Справа № 180/1930/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
14 листопада 2014 р.
Марганецький міський суд
Дніпропетровської області в складі :
за участю позивачки, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Марганці цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, Марганецького міського сектору
Головного управління Державної
міграційної служби України у
Дніпропетровській області про
визнання осіб такими, що втратили право
на користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до відповідачів про визнання
останніх такими, що втратили право на
користування житловим приміщенням
квартири АДРЕСА_1 у м.Марганці та зняття
їх з реєстраційного обліку.
В обґрунтування вимог позову
покликається на те, що являється
власницею квартири АДРЕСА_1 у
м.Марганці, а відповідачі у справі її
колишні власники, які не проживають у
такій з 01 квітня 2007 року. Оскільки
останні не проживають у спірній
квартирі, однак плата за комунальні
послуги нараховується і на них, просить
позов задовольни та визнати їх такими,
що втратили право на користування
житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1
Позивачка в судове засідання не
з'явились, подала заяву про слухання
справи у її відсутність, дала згоду на
винесення заочного рішення.
Відповідачі у судове засідання
повторно не з'явились, хоча
повідомлялись про таке належно та
вчасно, про що свідчать повідомлення
про вручення поштового відправлення,
тому суд вважає можливим заочний
розгляд справи за наявними у справі
доказами, що відповідає положенням ст.
Представник відповідача Марганецького
міського сектору Головного управління
Державної міграційної служби України у
Дніпропетровській області в судове
засідання не з'явився, хоча
повідомлявся про таке належно та
вчасно, подав заяву про розгляд справи
Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до переконання про
необхідність часткового задоволення
заяви, виходячи з наступного.
Рішенням Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 27
листопада 2012 року за ОСОБА_1 визнано
право власності на квартиру АДРЕСА_1

З витягу про державну реєстрацію прав
№ 36725106 від 14 грудня 2012 року вбачається,
що за ОСОБА_1 зареєстровано право
власності на спірну квартиру (а.с.9).

Відповідно до довідки « 4 кварталу» №
1764 від 09 червня 2014 року у квартирі
АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_7 з 01
квітня 2007 року у ній відповідачі не
проживають. (а.с.10).

З листів Марганецького міського
сектору Головного управління
Державної міграційної служби України у
Дніпропетровській області № 1233/2486 від
04 листопада 2014 року вбачається, що у
квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Відповідно до ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто
не може бути виселений із займаного
житлового приміщення або обмежений у
праві користування жилим приміщенням
інакше як з підстав і в порядку,
передбачених законом.

З положень ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України
власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутись до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» від 11 грудня 2003 року, зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі рішення суду про визнання
особи такою, що втратила право
користування житлом.

Відповідно до п.14 Тимчасового порядку
реєстрації фізичних осіб від 16 січня 2003
року, на підставі рішення суду про
визнання особи такою, що втратила право
на користування жилим приміщенням чи
права власності на квартиру, особа
знімається з реєстраційного обліку.

Враховуючи те, що відповідачі ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 не проживають у
спірному житлі, однак продовжують бути
зареєстрованими у ньому, суд приходить
до висновку, що їх слід визнати такими,
що втратили право користування
житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1
у м.Марганці та зняти їх з реєстрації. А
у задоволенні позову в частині
визнання ОСОБА_3 такою, що втратила
право на користування житлом слід
відмовити, оскільки остання знята з
реєстрації місця проживання 12 березня
2014 року.

Суд відмовляє у задоволенні позовних
вимог про зняття з реєстрації, оскільки
зняття з реєстрації віднесено до
компетенції органів державної влади та
відсутні дані про порушення ними прав
позивача. У разі відмови Марганецьким
МВ УМВС України в Дніпропетровській
області здійснити зняття з реєстрації
відповідача на підставі рішення суду,
такі дії можуть бути оскаржені в
порядку, встановленому КАС України.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з
ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір
у розмірі 243,60 грн. на користь позивачки.

Керуючись ст. ст. 57,58,59,212,215,246-250,
224-226, 218 ЦПК України, ст. 391 ЦК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими,
що втратили право на користування
житловим приміщенням у квартирі
АДРЕСА_1 у м.Марганці.

У задоволенні позову в частині
визнання ОСОБА_3 такою, що втратила
право на користування житловим
приміщенням квартири АДРЕСА_1 у
м.Марганці Дніпропетровської області
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60
грн. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскарженим в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Марганецький міський суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя:
С. І. Хомченко