Справа № 214/6369/13-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
16 вересня 2014 року Саксаганський
районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області, у складі:
головуючого – судді Попова В.В.,
при секретарі – Ткаченко К.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 в
інтересах недієздатної ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про встановлення факту
прийняття спадщини, визнання свідоцтв
про право на спадщину за законом
недійсними, третя особа – Сьома
криворізька державна нотаріальна
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в
інтересах недієздатної особи ОСОБА_2 із
зазначеним позовом до ОСОБА_3 та
просить суд встановити факт прийняття
ОСОБА_2 спадщини за законом після
померлого 18 серпня 1984 року ОСОБА_4,
визнати недійними свідоцтво про право
на спадщину за законом померлого 18.08.1884
року ОСОБА_4, видане Сьомою
Криворізькою державною нотаріальною
конторою 06.04.1985 року на ім’я ОСОБА_5,
свідоцтво про право на спадщину за
законом померлої 11.01.1993 року ОСОБА_5,
видане Сьомою Криворізькою державною
нотаріальною конторою 18.02.1994 року,
зареєстроване в реєстрі за №1-1374, на
ім’я ОСОБА_6 та свідоцтво про право на
спадщину за законом померлого 23.02.2001
року ОСОБА_6, видане Сьомою
Криворізькою державною нотаріальною
конторою 22.11.2001 року на ім’я ОСОБА_7 та
ОСОБА_1., зареєстроване в реєстрі за
№2-5615.
В обґрунтування своїх вимог зазначив,
що 18 серпня 1984 року помер ОСОБА_4, про що
зроблено актовий запис №3059, після
смерті якого відкрилася спадщина у
вигляді будинку №16 по вулиці
Сагайдачного у місті Кривому Розі, який
належав на праві приватної власності
ОСОБА_4 ОСОБА_5 та ОСОБА_2 відповідно до
вимог ст.549 ЦК УРСР фактично прийняли
спадщину після померлого 18 серпня 1984
року ОСОБА_4, який був їхнім батьком.
Інших спадкоємців, які б прийняли
спадщину, не було. Однак свідоцтво про
право на спадщину за законом після
померлого ОСОБА_4 було видане Сьомою
Криворізькою державною нотаріальною
конторою 06.04.1985 року тільки на ім’я
ОСОБА_2 хоча й прийняла спадщину після
померлого батька шляхом фактичного
вступу в управління та володіння
спадковим майном, але не змогла її
оформити у зв’язку із тим, що в той
момент вона була інвалідом 2-ї групи з
причини захворювання дитинства, тяжко
хворіла розумовою відсталістю
вираженого ступеню, погано рухалася та
потребувала постійного стороннього
догляду. До моменту своєї смерті,
ОСОБА_4 був піклувальником ОСОБА_2 Після
смерті 18 серпня 1984 року ОСОБА_4 на
підставі рішення виконавчого комітету
Саксаганської районної ради народних
депутатів Дніпропетровської області
№357/2 від 14.12.1984 року її піклувальником
було призначено ОСОБА_5 Але ОСОБА_5, як
піклувальник ОСОБА_2 у порушення вимог
Закону в період строку на прийняття
спадщини за законом після померлого
ОСОБА_4 не здійснила сприяння своїй
підопічній в реалізації її права на
спадкування після померлого батька, не
допомогла їй подати заяву про
прийняття спадщини, приховала від
нотаріуса наявність іншого спадкоємця
та одноособово оформила спадщину на
себе, хоча ОСОБА_2 фактично прийняла
спадщину після батька, оскільки після
його смерті постійно проживала в
ІНФОРМАЦІЯ_1, користувалася цим
будинком та особистими речами
померлого, що підтверджується
відповідним актом від 13 серпня 2013 року.
Після отримання 06.04.1985 року свідоцтва
про право на спадщину за законом після
померлого ОСОБА_4, ОСОБА_5 зареєструвала
право власності на будинок №16 по
вулиці Сагайдачного у м. Кривому Розі
на своє ім’я, хоча ОСОБА_2 продовжувала
проживати в ньому та користуватися
будинком. 11 січня 1993 року ОСОБА_5
померла, про що зроблено актовий запис
№63, після смерті якої відкрилась
спадщина, до складу якої входив будинок
№16 по вулиці Сагайдачного в м. Кривому
Після смерті 11 січня 1993 року ОСОБА_5,
єдиним спадкоємцем, що прийняв
спадщину за законом, був її чоловік
ОСОБА_6, який згідно рішення
виконавчого комітету Саксаганської
районної ради народних депутатів
ОСОБА_8 Дніпропетровської області №194/2
від 09.04.1993 року був призначений
піклувальником хворої ОСОБА_2
Сьомою Криворізькою державною
нотаріальною конторою 18.02.1994 року було
видане на ім’я ОСОБА_6 свідоцтво про
право на спадщину за законом після
померлої 11 січня 1993 року ОСОБА_5,
зареєстроване в реєстрі за №1-1374.
03 лютого 2001 року помер ОСОБА_6, про що
зроблено актовий запис №235, після
смерті якого відкрилась спадщина, до
складу якої, зокрема, входив будинок №16
по вулиці Сагайдачного в м. Кривому
Розі, а також грошові внески з
належними відсотками та з усіма
компенсаційними і індексаційними
виплатами в Ощадбанку України, яку
прийняли його син ОСОБА_1 та рідний брат
ОСОБА_7 відповідно до свідоцтва про
право на спадщину за законом, виданого
на ім’я ОСОБА_1 та ОСОБА_7,
зареєстроване в реєстрі за №2-5615.
Останні зареєстрували своє право
власності на будинок №16 по вулиці
Сагайдачного у м. Кривому Розі, про що
свідчить запис у вказаному свідоцтві.
Рішенням Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу від 23.05.2002 року
ОСОБА_2 була визнана недієздатною.

Рішенням виконавчого комітету
Саксаганської районної Ради міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області №137/1 від 17 липня 2002 року
позивач був призначений опікуном над
недієздатною ОСОБА_2

28 травня 2006 року помер ОСОБА_7, про що
зроблено актовий запис №1067, після
смерті якого відкрилась спадщина, яку
прийняла відповідач ОСОБА_3, так як
була дружиною ОСОБА_7

Позивач ОСОБА_1, як законний
представник недієздатної ОСОБА_2.,
звернувся до Сьомої Криворізької
державної нотаріальної контори з
питання оформлення на ім’я ОСОБА_2
права на спадщину після померлого 18
серпня 1984 року ОСОБА_4, який є її
батьком, однак отримав відмову у
вчиненні нотаріальної дії у зв’язку із
тим, що свідоцтво про право на спадщину
було вже видано іншому спадкоємцю 1-ї
черги ОСОБА_5, у зв’язку з чим позивач
був вимушений звернутися до суду з
вказаними позовними вимогами.

У ході судового розгляду справи за
клопотанням позивача про забезпечення
доказів, ухвалами суду від 03.04.2014 та
01.07.2014 року були витребувані спадкові
справи ОСОБА_4, який помер 18.08.1984 року та
ОСОБА_7, який помер 28.05.2006 року.

Позивач та його представник в судове
засідання не з’явились, однак надали
до суду письмову заяву про розгляд
справи за їх відсутності, в якій також
вказали, що позовні вимоги підтримують
у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з’явилась, про час та місце розгляду
справи була повідомлена належним
чином, причини її відсутності суду
невідомі.

Представник третьої особи в судове
засідання не з’явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, причини її відсутності
суду невідомі.

На підставі наявних у справі доказів та
зі згоди позивача суд вважає за можливе
ухвалити рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст. 224
ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи
у їх сукупності, суд приходить до
такого.

Матеріалами справи
встановлено, що 18 серпня 1984 року помер
ОСОБА_4, актовий запис за №3059 від 21
серпня 1984 року, у зв’язку з чим
відкрилася спадщина, до складу якої
входив будинок №16 по вулиці
Сагайдачного в м. Кривому Розі, який
належав померлому на праві приватної
власності (а.с.10).

Також установлено, що після смерті 18
серпня 1984 року ОСОБА_4 відповідно до
вимог ст. 529 ЦК УРСР, які діяли на момент
відкриття та прийняття спадщини,
спадкоємцями за законом були його
доньки ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с.14-15).

Згідно з рішенням виконавчого комітету
Саксаганської районної ради народних
депутатів Дніпропетровської області
№357/2 від 14.12.1984 року, опікуном ОСОБА_2, у
зв’язку із смертю 18 серпня 1984 року її
батька ОСОБА_4, було призначено ОСОБА_5
(а.с.19).

ОСОБА_5 прийняла спадщину після
померлого 18 серпня 1984 року ОСОБА_4, який
був її батьком, у вигляді будинку №16 по
вулиці Сагайдачного в м. Кривому Розі,
що підтверджується свідоцтвом про
право на спадщину за законом,
посвідченого та виданого Сьомою
Криворізькою державною нотаріальною
конторою 06.04.1985 року та зареєстроване в
Криворізькому інвентар бюро в
реєстрову книгу за №192, с.219, запис №219
(а.с.21, 73)

11 січня 1993 року ОСОБА_5 померла, про було
зроблено актовий запис за №63 від 11
січня 1993 року (а.с.11)

Після її смерті відкрилась спадщина у
вигляді будинку №16 по вулиці
Сагайдачного в м. Кривому Розі, яку
прийняв її чоловік ОСОБА_6, що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за законом, посвідченим та
виданим Сьомою Криворізькою державною
нотаріальною конторою 18.02.1994 року,
зареєстроване в реєстрі за №1-1374 (а.с.21).

ОСОБА_6 зареєстрував своє право
власності на цей будинок, про що
свідчить запис у вказаному вище
свідоцтві про право на спадщину за
законом (а.с.21).

Окрім того, ОСОБА_6 згідно рішення
виконавчого комітету Саксаганської
районної ради народних депутатів
ОСОБА_8 Дніпропетровської області №194/2
від 09.04.1993 року, був призначений
піклувальником ОСОБА_2.

03 лютого 2001 року ОСОБА_6 помер, про що
було зроблено актовий запис за №235 від
05 лютого 2001 року (а.с.12).

Після його смерті відкрилась спадщина,
яку в рівних частинах прийняли його
сини ОСОБА_1 та ОСОБА_7, що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за законом, видане Сьомою
Криворізькою державною нотаріальною
конторою 22.11.2001 року, зареєстроване в
реєстрі за №2-5615 та зареєстрували своє
право спільної сумісної власності на
будинок №16 по вулиці Сагайдачного в м.
Кривому Розі, про що свідчить запис у
вказаному свідоцтві (а.с.22).

Рішенням Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу від 23.05.2002 року
ОСОБА_2 була визнання недієздатною
(а.с.8).

Рішенням виконавчого комітету
Саксаганської районної Ради міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області №137/1 від 17 липня 2002 року
позивач був призначений опікуном
недієздатної ОСОБА_2 (а.с.9).

28 травня 2006 року ОСОБА_7 помер, про що
було зроблено актовий запис за №1067 від
29 травня 2006 року (а.с.13)

Після її смерті відкрилась спадщина у
вигляді, в тому числі, і частини будинку
№16 по вулиці Сагайдачного в м. Кривому
Розі, який перебував у спільні сумісній
власності ОСОБА_1 та ОСОБА_7

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, 22
вересня 1984 року ОСОБА_7 уклав шлюб з
ОСОБА_9, після чого остання змінила
прізвище на «Швец».

А, отже, відповідач ОСОБА_3 є
спадкоємцем першої черги за законом
після померлого 28 травня 2006 року
ОСОБА_7.

Відповідно до вимог ст.1301 ЦК України
свідоцтво про право на спадщину
визнається недійсним за рішенням
суду, якщо буде встановлено, що особа,
якій воно видане, не мала права на
спадкування, а також в інших
випадках, встановлених законом.

Разом з тим, судом установлено, що
відповідно до вимог ст. 529 ЦК УРСР, які
діяли на момент відкриття та прийняття
спадщини ОСОБА_4, померлого 18.08.1984 року,
ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги
після його смерті.

На момент смерті 18.08.1984 року ОСОБА_4,
який був батьком ОСОБА_2, остання
постійно проживала разом із
спадкодавцем у будинку №16 по вулиці
Сагайдачного в м. Кривому Розі, а також
проживала в цьому будинку і після його
смерті до 13.08.2013 року (а.с.23).

Згідно вимог ст. 549 ЦК УРСР, яка діяла на
момент відкриття та прийняття спадщини
ОСОБА_4, померлого 18.08.1984 року,
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном або якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини. Зазначені в цій статті дії
повинні бути вчинені протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини.

Отже, за таких обставин, ураховуючи
зазначені вимоги норм Закону, суд
уважає, що ОСОБА_2 фактично прийняла
спадщину після смерті свого батька
ОСОБА_4, до складу якої також входив
будинок №16 по вулиці Сагайдачного в м.
Кривому Розі, оскільки на момент смерті
останнього і на протязі шести місяців
після цього вступила в управління та
володіння зазначеним будинком, який
належав спадкодавцю на підставі
свідоцтва про право власності,
виданого на підставі рішення №432 від
04.11.1975 року та акту готовності від 13.05.1977
року (а.с.73).

За таких обставин суд приходить до
висновку про визнання недійним
свідоцтва про право на спадщину за
законом після померлого18.08.1984 року
ОСОБА_4, посвідченого та виданого
Сьомою Криворізькою державною
нотаріальною конторою 06.04.1985 року на
ім’я ОСОБА_5

Як наслідок, суд також визнає
недійсними свідоцтво про право на
спадщину за законом після померлої
11.01.1993 року ОСОБА_5, посвідченого та
виданого Сьомою Криворізькою
державною нотаріальною конторою 18.02.1994
року на ім’я ОСОБА_6, зареєстрованого в
реєстрі за №1-1374.

У свою чергу, оскільки обсяг спадщини
зазначений в свідоцтві про право на
спадщину за законом після померлого 03
лютого 2001 року ОСОБА_6, посвідченого та
виданого Сьомою Криворізькою
державною нотаріальною конторою 22.11.2001
року на ім’я ОСОБА_1 та ОСОБА_7,
зареєстрованого в реєстрі за №2-5615,
включає в себе не тільки будинок №16 по
вулиці Сагайдачного в м. Кривому Розі,
але й грошові внески, що належали
спадкодавцю ОСОБА_6, суд приходить до
висновку про визнання недійсним
зазначеного свідоцтва про право на
спадщину за законом від 22.11.2001 року,
виданого ім’я ОСОБА_1 та ОСОБА_7, проте
тільки в частині права на спадщину за
законом на будинок №16 по вулиці
Сагайдачного в м. Кривому Розі.

Отже за вищевикладеного суд приходить
до висновку про часткове задоволення
позову.

На викладеного, керуючись ст. ст. 529, 549
ЦК УРСР, ст. ст. 1261, 1301 ЦК України, ст. ст.
3, 15, 88, 57-60, 208, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України,
суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги позивача ОСОБА_1, який
діє в інтересах недієздатної ОСОБА_2,
задовольнити частково.

Встановити факт прийняття ОСОБА_2
спадщини за законом після померлого 18
серпня 1984 року батька ОСОБА_4.

Визнати недійним свідоцтво про право
на спадщину за законом після померлого
18 серпня 1984 року ОСОБА_4, видане на ім’я
ОСОБА_5, посвідчене і видане Сьомою
Криворізькою державною нотаріальною
конторою 06.04.1985 року та зареєстрованого
в реєстрі за № 1588.

Визнати недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом після померлої 11
січня 1993 року ОСОБА_5, видане на ім’я
ОСОБА_6, посвідчене і видане Сьомою
Криворізькою державною нотаріальною
конторою 18.02.1994 року та зареєстроване в
реєстрі за №1-1374.

Визнати недійним в частині права на
спадщину за законом на будинок №16 по
вулиці Сагайдачного в м. Кривому Розі
свідоцтво про право на спадщину за
законом після померлого 03 лютого 2001
року ОСОБА_6, видане на ім’я ОСОБА_7 та
ОСОБА_1, посвідчене і видане Сьомою
Криворізькою державною нотаріальною
конторою 22.11.2001 року та зареєстроване в
реєстрі за №2-5015.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
Саксаганським районним судом м.
Кривого Рогу за письмовою заявою
відповідача, оформленою згідно вимог
ст. 229 ЦПК України, протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Саксаганський районний суд м. Кривого
Рогу шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
В.В. Попов.