Справа № 760/7684/14-ц № апеляційного
суді першої інстанції: Букіна
О.М.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 листопада 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді
Шкоріної О.І.,

суддів: Стрижеуса
А.М., Антоненко Н.О.,

при секретарі:
Басюк Ю.В.

за участю: представника позивача -
ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_4

представника відповідача -
ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Солом'янського районного суду
м.Києва від 10 липня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, третя особа:
Моторне (транспортне) страхове бюро
України про стягнення безпідставно
отриманих коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року позивачі ОСОБА_6
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4,
третя особа: Моторне (транспортне)
страхове бюро України про стягнення
безпідставно отриманих коштів.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 12
вересня 2012 року сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «Range Rover», під керуванням
ОСОБА_6 і автомобіля «Hyundai», під
керуванням ОСОБА_4 Винною у вказаній
дорожньо-транспортній пригоді визнана
ОСОБА_6 30 грудня 2012 року ОСОБА_6
виплатила відповідачу матеріальну і
моральну шкоду завдану внаслідок ДТП,
що сталося 12 вересня 2012 року у розмірі
60000 грн., на підтвердження чого
відповідач надав їй розписку від 30
грудня 2012 року і заяву від 30 грудня 2012
року нотаріально посвідчену, в яких
відповідач зазначив, що претензій до
ОСОБА_6 з приводу ДТП, що сталося 12
вересня 2012 року не має.

У квітні 2014 року МТСБУ пред'явило до неї
позов про стягнення в порядку регресу
коштів в сумі 50 000 грн. які були
виплачену МТСБУ 27 грудня 2012 року ОСОБА_4
як страхова виплата.

Вважає, що кошти в розмірі 50 000 грн.,
отримані відповідачем від ОСОБА_6 були
отримані без достатньої правової
підстави, а тому просила їх стягнути з
відповідача.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 10 липня 2014 року задоволені
позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_4, третя
особа: Моторне (транспортне) страхове
бюро України про стягнення
безпідставно отриманих коштів.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6
кошти у розмірі 50 000 грн. страхового
відшкодування.

Вирішено питання розподілу судових
витрат.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_4,
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог. Зазначив, що рішення є
необґрунтованим, ухвалено з порушенням
норм матеріального права, а також судом
не повно були з'ясовані обставини, що
мають значення для справи. Зокрема
зауважив, що реальні збитки ОСОБА_4
спричинені йому позивачем для
відновлення належного йому автомобіля
склали 94 097 грн. 48 коп., а тому відповідно
до ст. 22, 1166,1187,1188 ЦК України він мав
право на отримання від ОСОБА_6 грошових
коштів у сумі 94 097 грн. 48 коп., що
дорівнює його збиткам для відновлення
майна, пошкодженого з вини позивача.

Крім цього, апелянт вважає, що той факт,
що у наданих з боку ОСОБА_4 розписках не
вказано, окремо, яким чином
розподіляються отримані кошти за
видами збитків жодним чином не
позбавляє його права на отримання
відшкодування. Правовою підставою для
отримання відшкодування є наявність
вини особи у спричиненні збитків.

В судове засідання представник третьої
особи МТСБУ не з»явився, про день та час
розгляду справи повідомлений належним
чином, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення ( а.с.140, причини своєї
неявки суджу не повідомив, у зв»язку з
чим колегія суддів вважала за можливе
розглянути справу у його відсутність
відповідно до вимог передбачених ч.2
ст.305 ЦПК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та його
представник ОСОБА_5 апеляційну скаргу
підтримали і просили її задовольнити.

Представник ОСОБА_6 - ОСОБА_3 проти
доводів апеляційної скарги
заперечував і просив рішення як
законне і обґрунтоване залишити без
змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши
пояснення осіб, які з'явилися в судове
засідання, з'ясувавши обставини справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 12 вересня 2012 року
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю автомобіля «Range Rover», д.н.з.
НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 і
автомобіля «Hyundai»,д.н.з. НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_4

Відповідно до постанови Подільського
районного суду м.Києва від 24 жовтня 2012
року ОСОБА_6 визнано винною у вказаній
дорожньо-транспортній пригоді.

Судом також встановлено, що 30 грудня 2012
року ОСОБА_6 виплатила ОСОБА_4 кошти в
розмірі 60000 грн. як компенсацію
матеріальної і моральної шкоди, а також
упущеної вигоди, спричиненої внаслідок
ДТП, що сталася 12 вересня 2012 року, що
підтверджується розпискою від 30 грудня
2012 року і нотаріальною заявою від 30
грудня 2012 року про те, що ОСОБА_4 кошти
отримав і претензій до ОСОБА_6 з приводу
ДТП, що сталася 12 вересня 2012 року,
претензій не має та мати не буде.

Крім того, 10 грудня 2012 року ОСОБА_4
звернувся до МТСБУ із заявою про
відшкодування нанесених йому
матеріальних збитків, внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталася 12 вересня 2012 року, оскільки
ОСОБА_6 не мала належним чином
оформленого полісу обов»язкового
страхування,

27 грудня 2012 року МТСБУ виплатило на
користь ОСОБА_4 50000 грн. в порядку Закону
України «Про обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

РішеннямСолом»янського районного суду
м.Києва від 22 квітня 2014 року частково
задоволені позовні вимоги МТСБУ та
стягнуто з ОСОБА_6 на користь МТСБУ в
порядку регресу суму страхового
відшкодування у розмірі 50000 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог ОСОБА_6, суд першої
інстанції виходив із того, що оскільки
МТСБУ компенсувало відповідачу суму
матеріального збитку в розмірі 50000 грн.,
і ця сума стягнута з ОСОБА_6 в порядку
регресу на користь МТСБУ , тому
отримані від позивача 30 грудня 2012 року
кошти в розмірі 50000 грн. набуті
відповідачем без достатньої правової
підстави.

Проте з такими висновками суду
погодитись не можна, виходячи з
наступного.

За змістом ч.1 ст.1212 ЦК України
безпідставно набутим майном є майно,
набуте особою або збережене нею у себе
за рахунок іншої особи ( потерпілого)
без достатньої правової підстави.

Зобов»язання з безпідставного набуття,
збереження майна виникають за
наявності трьох умов: а) набуття або
збереження майна, б) набуття або
збереження за рахунок іншої особи, в)
відсутність правової підстави для
набуття або збереження майна (
відсутність положень закону,
адміністративного акта, правочину або
інших підстав, передбачених статтею 11
ЦК України ( постанова Верховного Суду
України у справі № 6-88цс13 від 2 жовтня 2013
року).

Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов»язків, зокрема, є: завдання
майнової ( матеріальної) та моральної
шкоди іншій особі.

Відповідно до частини першої статті 1166
ЦК України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з абзацом третім пункту 3
частини першої статті 988 ЦК України
страхова виплата за договором
майнового страхування і страхування
відповідальності ( страхове
відшкодування) не може перевищувати
розміру реальних збитків.

За змістом пункту 1 частини другої
статті 22 ЦК Укаїни реальними збитками є
втрати, яких особа зазнала у зв»язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права.

Згідно роз»ясень, що містяться в п.14
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» при визначенні
розміру та способу відшкодування
шкоди, завданої майну потерпілого,
судам слід врахувати положення статті
1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням
обставин справи суд за вибором
потерпілого може зобов»язати особу,
яка завдала шкоди майну, відшкодувати
її в натурі ( передати річ такого ж роду
і такої ж якості, полагодити пошкоджену
річ тощо) або відшкодувати завдані
збитки у повному обсязі. Коли
відшкодування шкоди в натурі
неможливе, потерпілому
відшкодовується в повному обсязі
збитки відповідно до реальної вартості
втраченого майна на момент розгляду
справи або виконання робіт, необхідних
для відновлення пошкодженої речі. Як
при відшкодуванні шкоди в натурі, так і
при відшкодуванні реальних збитків
потерпілий має право вимагати
відшкодування упущеної вигоди.

Отже, ОСОБА_4 як власник майна (
автомобіля), яке було пошкоджено в
результаті винних дій ОСОБА_6 має право
на відшкодування реальних збитків,
упущеної вигоди та моральної шкоди.

Як убачається з матеріалів справи,
безпосередні витрати ОСОБА_4 на
відновлення автомобіля «Hyundai», д.н.з.
НОМЕР_2 склали 82218 грн.48 коп. за
запчастини та 11879 грн. за ремонті
роботи, що підтверджується видатковою
накладною № 03/12-1 від 3 грудня 2012 року (
покупець ОСОБА_4), актом виконаних робіт
№ 14/12-1від 14 грудня 2012 року, квитанцією
№ 71 про сплату відповідачем 82218 грн.48
коп, та квитанцією № 94 від 14 грудня 2012
року про сплату відповідачем 11879 грн. (
а.с.86-89).

Виходячи з розміру витрат понесених
ОСОБА_4 для відновлення пошкодженого в
дорожньо-транспортній пригоді його
власного автомобіля, що перевищує
страхову суму виплаченої йому МТСБУ,
відсутні підстави вважати, що кошти
отримані від ОСОБА_6 для проведення
ремонту автомобіля набуті без правової
підстави, оскільки за змістом ст.1194 ЦК
України у разі недостатності страхової
виплати для повного відшкодування
шкоди винна особа зобов»язана сплатити
потерпілому різницю між фактичним
розміром шкоди і страховою виплатою.

Крім того, сума коштів отриманих
ОСОБА_4 від ОСОБА_6 є компенсацією
матеріальної шкоди, а також моральної
шкоди, упущеної вигоди, право на що має
потерпіла внаслідок ДТП особа за
законом.

За таких обставин вважати
обґрунтованими висновки суду першої
інстанції про задоволення позовних
вимог ОСОБА_6 немає підстав.

А тому рішення Солом»янського
районного суду м.Києва від 10 липня 2014
року підлягає скасуванню, з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316,
317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів , -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 -
задовольнити.

Рішення Солом'янського районного суду
м.Києва від 10 липня 2014 року - скасувати і
ухвалити нове рішення наступного
змісту.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до
ОСОБА_4, третя особа: Моторне
(транспортне) страхове бюро України про
стягнення безпідставно отриманих
коштів відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: