Справа № 433/1144/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2014 року, Троїцький районний суд
Луганської області у складі:

головуючого судді Суського О.І.,

при секретарі Яковлєвій В.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Троїцьке цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа орган опіки та піклування
служби у справах дітей Троїцької
районної державної адміністрації
Луганської області про надання дозволу
на тимчасовий виїзд за кордон
неповнолітньої дитини без згоди
батька, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов вищезазначений позов,
в якому в обґрунтування позовних вимог
зазначено, що позивачка з відповідачем
від відповідного шлюбу мають спільну
дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний
час виникла нагальна потреба у виїзді
дитини за кордон, однак це не можливо
без згоди батька, оскільки дитина не
досягла 16-річного віку, у зв'язку з чим
позивачка звернулася до суду з
позовними вимогами про дозвіл на
тимчасовий виїзд за межі України
неповнолітньої дитини без згоди
батька.

Позивачка у судове засідання не
з'явилася, надала до суду заяву, згідно
якої позовні вимоги підтримала у
повному обсязі, проти заочного
розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином.

Орган опіки та піклування служби у
справах дітей Троїцької районної
державної адміністрації Луганської
області свого представника не
направив, надав заяву про розгляд
справи без участі представника та
визнання позовних вимог.

Дослідивши докази по справі, суд
вважає, що позовні вимоги підлягає
задоволенню у повному обсязі з
наступних підстав.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу
серії НОМЕР_1 між позивачкою та
відповідачем 21 травня 2009 року було
розірвано шлюб.

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_2 сторони по справі є батьками
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ст.141 СК України батьки мають
рівні права та обов'язки щодо дитини.

Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток.

Судом також встановлено, що позивачка
турбуючись про виховання дитини має
бажання та можливість здійснити виїзд
дитини за кордон для її оздоровлення.

Статтею 313 Цивільного Кодексу України
визначено, що фізична особа, яка не
досягла шістнадцяти років, має право на
виїзд за межі України лише за згодою
батьків (усиновлювачів),
піклувальників та в їхньому супроводі
або в супроводі осіб, які уповноважені
ними.

Порядок виїзду за кордон дітей
громадян України визначено Законом
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадяни України» від
21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ
від 27 січня 1995 року № 57 «Про
затвердження Правил перетинання
державного кордону громадянами
України», Правилами оформлення і
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документа дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
постановою КМУ від 31 березня 1995 року №
231 (із змінами).

У відповідності до положень ч. 2 ст. 4
Закону України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» оформлення проїзного
документа дитини проводиться на
підставі нотаріально засвідченого
клопотання батьків або законних
представників. За відсутності згоди
одного з батьків, виїзд
неповнолітнього громадянина України
за кордон може бути дозволений на
підставі рішення суду.

Згідно до п.18 Правил оформлення і
видачі паспортів громадянам України
для виїзду за кордон і проїзних
документів дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
постановою КМ України № 231 від 31
березня 1995 року, з наступними змінами і
доповненнями, за відсутністю згоди
одного з батьків виїзд неповнолітнього
за кордон може бути дозволений за
рішенням суду.

Правила перетинання державного
кордону громадянами України,
затверджені Постановою Кабінету
Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із
змінами і доповненнями, передбачають,
що перетинання державного кордону для
виїзду за межі України громадянами, які
не досягли 16-річного віку, здійснюються
лише за згодою обох батьків
(усиновлювачів) та в їх супроводі або в
супроводі осіб, уповноважених ними, які
на момент виїзду з України досягли
18-річного віку. Виїзд за межі України
громадян, які не досягли 16-річного віку,
в супроводі одного з батьків або інших
осіб, уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою, згода
другого з батьків не вимагається у разі
пред'явлення рішення суду про надання
дозволу на виїзд з України громадянину,
який не досяг 16-річного віку, без згоди
та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затверджених постановою КМУ від 31
березня 1995 року № 231 (із змінами)
визначено зокрема, що виїзд
неповнолітніх громадян України за межі
території України здійснюється за
одним із таких документів: паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон, виданий дітям громадянам
України згідно з цими правилами;
проїзний документ дитини, виданий
відповідно до Правил; паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон одного з батьків, у який,
відповідно до Правил, записано дитину,
яка прямує у його супроводі через
державний кордон.

п.18 цих Правил передбачено, що
оформлення паспорта/проїзного
документа здійснюється на підставі
заяви батьків (законних представників
батьків чи дітей), а у разі, коли батьки
не перебувають у шлюбі між собою, - того
з них, з ким проживає дитина,
справжність підпису яких засвідчено
нотаріально. За наявності заперечень
одного з батьків документ може бути
оформлено на підставі рішення суду.

З огляду на викладене діючим
законодавством не встановлено
обмеження щодо виїзду неповнолітньої
дитини за кордон, а лише встановлено
певний порядок її виїзду за кордон за
згодою батьків або дозволу суду при
відсутності згоди одного з батьків.

Оскільки у позивачки є складнощі в
отриманні згоди відповідача на виїзд
дитини за кордон, а також беручи до
уваги той факт, що судом при розгляді
даної справи не встановлено обмежень
чи заборон, які унеможливлюють виїзд
неповнолітньої дитини за межі України
для тимчасового перебування, суд
приходить до висновку про доцільність
задоволення позовних вимог та надання
дозволу на виїзд неповнолітній дитині
позивачки за кордон без згоди батька.

Керуючись ст. 313 ЦК України, ст. 4 п. 2
Закону України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України», ст.ст. 150, 154 СК України, ст.ст.
10, 60, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у
повному обсязі.

Надати дозвіл ОСОБА_1 без згоди та
супроводу ОСОБА_2 оформити документи
для тимчасового виїзду за межі України
неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
на його в'їзд на територію Російської
Федерації без супроводу батька.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за
кордон на територію Російської
Федерації неповнолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у супроводі матері
ОСОБА_1, або уповноваженою нею особою
без нотаріально посвідченої згоди
батька ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається згідно розпорядження ВССУ №
2710/38-14 від 02.09.2014 року «Про визначення
територіальної підсудності справ» в
апеляційному суді Харківської області
через районний суд протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя