Провадження 4-с/127/221/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2014
року
Вінницький міський суд
Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена
С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці скаргу ОСОБА_1 на
дії державного виконавця Вишенського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції ОСОБА_2, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з
скаргою на дії державного виконавця
Вишенського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції ОСОБА_2,
мотивуючи свою скаргу тим, що на
підставі заочного рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від
02.12.2013 року по цивільній справі
№127/17954/13-ц залишено без змін ухвалою
апеляційного суду Вінницької області
від 26.03.2014 року з ОСОБА_1 як із
спадкоємиці після смерті ОСОБА_3 було
стягнуто на користь ОСОБА_4 14330 доларів
США, що еквівалентно 114 539,70грн. боргу за
договором про відшкодування збитків, а
також 1145,97грн. судового збору на
користь держави. На підставі вказаного
рішення державним виконавцем
Вишенського ВДВС ВМУЮ ОСОБА_2 відкрито
виконавче провадження. У процесі
виконавчого провадження ОСОБА_2 29.10.2014
року склав акт опису і арешту майна –
належної ОСОБА_1 на праві приватної
власності квартири АДРЕСА_1, наклавши
на вказане нерухоме майно арешт і
встановивши обмеження права
користування ним: розпоряджатися,
відчужувати. Описане майно державний
виконавець передав на зберігання
ОСОБА_5 Просить визнати дії державного
виконавця Вишенського ВДВС ВМУЮ
ОСОБА_2, які виявилися у незаконному,
неправомірному складані акту від 29.10.2014
року опису й арешту майна – квартири
АДРЕСА_1 незаконними і неправомірними.
Скасувати акт від 29.10.2014 року опису й
арешту майна - квартири АДРЕСА_1
складений державним виконавцем
Вишенського ВДВС ВМУЮ ОСОБА_2

В судове засідання
представник скаржниці не з’явився
надав суду заяву про розгляд справи у
його відсутність, просив скаргу
задовольнити.

Державний виконавець в
судовому засіданні скаргу не визнав,
заперечив щодо її задоволення.

Враховуючи думку державного
виконавця, вимоги ст. ст. 158, 386 ЦПК
України, суд вважає за можливе
розглянути скаргу у відсутність
скаржника та її представника.

Заслухавши пояснення
державного виконавця, дослідивши
матеріали скарги та справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд приходить
до висновку про наявність правових
підстав для задоволення скарги, з
наступних підстав.

При розгляді скарги судом
встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно
заочним рішенням Вінницького міського
суду Вінницької області від 02.12.2013року
стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 14 330
доларів США, що еквівалентно 114 539,70 грн.
боргу за договором про відшкодування
збитків та 1145,97грн. – судового збору.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької
області від 26.03.2014 року заочне рішення
Вінницького міського суду вінницької
області від 02.12.2013 року залишено без
змін.

Згідно акту опису й арешту
майна від 29.10.2014 року державним
виконавцем Вишенського ВДВС
Вінницького МУЮ ОСОБА_2 накладено арешт
на нерухоме майно, а саме квартиру
АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_1 на праві
приватної власності та встановлено
обмеження права користування ним:
розпоряджатися, відчужувати. Описане
майно передано на зберігання ОСОБА_5
(а.с.4-5).

Згідно свідоцтва про право
на спадщину за законом від 16.07.2013 року
ОСОБА_1 прийняла в спадщину після
смерті ОСОБА_6 ? частки квартири АДРЕСА_2
(а.с.6).

Відповідно до ст. 1282 ЦК
України спадкоємці зобов’язані
задовольнити вимоги кредитора
повністю, але в межах вартості майна,
одержаного у спадщину. Кожен із
спадкоємців зобов’язаний
задовольнити вимоги кредитора
особисто, у розмірі, який відповідає
його частці у спадщині. Вимоги
кредитора спадкоємці зобов’язані
задовольнити шляхом одноразового
платежу ,якщо домовленістю між
спадкоємцями та кредитором інше не
встановлено. У разі відмови від
одноразового платежу суд за позовом
кредитора накладає стягнення на майно,
яке було передане спадкоємцям у натурі.

Враховуючи дану норму
закону ОСОБА_1 зобов’язана
задовольнити вимоги кредитора в межах
вартості майна, одержаного у спадщину,
шляхом одноразового платежу, а у разі
відмови спадкоємиці, кредитор повинен
звернутися до суду з позовом про
звернення стягнення на успадковане
майно.

Накладаючи арешт на усю
квартиру АДРЕСА_1 державний виконавець
порушив право власності ОСОБА_1 на ?
частки вказаної квартири, яка належала
останній до моменту смерті ОСОБА_6, що
суперечить вимогам ст. 321 ЦК України про
непорушність права власності.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 59 Закону
України «Про виконавче провадження»
майно, на яке накладено арешт, за
винятком майна, зазначеного в частині
восьмій статті 57 цього Закону,
передається на зберігання боржникові
або іншим особам призначеним державним
виконавцем, під розписку в акті опису.
Копія акта опису майна вважається
боржнику, стягувану, а в разі якщо
обов’язок зберігання майна покладено
на іншу особу, - також зберігачу.
Зберігач може користуватися майном,
переданим йому на зберігання, якщо
особливості такого майна не призведуть
до його знищення або зменшення
цінності внаслідок користування. У
разі якщо зберігачем призначено іншу
особу, крім боржника або члена його
сім’ї, він одержує за зберігання майна
винагороду, розмір якої визначається
угодою між зберігачем та державним
виконавцем.

Враховуючи викладене, та те,
що державний виконавець наклавши арешт
на усю квартиру, тоді як стягнення може
бути накладено на ? частку квартири,
передавши її на зберігання сторонній
особі, відмінній від власника, що може
призвести до додаткових витрат у
вигляді винагороди зберігачеві, які
будуть покладені на ОСОБА_1, суд
приходить до висновку про визнання дії
державного виконавця незаконними та
неправомірними, а акт опису й арешту
майна від 29.10.2014 року підлягає
скасуванню.

Відповідно до ст.383 ЦПК України, сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Згідно ст.387 ЦПК України, у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії
чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов
висновку, що скарга є обґрунтованою та
такою, що підлягає до задоволення.

Згідно ст. 388 ЦПК України, суд вважає за
необхідне стягнути з Вишенського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції на користь держави судовий
збір в розмірі 243,60гривень.

Керуючись ст. ст. 383-389 ЦПК України,
Законом України «Про виконавче
провадження», суд –

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати дії державного виконавця
Вишенського відділу ДВС Вінницького
міського управління юстиції ОСОБА_2
щодо складання акту опису й арешту
майна від 29.10.2014року – неправомірними.

Скасувати акт державного виконавця
Вишенського відділу Державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції ОСОБА_2 від
29.10.2014 року опису й арешту майна –
квартири АДРЕСА_3.

Стягнути з Вишенського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції на користь держави судовий
збір в розмірі 243,60гривень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана сторонами протягом п’яти
днів з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя: