Провадження №2-з/761/417/2014
У Х В А Л А

іменем України

21 листопада 2014 року суддя
Шевченківського районного суд міста
Києва Малинников О.Ф. розглянувши заяву
представника позивача про
забезпечення позову шляхом накладення
заборони Департаменту земельних
ресурсів м. Києва та Комунальному
підприємству «Київський міський центр
земельного кадастру та приватизації
землі» вчиняти дії щодо приватизації
земельної ділянки з кадастровим
номером :88:044:010 та адресою: АДРЕСА_1
до набуття чинності рішення суду в
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа ОСОБА_4 про визнання
правочину недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2014 року до суду надійшла
позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа ОСОБА_4 про визнання правочину
недійсним.

Позивачем зазначено, що 30 квітня 2010
року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 був укладений
договір дарування житлового будинку
АДРЕСА_1 з господарськими спорудами
позначеними літерами Б, В, Г, Е. на плані
№ 1-7,І, які розташовані на земельній
ділянці з кадарстровим номером
:88:044:0058 та площею 0,0450 га.

Згідно витягу з бази даних міського
земельного кадастру від 26.06.2013 року
перелічені в п. 3 оскаржуваного
договору дарування, господарські
споруди, що позначені у тексті договору
літерами Б, В, Г, Е на плані № 1-7,І, є
фактично розташованими на земельній
ділянці за кадарстровим номером
:88:044:0010 та площею 0,644 га., яка має
адресу АДРЕСА_1 згідно листа
Департаменту земельних ресурсів від
15.07.2013 року вих. № 14818 зазначена
земельна ділянка обліковується за
ОСОБА_6.

Позивач вважає, що при підготовці
договору дарування, приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 проігнорувала відомості
щодо збільшення площі земельної
ділянки зайнятої житловим будинком
АДРЕСА_1 господарськими спорудами
позначеними літерами Б, В, Г, Е на плані
№1 -7,І, з 450 кв.м. до 1062 кв.в.

Тому позивач просив визнати недійсним
договір дарування житлового будинку
АДРЕСА_1 від 30 квітня 2010 року з моменту
його укладення з застосуванням
наслідків недійсного (нікчемного)
правочину в частині дарування
господарських споруд позначених
лвтерами Б, В, Г, Е на плані № 1-7,І
житлового будинку АДРЕСА_1 та
призначити по справі судову
земельно-технічну експертизу для
встановлення фактичного розташування
будівель, споруд та інших обєктів
домоволодіння АДРЕСА_1станом на 30
квітня 2010 року, відносно меж земельної
ділянки з кадастровим номером
:88:044:0058 та площею 0,0450 га. та у
відповідності правовстановлюючим
документам та технічній документації
із землеустрою та землекористуванню на
зазначеній земельній ділянці.

Ухвалою сусду від 06 листопада 2014 року
відкрито провадження по цивільній
справі № 761/30737/14-ц та призначено до
розгляду у відкрите судове засідання.

В листопаді 2014 року надійшла заява
представника позивача про
забезпечення позову шляхом накладення
заборони Департаменту земельних
ресурсів м. Києва та Комунальному
підприємству «Київський міський центр
земельного кадастру та приватизації
землі» вчиняти дії щодо приватизації
земельної ділянки з кадастровим
номером :88:044:010 та адресою: АДРЕСА_1
до набуття чинності рішення суду в
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа ОСОБА_4 про визнання
правочину недійсним.

Відповідно ст. 153 ЦПК України, суд
розглядає заяву не пізніше двох днів з
дня її подання.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 22.12.2006
року «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має право з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

У заяві про забезпечення позову
повинно бути зазначено: причини, у
зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов; вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності; інші відомості,
необхідні для забезпечення позову (ч. 2
ст. 151 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову повинні
відповідати заявленим вимогам, тобто
бути безпосередньо зв'язаними з
предметом спору, бути співмірним
заявленим вимогам, необхідними і
достатніми для забезпечення виконання
судового рішення.

Суддею також враховується охорона
прав і інтересів інших осіб, які беруть
участь у справі.

Як зазначено в заяві представника
позивача про забезпечення даного
позову, шляхом накладення заборони
Департаменту земельних ресурсів м.
Києва та Комунальному підприємству
«Київський міський центр земельного
кадастру та приватизації землі»
вчиняти дії щодо приватизації
земельної ділянки з кадастровим
номером :88:044:010 та адресою: АДРЕСА_1
до набуття чинності рішення суду в
даній справі, представник позивача
вважає що невжиття заходів
забезпечення позову призведе до
ускладенення або унеможливлення
виконання рішення суду в даній справі.

З огляду на викладене вважаю, що на
даний час завчасно задовольнити дану
заяву представника позивача так як,
позовні вимоги позивача стосуються
саме визнання недійсним договору
дарування в частині дарування
господарських споруд, тобто
оспорюється договір дарування
житлового будинку по АДРЕСА_1 від 30.04.2010
року, що є предметом розгляду справи.

Тому суддя перевіривши
аргументованість заяви про
забезпечення позову щодо
застосовування заходів забезпечення
позову, зазначених заявником,
матеріали цивільної справи № 761/30737/14-ц,
вважає що не встановлено реальної
небезпеки, що невжиття заходів
забезпечення позову може призвести до
утруднення, або навіть неможливості у
майбутньому виконати рішення суду.
Заявником не надано докази, які б
свідчили про те, що невжиття заходів
забезпечення позову призведе до
наслідків, зазначених в ч. 3 ст. 151 ЦПК
України.

На підставі викладеного та керуючись
Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 22.12.2006 року «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» та ст. 151, 152, 153 ЦПК
України, -

у х в а л и в:

В заяві представника позивача про
забезпечення позову шляхом накладення
заборони Департаменту земельних
ресурсів м. Києва та Комунальному
підприємству «Київський міський центр
земельного кадастру та приватизації
землі» вчиняти дії щодо приватизації
земельної ділянки з кадастровим
номером :88:044:010 та адресою: АДРЕСА_1
до набуття чинності рішення суду в
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа ОСОБА_4 про визнання
правочину недійсним - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя:
О.Ф. Малинников.