Дата документу 17.11.2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2014 року
Мелітопольський міськрайонний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді - Купавської Н.М.

при секретарі - Добровольській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мелітополі подання
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції про тимчасове
обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області звернувся до суду з поданням, в
якому просить тимчасово обмежити
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за
межі України без вилучення паспортного
документу шляхом заборони перетину
кордону України до виконання своїх
зобов’язань, покладених на нього
судовим рішенням, зазначивши, що на
виконанні у відділі державної
виконавчої служби Мелітопольського
міськрайонного управління юстиції
Запорізької області знаходиться
виконавчий лист №320/11982/13-ц,
виданий 20 грудня 2013 року
Мелітопольським міськрайонним судом
Запорізької області, про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на
неповнолітню дочку ОСОБА_3 в розмірі ?
частини усіх видів заробітку (доходу),
але не менше 30% прожиткового мінімуму
на дитину відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 21 листопада 2013 року і до
повноліття дочки. Виконавче
провадження відкрито 21 січня 2014 року.
При проведенні виконавчих дій
встановлено, що боржник ухиляється від
виконання зобов’язань, покладених на
нього судовим рішенням, ніде офіційно
не працює, земельні ділянки на праві
власності відсутні, ніякого майна за
ним не значиться. Заборгованість по
аліментах станом на 01.10.2014 року
становить 4930 грн.

Відповідно до ч.2 ст.3771 ЦПК України суд
негайно розглядає подання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника
– юридичної особи у праві виїзду за
межі України, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

В судове засідання державний
виконавець Половінченко В.О. не
з’явилася, від неї надійшла заява з
проханням слухати справу у її
відсутність, подання підтримує
повністю.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не
з’явилася, про час та місце слухання
справи була повідомлена належним
чином.

Суд, вивчивши доводи вказані в поданні,
матеріли справи, оцінивши наявні у
справі докази, приходить до висновку
про можливість задоволення вказаного
подання з наступних підстав.

На виконанні у відділі державної
виконавчої служби Мелітопольського
міськрайонного управління юстиції
Запорізької області знаходиться
виконавчий лист №320/11982/13-ц, виданий 20
грудня 2013 року Мелітопольським
міськрайонним судом Запорізької
області, про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 аліментів на
неповнолітню дочку ОСОБА_3 в розмірі ?
частини усіх видів заробітку (доходу),
але не менше 30% прожиткового мінімуму
на дитину відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 21 листопада 2013 року і до
повноліття дочки /а.с.3/.

Відповідно до ст.ст. 3, 18, 24 Закону
України “Про виконавче провадження” 21
січня 2014 року було розпочато виконавче
провадження шляхом винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження.

При проведенні виконавчих дій
встановлено, що боржник ухиляється від
виконання зобов’язань, покладених на
нього судовим рішенням. Його було
попереджено про кримінальну
відповідальність за ст.164 КК України
/а.с.5/. Однак, згідно розрахунку
заборгованості боржника по аліментах
жодної проплати не було зроблено,
станом на 01.10.2014 року сума боргу
становить 4930 грн. /а.с.10/.

Боржником в добровільному порядку
рішення суду не виконується, він не
працює, інших видів доходу, на які
можливо звернути стягнення, не має.
Вжитими ВДВС Мелітопольського
міськрайонного управління юстиції
Запорізької області заходами майна та
джерел постійного заробітку боржника
не встановлено.

Боржник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2,
документований паспортом громадянина
України серії СА № 248063, виданим
Мелітопольським МВ ГУМВС України в
Запорізькій області, 03 червня 2004 року.

Державний виконавець при здійсненні
виконавчого провадження не має
відомостей про наявність у боржника
закордонного паспорта та про його
наміри щодо виїзду за кордон. В Україні
існують декілька типів паспортів:
дипломатичні та службові паспорти для
працівників МЗС та уряду; загальні
внутрішні паспорти громадянина
України, посвідчення особи моряка.
Внутрішній паспорт громадянина
України є внутрішнім посвідченням
особи і також дійсний для перетину
кордону Білорусі та Російської
Федерації.

Ст.3771 ЦПК України не передбачає надання
суду доказів, що боржник має
закордонний паспорт.

Ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження»
передбачено право державного
виконавця в процесі здійснення
виконавчого провадження у разі
ухилення боржника від виконання
зобов’язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням суду.

Відповідно до ст.6 ЗУ «Про порядок
виїзду з України та в’їзду в України
громадян України» громадянину України
може бути тимчасово відмовлено у
видачі паспорта або громадянину
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, зокрема, у випадках, якщо діють
неврегульовані аліментні, договірні чи
інші невиконані зобов’язання - до
виконання зобов’язань або
розв’язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення
зобов’язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, або якщо він ухиляється від
виконання зобов’язань, покладених на
нього судовим рішенням, - до виконання
зобов’язань.

Тимчасове затримання або вилучення
паспорта у таких випадках здійснюється
судом, органами прокуратури,
внутрішніх справ, служби безпеки,
Державної прикордонної служби України,
військовими комісаріатами та
консульською службою України,

Ч.4 ст.26 ЗУ «Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства»
передбачено, що виїзд з України
іноземця та особи без громадянства
може бути відкладено до виконання ним
майнових зобов’язань перед фізичними
та юридичними особами в Україні.

П.8 ст.19 ЗУ «Про Державну прикордонну
службу України» встановлено, що на
Державну прикордонну службу
відповідно до визначених законом
завдань покладається, зокрема,
запобігання та недопущення в’їзду в
Україну або виїзду з України осіб, яким
згідно із законодавством не
дозволяється в’їзд в Україну або яких
тимчасово обмежено у праві виїзду з
України, у тому числі згідно з
дорученнями правоохоронних органів.

Крім інших, покладених на органи
Державної прикордонної служби України
завдань, вони також мають право,
зокрема, з’ясовувати підстави в’їзду
в Україну або виїзду з України, не
пропускати через державний кордон
України осіб без дійсних документів на
право його перетинання, осіб, які
надали завідомо неправдиві відомості
під час одержання зазначених
документів, осіб, яким Державною
прикордонною службою України за
порушення законодавства з
прикордонних питань та про правовий
статус іноземців чи за мотивованим
письмовим рішенням суду та
правоохоронних органів не
дозволяється в’їзд в Україну або
тимчасово обмежено право виїзду з
України (п.4 ст. 20 Закону).

Отже, наявність в особи невиконаних
зобов’язань, покладених на неї судовим
рішенням, у тому числі аліментних, є
підставою для обмеження її у праві
виїзду за межі України.

Відповідно до ст.124 Конституції України
судові рішення ухвалюються судами
України і є обов’язковими до виконання
на всій території України.

Згідно ст.14 ЦПК України судові рішення,
що набрали законної сили, обов’язкові
для всіх органів державної влади і
органів місцевого самоврядування,
підприємств, установ, організацій,
посадових чи службових осіб та
громадян і підлягають виконанню на
всій території України, а у випадках,
встановлених міжнародними договорами,
згода на обов’язковість яких надана
Верховною Радою України, - і за її
межами. Невиконання судового рішення є
підставою для відповідальності,
встановленої законом.

Примусове виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку» визначає Закон України «Про
виконавче провадження».

Аналізуючи зібрані у справі докази суд
приходить до висновку, що для
забезпечення виконання судового
рішення слід тимчасово обмежити
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований
ІНФОРМАЦІЯ_3 у праві виїзду за межі
України до виконання боржником своїх
зобов’язань, покладених на нього
судовим рішенням.

Керуючись ст.124 Конституції України,
ст.ст.14, 217 ЦПК України, ст.5 ЗУ «Про
виконавче провадження», ст.6 ЗУ «Про
порядок виїзду з України та в’їзду в
України громадян України», ст.26 ЗУ «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства», ст.19 ЗУ «Про Державну
прикордонну службу України», суд

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції про тимчасове
обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України задовольнити повністю.

Тимчасово обмежити громадянина
України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований
ІНФОРМАЦІЯ_3, у праві виїзду за межі
України без вилучення паспортного
документу до виконання ним своїх
обов’язків за виконавчим провадженням
з примусового виконання виконавчого
листа №320/11982/13-ц, виданого 20 грудня 2013
року Мелітопольським міськрайонним
судом Запорізької області про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
аліментів на неповнолітню дочку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі ? частини
усіх видів заробітку (доходу), але не
менше 30% прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 21 листопада 2013 року і до
повноліття дочки.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити Державній
прикордонній службі України (01034, м.
Київ, вул. Володимирська, 26) для
виконання та сторонам до відома.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Запорізької області
шляхом подання апеляційної скарги до
Мелітопольського міськрайонного суду
протягом п’яти днів з дня її
проголошення.

СУДДЯ: