РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року

Київський районний суд м. Харкова

головуючий - суддя
Золотарьова Л.І.

за участю секретаря -
Бломберус С.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

19.09.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із
позовом, в якому просить розірвати
шлюб, зареєстрований між нею та
відповідачем 22 грудня 2001 року, протягом
сумісного життя у них виникли
непорозуміння, різні погляди на
сімейні проблеми. Неодноразові спроби
примиритися не дали позитивних
результатів, фактичні шлюбні відносини
припинені весною 2005 року, відновлення
шлюбу вважає неможливим. Від сумісного
проживання мають сина ОСОБА_4 2003 року
народження.

Позивачка у судове засідання не
з'явилася, надала заяву про розгляд
справи у її відсутність, син проживає
та буде проживати з нею.

Відповідач не з'явився, надав заяву про
розгляд справи за його відсутності,
позовні вимоги визнав, не заперечував,
щоб діти проживали з позивачкою.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як зазначено в Свідоцтві про шлюб, 22
грудня 2001 року ОСОБА_2 1980 року
народження та ОСОБА_1 1981 року
народження зареєстрували шлюб у
Відділі реєстрації актів
громадянського стану Київського
районного управління юстиції м.
Харкова, актовий запис 851.

Відповідно до Свідоцтва про
народження, подружжя має малолітнього
сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4.

Як зазначила в заяві позивачка, син
проживає з нею. Відповідач в заяві
зазначив, що не заперечує, щоб син
проживали з матір'ю.

Згідно до ст. 105 ч. 3 СК України шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду у
відповідності до ст. 109 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 ч.ч. 1,2 СК України,
суд з'ясовує фактичні взаємовідносини
подружжя, дійсні причини позову про
розірвання шлюбу, бере до уваги
наявність неповнолітньої дитини, інші
обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше сумісне життя подружжя та
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їх
дітей, які мають істотне значення.

Сімейні відносини припинені весною 2005
року, примирення неможливе, сумісного
господарства не ведуть.

Суд, оцінивши належність,
достовірність, кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів в їх сукупності, вважає, що
підстави, на які посилається позивач,
наполягаючи на розірванні шлюбу, є
обґрунтованими, збереження сім'ї не
можливо, шлюб фактично розпався та
існує формально, позов підлягає
задоволенню.

Суд постановляє рішення в межах
заявлених ними вимог і на підставі
наданих сторонами доказів.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212- 215, 218 ЦПК
України, ст. 105 ч. 3, ст.ст. 110-112 Сімейного
Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 22 грудня 2001 року у
Відділі реєстрації актів
громадянського стану Київського
районного управління юстиції м.
Харкова, актовий запис №851, між ОСОБА_1
1981 року народження та ОСОБА_2 1980 року
народження - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці
ОСОБА_1 залишити прізвище - «ОСОБА_1».

Малолітній син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4
після розірвання шлюбу буде проживати
з матір'ю ОСОБА_1.

Згідно ст.115 СК України рішення суду про
розірвання шлюбу після набрання ним
законної сили надсилається судом до
органу державної реєстрації актів
цивільного стану за місцем ухвалення
рішення для внесення відомостей до
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян та поставлення відмітки
в актовому записі про шлюб.

Документом, що засвідчує факт
розірвання шлюбу судом, є рішення суду
про розірвання шлюбу, яке набрало
законної сили.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Харківської області
через районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня проголошення рішення.

Головуючий -