останньому
правової допомоги. ОСОБА_3 від
запропонованої пропозиції відмовився
та вказав небажання співпрацювати з
запрошеним адвокатом. Під впливом
погроз та побиття зі сторони
співробітників міліції ОСОБА_3
погодився та підписав договір з
адвокатом ОСОБА_2

На влаштованій зустрічі з адвокатом
ОСОБА_2 та матір'ю ОСОБА_3 ОСОБА_1 остання
передала в якості гонорару грошові
кошти у розмірі 1100 доларів США та 900 гр.
в присутності свідків, після чого
адвокат передав матері адвокатську
угоду, яку він уклав з сином.

ОСОБА_2 вказав, що він буде здійснювати
захист її сина на стадії досудового та
судового слідства.

Після отримання гонорару ОСОБА_2
будь-яких документів, відповідно до
вимог ст. 50 КПК України до матеріалів
справи не надав, будь-яких слідчих дій,
спрямованих на захист інтересів ОСОБА_3
не вчинив, самоусунувся від виконання
прийнятих на себе обов'язків.

Просила стягнути кошти у розмірі 14280
гр. та розірвати договір про надання
адвокатських послуг №162 від 14 грудня 2013
року, укладений між адвокатом ОСОБА_2
та ОСОБА_3

Відповідач у судовому засіданні позов
не визнав у повному обсязі та вказав, що
дійсно 14 грудня 2013 року йому на
мобільний телефон зателефонував
раніше незнайомий ОСОБА_3 та просив
надати йому адвокатську допомогу.

Він приїхав до Ленінського РВ, де уклав
договір №162 від 14 грудня 2014 року про
надання адвокатської допомоги.

В цей же день до райвідділу міліції
приїхала мати ОСОБА_3 - ОСОБА_1 та в
якості гонорару передала йому грошові
кошти у розмірі 1100 доларів США та 900 гр.

Участі в процесуальних діях на стадії
досудового слідства він не приймав,
оскільки на момент звернення за
правовою допомогою по відношенню до
ОСОБА_3 був обраний запобіжний захід у
вигляді тримання під вартою.

В подальшому також не приймав участі в
якості адвоката по справі, оскільки
через п'ять днів ОСОБА_3 написав заяву
та відмовився від нього, як від
захисника, тобто розірвав в
односторонньому порядку договір №162
від 14 грудня 2013 року.

Позов не визнає, оскільки вважає, що
завдяки його участі у справі дії ОСОБА_3
не були кваліфіковані за ч. 4 ст. 187 КК
України.

Просив суд відмовити в задоволенні
позову.

Суд, вислухавши думку учасників
процесу, встановивши відповідні факти
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 14 грудня 2013 року
був затриманий її син ОСОБА_3 за злочин,
передбачений ст. 187 КК України.

В цей же день між ОСОБА_3 та адвокатом
ОСОБА_2 був укладений договір №162 від 14
грудня 2013 року про надання
адвокатської допомоги у кримінальній
справі.

ОСОБА_1 передала в якості гонорару
грошові кошти у розмірі 1100 доларів США
та 900 гр. в присутності свідків, після
чого адвокат передав матері
адвокатську угоду, яку він уклав з
сином.

ОСОБА_2 вказав, що він буде здійснювати
захист її сина на стадії досудового та
судового слідства.

Після отримання гонорару ОСОБА_2
будь-яких документів, відповідно до
вимог ст. 50 КПК України до матеріалів
справи не надав, не заповнив квитанції
про отримання гонорару, будь-яких
слідчих дій, спрямованих на захист
інтересів ОСОБА_3 не вчинив,
самоусунувся від виконання прийнятих
на себе обов'язків.

Протягом п'яти днів після укладання
угоди ОСОБА_3 в односторонньому порядку
розірвав угоду з адвокатом, шляхом
написання письмової заяви слідчому.

Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором
про надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Статтею 903 ЦК України передбачено, що
якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Позивач сплатила адвокату гонорар
відповідно до вимог ЦК України.

В порушення вимог діючого
законодавства адвокат не виконав взяті
на себе зобов'язання, оскільки фактично
як адвокат не приймав участі у справі.

Статтею 906 ЦК України передбачена
відповідальність виконавця за
невиконання або не належне виконання
договору, а саме виконавець, який
порушив договір про надання послуг за
плату при здійсненні ним
підприємницької діяльності,
відповідає за це порушення, якщо не
доведе, що належне виконання виявилося
неможливим внаслідок непереборної
сили, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Виходячи з цього, суд вважає, що адвокат
ОСОБА_2 не виконав умови договору №162
від 14 грудня 2013 року та кошти які він
отримав в якості гонорару підлягають
стягненню на користь позивача.

Також суд вважає, що не підлягають
задоволенню позовні вимоги стосовно
розірвання договору про надання послуг
адвоката, оскільки згідно ст. 907 ЦК
України договір про надання послуг
може бути розірваний, у тому числі
шляхом односторонньої відмови від
договору, в порядку та на підставах,
встановлених Цивільним Кодексом, іншим
законом або за домовленістю сторін.

На момент звернення до суду, і це не
заперечується сторонами договір №162
від 14 грудня 2013 року був розірваний
ОСОБА_3 в односторонньому порядку, що не
суперечить чинному законодавству.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України,
суд вважає за необхідне стягнути
судові витрати с відповідача на
користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.9,11,57,88, 209,214,215 ЦПК України ,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

В задоволенні позову в частині
розірвання договору №162 від 14 грудня
2013 року укладеним між ОСОБА_3 з однієї
сторони та ОСОБА_2 з іншої сторони про
надання правових послуг адвоката -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
кошти у сумі 14280 гр.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
протягом 10 днів з моменту проголошення
рішення через Ленінський районний суд
м. Харкова.

Суддя