Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/4734/14
Головуючий у 1 інстанції Ліхтанська Н.П.
Суддя-доповідач Панкеєв О.В.
УХВАЛА

18 листопада 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі
головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Мануйлова Ю.С.,
Панкеєва О.В.,

при секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні клопотання представника
відповідача ОСОБА_2 про призначення
земельно-технічної експертизи в справі
за позовом Бердянського міжрайонного
прокурора в інтересах держави до
Бердянської Міської Ради, Управління
Держземагенства у Бердянському районі
Запорізької області, ОСОБА_4, третя
особа Реєстраційна служба
Бердянського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області про визнання незаконним та
скасування рішення Бердянської
міської ради, визнання недійсним
Державного акта на право власності на
земельну ділянку, скасування його
державної реєстрації та повернення
земельної ділянки, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013 року Бердянський
міжрайонним прокурор в інтересах
держави звернувся із позовом до
Бердянської Міської ради, Управління
Держземагенства у Бердянському районі
Запорізької області, ОСОБА_4, про
визнання незаконним та скасування
рішення Бердянської міської ради,
визнання недійсним Державного акта на
право власності на земельну ділянку,
скасування його державної реєстрації
та повернення земельної ділянки. В
обґрунтування позову зазначає, що під
час винесення рішення Бердянською
міською радою порушено порядок надання
земельних ділянок у власність,
затверджено проекти відведення та
передано у власність земельні ділянки
для індивідуального дачного
будівництва з порушенням вимог
ст.ст.51,118,123 ЗУ України, ст.ст.88, 90
Водного кодексу України, ст. 9 Закону
України "Про державну експертизу
землевпорядної документації" без
проведення обов'язкової державної
експертизи землевпорядної
документації, чим грубо порушено
вимоги законодавства та не дотримано
порядок набуття права власності на
землю.

Рішенням Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 14 березня
2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням районного
суду ОСОБА_4 в особі представника
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення районного суду
скасувати та ухвалити нове, яким в
задоволенні позову відмовити в повному
обсязі.

Після розгляду касаційною
інстанцією справи, представник
відповідача ОСОБА_2 подав клопотання
до апеляційного суду клопотання про
призначення у справі
земельно-технічної експертизи, в якій
просить поставити питання чи
відповідає розроблений план
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки по АДРЕСА_1, переданої у
власність ОСОБА_4 вимогам земельного
законодавства.

Заслухавши думку учасників
процесу, судова колегія вважає , що дане
клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд досліджує докази, які
судом першої інстанції біли досліджені
з порушенням встановленого порядку або
в досліджені яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Справа розглядалася судом першої
інстанції з 10.05.2013 року, за участю
представника відповідача, який у суді
першої інстанції клопотань про
витребування доказів про призначення
експертизи як при попередньому
розгляді справи так і в судовому
засіданні не заявляв.

За вимогами ст. 131 ЦПК України
сторони зобов'язані подати свої докази
суду до або під час попереднього
судового засідання у справі, а якщо
попереднє судове засідання у справі не
проводиться, - до початку розгляду
справи по суті. Докази, подані з
порушенням вимог, встановлених
частиною першою цієї статті, не
приймаються, якщо сторона не доведе, що
докази подано несвоєчасно з поважних
причин.

В апеляційній скарзі відповідно
до вимог ч.7, 8 ст. 295 ЦПК України не
заявлялося клопотань про витребування
доказів, призначення експертизи,
матеріали справи не містять
підтвердження про порушенням судом
першої інстанції встановленого
порядку дослідження доказів, або в
досліджені яких було неправомірно
відмовлено, а також нових доказів,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Крім того, одним із доводів
позовних вимог розглянутих судом було
те, що у порушення вимог земельного
законодавства не проводилося
державної експертизи землевпорядної
документації. Питання поставлене під
експертом не потребує спеціальним
познань, за своєю суттю є правовим і яке
має бути вирішено саме судом, як
органом який вирішує правові спори.

За правовою позицією постанови ВСУ
від 21.05.2014 року у справі № 6-16цс14, яка
згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є
обов'язковою для всіх судів, землі під
водними об'єктами, як землі зайняті
водним фондом України, а також
прибережні захисні смуги вздовж річок,
морів і навколо озер, водосховищ та
інших водойм не могли передаватись у
власність громадян, оскільки є землями
водного фонду України. За системним
аналізом законодавства, розмір та межі
прибережних захисних смуг
встановлювались за проектами
землеустрою, а населених пунктів -
відповідно до існуючих на час
встановлення конкретних умов забудови.
При наданні у користування земельних
ділянок навколо зазначених та інших
водних об'єктів, мали врахуватися ці
положення щодо меж водоохоронних зон
та прибережних захисних смуг, а у разі
відсутності землевпорядної
документації та встановлених на
місцевості меж щодо прибережних
захисних смуг водних об'єктів,
збереження водних об'єктів мало бути
досягнуто шляхом урахування при
розгляді матеріалів щодо надання цих
земельних ділянок нормативних
розмірів прибережних захисних смуг,
встановлених ст. 88 Водного Кодексу
України, та орієнтовних розмірів і меж
водоохоронних зон, що визначаються
відповідно до Постанови № 486 з
урахуванням конкретної ситуації.

Враховуючи, що матеріали справи не
містять підтвердження про порушенням
судом першої інстанції встановленого
порядку дослідження доказів, або в
досліджені яких було неправомірно
відмовлено, а також нових доказів,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами, колегія судів відповідно до
вимог ч.2 ст. 303 ЦПК України не вбачає
підстав для задоволення клопотання про
призначення земельно-технічної
експертизи.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 59,131, 143, 303 ЦПК України, судова
колегія,-

УХВАЛИЛА:

В задоволенні клопотання
представника відповідача ОСОБА_2 про
призначення земельно-технічної
експертизи відмовити.

Ухвала в касаційному порядку
оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді