МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №480/456/14.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 жовтня 2014року. Миколаївський
районний суд Миколаївської області в
складі:

головуючого-судді
Войнарівського М.М.

при секретарі
Шуріної Н.О.

за участю позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, завданих злочином

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_2 про відшкодування збитків,
завданих злочином

Свої вимоги обгрунтував тим, що вироком
Миколаївського районного суду
Миколаївської області від 24.01.2014
ОСОБА_2,визнано винним у вчиненні
злочину, передбаченому ст. 121ч.1КК
України, а саме умисне тяжке тілесне
ушкодження,що спричинило втрату
будь-якого органу,його функцій.

Вказаним вироком суду встановлено,що в
ніч з 21 на 22 вересня 2013року ОСОБА_2 з
метою заподіяння тілесних ушкоджень
наніс ОСОБА_1 один удар дерев'яною
палицею в голову. Внаслідок нанесеного
удару ОСОБА_1 отримав тілесні
ушкодження на шкірі обличчя,внутрішнє
пошкодження лицьового черепа,
голови,забій лівого ока виникли
одномоментно в результаті одної
ударної дії тупим твердим предметом і
за ступенем тяжкості відносяться до
категорії тяжких тілесних ушкоджень за
ознакою втрати органу,його функції.
Питання про відшкодування шкоди
завданої позивачу на вирішення суду
під час розгляду кримінальної справи
не ставилось. В добровільному порядку
відповідач заподіяні ним збитки не
відшкодував.

На підставі наведеного,просить
стягнути з відповідача на користь
позивача завдані вищезазначеним
злочином збитки у сумі 8194грн.та
відшкодування моральної шкоди в
розмірі 100000грн.

У судовому засіданні позивач
підтримав позовні вимоги в повному
обсязі, наполягав на їх задоволенні,
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав та надав свої
заперечення.

Представник відповідача,який діє на
підставі договору про надання
юридичної допомоги від 23.04.2014року
адвокат ОСОБА_3 позовні вимоги не
визнав та заперечував проти їх
задоволення,посилаючись на що
відповідачем ОСОБА_2 було сплачено
позивачу завдану шкоду на лікувальні
потреби у розмірі 15000грн.

Вислухавши сторони,дослідивши
матеріали цивільної справи, суд
приходить до висновку про часткове
задоволення позову зі слідуючих
підстав.

Так із матеріалів справи вбачається, що
в ніч з 21 на 22 вересня 2013року ОСОБА_2 з
метою заподіяння тілесних ушкоджень
наніс ОСОБА_1 один удар дерев'яною
палицею в голову. Внаслідок нанесеного
удару ОСОБА_1 отримав тілесні
ушкодження на шкірі обличчя,внутрішнє
пошкодження лицьового черепа, голови,
забій лівого ока виникли одномоментно
в результаті одної ударної дії тупим
твердим предметом і за ступенем
тяжкості відносяться до категорії
тяжких тілесних ушкоджень за ознакою
втрати органу,його функції.

Вироком Миколаївського районного суду
Миколаївської області від 24.01.2014
відповідача ОСОБА_2,визнано винним у
вчиненні злочину, передбаченому ст.
121ч.1КК України, а саме умисне тяжке
тілесне ушкодження,що спричинило
втрату будь-якого органу, його функцій.

Статтею 1166 ЦК України майнова шкода
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи,а також шкода завдана
майну фізичної або юридичної
особи,відшкодовується в повному обсязі
особою,яка її завдала.

Стосовно позовних вимог позивача про
відшкодування матеріальної шкоди в
сумі 8194грн. витрачених на лікувальні
потреби та підтверджені відповідними
квитанціями,суд зазначає наступне.

Як вбачається з вироку
Миколаївського райсуду Миколаївської
області позивачем ОСОБА_1 від
відповідача ОСОБА_2 на лікувальні
потреби були отримані кошти у розмірі
15000грн. Факт отримання підтверджується
розпискою від 03.10.2013року та
ствердженнями позивача про вказане
відшкодування зазначеними в позові.

У зв'язку з викладеним суд вважає
подану до стягнення майнову шкоду
відшкодованою в добровільному порядку
відповідачем,та такою,що не підлягає
стягненню.

Згідно із ч. 2 ст. 23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав, яка полягає у
душевних стражданнях в зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів.

Щодо вимог позивача в частині
відшкодування моральної шкоди,суд
зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 Постанови № 4
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди»під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Моральна шкода може
полягати, зокрема: у приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні права власності, прав,
наданих споживачам, інших цивільних
прав, у зв»язку із незаконним
перебуванням під слідством і судом, у
порушенні нормальних життєвих зв'язків
через неможливість продовження
активного громадського життя,
порушенні стосунків з оточуючими
людьми, при настанні інших негативних
явищ.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Моральна шкода визначається
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Позивач безумовно зазнав
моральних страждань,що полягає у
фізичних та душевних
стражданнях,оскільки позивач зазнав
каліцтва,зовнішнє не виглядає як
повноцінна людина,не має можливості
працювати на тій посаді яку раніше
займав, тому на підставі ст. 1167 ЦК
України така шкода має бути
відшкодована. Втім заявлений розмір
такого відшкодування, зважаючи на
обставини, матеріальний стан
відповідача, суд вважає завищеним.

З урахуванням наведених норм
права та встановлених судом обставин
справи, виходячи з принципів
розумності та справедливості, а також
матеріального становища відповідача,
суд вважає розумним і справедливим
зменшити розмір морального
відшкодування шкоди до 50000(п'ятидесяти
тисяч )грн.

Що стосується судових витрат, то
позивач при зверненні до суду був
звільнений від сплати судового збору, а
тому відповідно до положень ч.3 ст. 88
ЦПК України, якщо позивача звільнено
від сплати судового збору, він
стягується з відповідача в дохід
держави пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог про
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди.

Керуючись ст.ст.10,11,60,209,212,213,219 ЦПК
України,23,1166,1167 ЦК України,п.3 Постанови
№4 Верховного Суду України,суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, завданих злочином задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 50000 грн.в рахунок відшкодування
моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави судовий збір у розмірі
243грн.60коп.

В задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області через районний суд протягом 10
днів з дня його проголошення шляхом
подання апеляційної скарги.

Суддя

М.М.Войнарівський

27.10.2014