Номер провадження 2/754/5421/14
РІШЕННЯ

Іменем України

30.10.2014

року Деснянський районний суд м.Києва
в складі:

головуючого - судді Смирнової
Є.П.,

при секретарі Кузьменко А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві

справу за позовом

ОСОБА_1 до

ОСОБА_2,

3-ї
особи: ОСОБА_3,

Комунальне підприємство «Дирекція

З
управління та обслуговування
житлового

Фонду» Деснянського району м.Києва, -

про
визначення порядку користування

квартирою між співвласниками, -

В С Т А
Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, в якому просить встановити
порядок користування квартирою №
АДРЕСА_1 наступним чином: виділити йому
у користування житлову кімнату площею
17,9 кв.м., з балконом площею 1,0 кв.м., та
кімнату площею 10,1 кв.м, а відповідачу
ОСОБА_2 виділити у користування житлову
кімнату площею 13,2 кв.м та комору площею
1,2 кв.м. Кухню, ванну кімнату, вбиральню,
коридор та лоджію - залишити в
спільному користуванні співвласників
квартири.

При цьому ОСОБА_1 вказує на те, що
відповідно до Свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 17.01.2014 року
йому на праві власності належить 2/3
частини квартири АДРЕСА_1. Відповідачу
ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право
власності на житло від 10.03.2004 року
належить 1/3 частина вказаної квартири.

Як вказує позивач, спірна квартира
складається із трьох кімнат житловою
площею 41,2 кв.м., а саме: кімната площею
10,1 кв.м, кімната площею 13,2 кв.м та
кімната площею 17,9 кв.м, а також коридор
площею 11,2 кв.м., підсобне приміщення - 1,2
кв.м.; вбиральня - 1,3 кв.м; ванна кімната
площею 2,7 кв.м; кухня площею 7,8 кв.м.
Квартира обладнана балконом 1,0 кв.м та
лоджією 1,6 кв.м.

Позивач також зазначає, що на даний час
у спірній квартирі проживає відповідач
ОСОБА_2 зі своїм сином ОСОБА_3 Особовий
рахунок до теперішнього часу відкритий
на колишнього власника квартири
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, ОСОБА_1 вказує на те, що після
отримання ним свідоцтва про право на
спадщину та виявлення бажання жити у
спірній квартирі, між ним та
відповідачем почалися конфлікти з
приводу порядку користування
житловими кімнатами в квартирі.
Відповідач не визнає його права на
користування більшою частиною
квартири. На грунті цього між ними
виникають конфлікти з приводу оплати
комунальних послуг, інших платежів.

Посилаючись на зазначені обставини,
положення ст.358 ЦК України, Постанову
Пленуму Верховного суду України № 20
від 22.12.1995 року «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності», позивач просить
встановити порядок користування
спірною квартирою таким чином, щоб
виділити йому дві кімнати житловою
площею 17,9 кв.м та 10,1 кв.м, з балконом, а
відповідачу - кімнату площею 13,2 кв.м та
підсобне приміщення площею 1,2 кв.м.

На думку ОСОБА_1, визначення таким чином
порядку користування спірною
квартирою не призведе до погіршення
житлових умов осіб, проживаючих в ній.
Крім того, будуть вирішені конфліктні
питання стосовно оплати комунальних
послуг та чітко визначені права
співвласників щодо спірних кімнат та
інших приміщень, які залишаються у
спільному користуванні співвласників.

Посилаючись на викладені обставини,
ОСОБА_1 просить задовольнити його
позовні вимоги.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні
вимоги підтримав та уточнив. Крім
зазначених вимог, просить виділити у
користування ОСОБА_2 лоджію на кухні
площею 1,6 кв.м.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову
заперечує.

При цьому пояснив, що у квартирі
АДРЕСА_1 він проживав разом з батьками.
Вказана квартира була приватизована
ними у 2004 році та відповідно до
Свідоцтва про право власності на житло
від 10.03.2004 року належала на праві
власності в рівних долях, йому та його
батькам ОСОБА_5, ОСОБА_4 На даний час на
спірній житловій площі зареєстрований
та проживає також його син ОСОБА_3

Як вказує відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_1 його
батько ОСОБА_4 помер. Про те, що він у 2011
році склав заповіт на ім»я позивача
ОСОБА_1 він (відповідач) дізнався вже
після смерті батька. Вважає, що позивач
обманним шляхом змусив батька скласти
заповіт не на його (відповідача)
користь, тому не визнає за позивачем
право користування спірною житловою
площею у визначеному позивачем
розмірі.

Посилаючись на викладені обставини,
відповідач ОСОБА_2 просить відмовити
ОСОБА_1 в задоволенні позову.

3-я особа ОСОБА_3 проти позову заперечує.

Представник 3-ї особи: КП «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду» Деснянського району
м.Києва просить розглянути справу у
його відсутність (а.с.21,22).

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов до наступного.

Статтею 317 ЦК України визначено, що
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном. На зміст права власності не
впливають місце проживання власника та
місце знаходження майна.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності
є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, що Відповідно
до Свідоцтва про право власності на
житло, виданого 10.03.2004 року Відділом
приватизації Деснянської районної у
м.Києві державної адміністрації,
відповідач ОСОБА_2 та його батьки
ОСОБА_5, ОСОБА_4, в рівних долях, були
співвласниками квартири АДРЕСА_1

(а.с.7).

На даний час батьки ОСОБА_2
померли.

Як встановлено судом, після
смерті ОСОБА_5 належну їй на праві
власності 1/3 частину спірної квартири
на підставі Свідоцтва про право на
спадщину за законом від 30.06.2011 року
отримав її чоловік ОСОБА_4 та 30.06.2011 року
склав заповіт на користь позивача
ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після
його смерті ОСОБА_1 отримав Свідоцтво
про право на спадщину за заповітом від
17.01.2014 року на належне спадкодавцю
майно: 2/3 частини квартири АДРЕСА_1

(а.с.6,7).

Згідно довідки ЖЄКу-316 № 617 від 10.09.2014
року на даний час у квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані три особи: позивач
ОСОБА_1 - з17.06.2014 року, відповідач ОСОБА_2
- з 07.07.1992 року та його син ОСОБА_3 - з
26.12.2000 року (а.с.32).

Згідно технічної характеристики
спірна квартира АДРЕСА_1 складається з
трьох кімнат жилою площею 41,2 кв.м., при
цьому площа кімнат складає 17,9 кв.м., 13,2
кв.м. та 10,1 кв.м. Квартира обладнана
балконом (з кімнати площею 17,9 кв.м та
лоджією (з кухні) (а.с. 10-11).

Позивач ОСОБА_1 просить виділити йому в
користування житлову кімнату площею
17,9 кв.м., з балконом площею 1,0 кв.м., та
кімнату площею 10,1 кв.м, а відповідачу
ОСОБА_2 виділити у користування житлову
кімнату площею 13,2 кв.м та комору площею
1,2 кв.м. Кухню, ванну кімнату, вбиральню,
коридор та лоджію - залишити в
спільному користуванні співвласників
квартири.

Вказані доводи ОСОБА_1 суд вважає
обґрунтованими, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог ст. 358 ЦК
України кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності.

При цьому частина 1 ст. 358 ЦК України
передбачає, що право спільної
часткової власності здійснюється
співвласниками за їх згодою. У зв»язку
з цим слід вважати, що змістом
внутрішніх правовідносин спільної
часткової власності є право кожного зі
співвласників по володінню,
користуванню і розпорядженню спільним
майном й обов»язок кожного зі
співвласників погодити свою поведінку
щодо володіння, користування і
розпорядження спільним майном з іншими
співвласниками.

Здійснюючи правомочності у відношенні
належної йому частки, кожен зі
співвласників має право на надання в
його володіння і користування тієї
частини спільного майна в натурі, що
відповідає його частині у праві
спільної часткової власності. У
випадку неможливості такого надання
кожен зі співвласників має право
жадати від інших співвласників
відповідної компенсації.

Виходячи з цих положень, порядок
користування жилими приміщеннями у
квартирі, яка належить на праві
власності кільком особам, може бути
встановлений у випадку, коли такі
приміщення відповідають за розміром
часткам цих осіб у квартирі.

В даному випадку, виходячи із загальної
житлової площі спірної квартири - 41,2
кв.м, та часток власності кожного у
спірній квартирі, на позивача ОСОБА_1
припадає 27,4 кв.м житлової площі, на
відповідача ОСОБА_2 - 13,7 кв.м. житлової
площі. Враховуючи розмір житлових
приміщень у квартирі АДРЕСА_1, суд
вважає, що встановлення порядку
користування спірною квартирою за
варіантом, який просить позивач, не
призведе до порушення житлових прав
відповідача ОСОБА_2

Доводи ОСОБА_2 про те, що позивач
незаконно, обманним шляхом отримав у
спадщину 2/3 частини квартири АДРЕСА_1,
яка належала його батькам, а зараз з ним
у спірній квартирі зареєстрований та
проживає його син ОСОБА_3, тому при
визначенні порядку користування
спірною квартирою мають бути враховані
зазначені обставини та житлові
інтереси їх обох, суд оцінює критично
та не приймає до уваги.

При цьому суд враховує, що 3-я особа у
справі ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва
про право власності на житло від 04.04.2000
року є співвласником 1/6 частини 4-х
кімнатної квартири АДРЕСА_3. Також,
співвласником 1/6 частини та 1/4 частини
вказаної квартири є мати ОСОБА_3 -
ОСОБА_6 (а.с.38,39,40,42,44-45).

Як вбачається з матеріалів справи,
після приватизації квартири АДРЕСА_3 у
2000 році та маючи свою частку власності
у вказаній квартирі, 3-я особа ОСОБА_3 у
тому ж 2000 році зареєструвався на
житловій площі батька, відповідача
ОСОБА_2, де власності не має.

Інших доказів в обгрунтування своїх
доводів та заперечень відповідач
ОСОБА_2 та 3-я особа суду не надали.

Крім того, суд враховує, що згідно ст. 358
ЦК України право спільної часткової
власності здійснюється співвласниками
за їхньою згодою.

Відповідач ОСОБА_2 заперечує проти
надання ОСОБА_1 у користування двох
кімнат житловою площею 17,9 кв.м та 10,1
кв.м у квартирі АДРЕСА_1, у якій 2/3
частини належить позивачу, через що між
ними склалися конфліктні стосунки, що
унеможливлює вирішення питання шляхом
домовленості про порядок
користування квартирою.

При таких обставинах, суд вважає, що без
визначення порядку користування
спірною житловою площею спільне
проживання сторін в одній квартирі
неможливе.

Як зазначено в Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову
практику в справах про захист
власності та інших речових прав»,
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд та може вчиняти щодо
свого майна будь-які дії, які не
суперечать закону, проте при
здійсненні своїх прав та виконанні
обов»язків власник не може завдавати
шкоди правам, свободам інших осіб,
інтересам суспільства і зобов»язаний
додержуватися моральних засад
суспільства.

Враховуючи викладені обставини,
положення Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову
практику в справах про захист
власності та інших речових прав», суд
дійшов до висновку, що визначення
порядку користування квартирою у
зазначений позивачем спосіб не
призведе до звуження існуючих майнових
прав сторін та порушення їх
охоронюваних законом інтересів, тому
вважає вимоги позивача ОСОБА_1
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4,10, 57-60, 213-214,218 ЦПК
України, ст.ст.16, 358,391 ЦК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 22.12.1995 року «№ 20 «Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності»,
Постановою Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову
практику в справах про захист
власності та інших речових прав», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити порядок користування
квартирою № АДРЕСА_1 наступним чином:

Виділити ОСОБА_1 у користування
дві кімнати: кімнату житловою площею
10,1 кв.м, з балконом, та кімнату житловою
площею 17,9 кв.м - у квартирі № № АДРЕСА_1.

Виділити ОСОБА_2 у користування
одну кімнату житловою площею 13,2 кв.м,
підсобне приміщення площею 1,2 кв.м,
розташоване поруч з вказаною кімнатою,
та лоджію на кухні - у квартирі АДРЕСА_1.

Приміщення загального
користування: кухню, коридор, ванну
кімнату, вбиральню - залишити у
спільному користуванні сторін.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва через
Деснянський районний суд м.Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Є.П. Смирнова