Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2014 р. Дніпровський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Чех Н.А.

при секретарі - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаною
позовною заявою, посилаючись на те, що
вона є власником однокімнатної
квартири АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 20.04.2008 року.
Загальна площа квартири 44,00 кв.м.,
житлова площа - 14,70 кв.м. 14 травня 2013 року
вона з відповідачем уклали договір
оренди вказаної квартири, згідно якого
відповідач взяла на себе обов'язки:
проживати в даній квартирі особисто,
утримувати квартиру в належному
санітарно-технічному стані, не
передавати квартиру третім особам,
відшкодувати збитки, що виникли з вини
орендаря та інше. З травня 2013 року
відповідач фактично до квартири не
вселялася, не сплачувала орендну плату
та комунальні послуги, та
використовувала квартиру для
суборенди (передавала квартиру третім
особам) подобово та почасово, що
заборонено договором. Крім того,
завдяки незаконним діям відповідачки
квартиру фактично було зруйновано,
пошкоджені меблі, сантехнічні прилади
та обладнання, стіни, стеля та інше, що
зазначено в Звіті №39/14 оцінки збитків
від 11.03.2014 року. В результаті цього їй
було завдано збитків у сумі 62 686 грн.
Збитки були завдані відповідачем за
рахунок необережного та халатного
відношення до санітарно-технічного
стану квартири та майна, що знаходилося
в квартирі. Крім цього, їй було завдано
збитки у розмірі 800 грн. - вартість
оцінки; 36 000 грн. заборгованість по
сплаті за орендну плату з 14.06.2013 року по
14.02.2014 року; 2 000 грн. заборгованість по
сплаті за комунальні послуги. У лютому
2014 року вона звернулася до міліції з
заявою про притягнення відповідача до
кримінальної відповідальності за
незаконні дії з її боку. Але їй
повідомили в міліції, що ознак
кримінального правопорушення з боку
відповідача не виявлено та
запропонували звернутися до суду з
позовом про відшкодування збитків. У
березні 2014 року вона надіслала
відповідачу листа з вимогою
відшкодувати завдані їй (позивачу)
матеріальні збитки, але відповідач не
збирається їх відшкодовувати. Загальна
сума матеріальних збитків складає 101 486
грн. Крім цього, вона просить стягнути з
відповідача моральну шкоду 5 000 грн. на
підставі ст.ст.23, 1167 ЦК України. В
судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив їх задовольнити в повному
обсязі. Зазначив, що з часу придбання
квартири позивач зробила в ній ремонт,
доказів на це не мають. Квартира була
мебльована. Відповідач сама в квартирі
не проживала, передавала її в
суборенду, що є порушенням умов
договору. Акт прийому передачі
квартири при підписанні договору
оренди сторони не укладали. Просив
врахувати всі викладені в позовній
заяві обгрунтування позовних вимог.
Зазначив, що орендну плату відповідач
не сплачувала вісім місяців, позивач
нікуди раніше не зверталася, чекала.
Вимога про стягнення боргу за
комунальні послуги у розмірі 2 000 грн.
визначена позивачем, документів,
доказів до цієї вимоги не мають.

Відповідач в судовому засіданні надала
пояснення по позову і зазначила, що
позивач до неї здавала квартиру восьми
людям. Перед підписанням договору
оренди за два дні вона (відповідач)
вичищала квартиру, завезли меблі,
оскільки квартира була в неналежному
стані. В лютому місяці 2014 року був
виклик міліції, оскільки позивач
присилала до неї (відповідача) людей,
вимагали гроші. Орендну плату
передавали позивачці чи її доньці. В
грудні 2013 року позивач телефонувала за
орендну плату, так як це був єдиний
місяць, коли сплатили їй частково.
Разом платили за світло, воду. В
договорі не зазначено оплату за
комунальні послуги, але вони і за це
платили. До оформлення договору оренди
позивач дану квартиру здавала в оренду
подобово, в квартирі були салони.
Зазначила, що в квартирі позивача в
період дії договору оренди проживали
вона (відповідач), її донька та зять.
Оплати передавав, перечисляв на
карточку в основному зять Скороходов.
Пояснила, що в квартирі в основному
проживав зять. Квартиру вони не здавали
подобово, як зазначає позивач. Коли
вони в'їжджали в квартиру, не працювала
дві комфорки на плиті, був зламаний душ,
побита підлога. Коли виїжджали було
тріснуте дзеркало, а в душовій кабіні
тріснуте скло, ці пошкодження були під
час проживання в квартирі зятя.
Уточнила, що вона платила позивачу
орендну плату лише один раз, при
підписанні договору оренди, а потім всі
оплати здійснював її зять позивачу чи
доньці останньої. Вона (відповідач)
більше не сплачувала орендну плату
позивачу.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
просив відмовити в їх задоволенні,
просив врахувати їх письмові
заперечення, долучені до справи.
Зазначив, що відповідач дійсно
укладала з позивачем договір оренди
квартири, ніякого акту про стан
квартири при її передачі в оренду не
складалося, по стану квартири було
видно, що в квартирі тривалий час не
проводився ремонт, підлога
пошарпована, місцями пошкоджена
шпалера, квартира обладнана старими
меблями і старою сантехнікою. Щоб
користуватися квартирою відповідачці
необхідно було зробити і вона зробила
генеральне прибирання, облаштування
кімнати шторами, ковдрами, постіллю,
посудом та іншими необхідними в биту
речами. Крім цього, позивачу відомо, що
після придбання даної квартири у
власність позивач з 2008 року постійно її
здавала в оренду, спочатку під офіс,
потім подобово, використовувалась
квартира і як манікюрний кабінет.
Тобто, квартира була придбана
позивачем не для особистого
проживання, а для здачі в оренду для
отримання недекларованих доходів.
Протягом дії договору оренди - вісім
місяців позивачка ніяких претензій не
мала щодо якихось пошкоджень в
квартирі, бо їх не було. Наданий Звіт
про пошкодження майна не може бути
врахований, оскільки відсутні будь-які
акти, докази про стан квартири і речей в
ній на час укладення договору оренди.
Крім цього, в даному звіті зазначено не
частковий ремонт квартири, а ремонт
всієї квартири. Просили врахувати і те,
що на час проведення дослідження в
квартирі вже робився ремонт, що
підтверджено показами свідків. Позивач
не надала жодних документів щодо
витрат на проведений ремонт, матеріали.
Орендну плату за житло відповідач
здійснювала кожен місяць, як визначено
договором, безпосередньо позивачу, а
потім на її прохання пересилалася на
банківську картку її дочки ОСОБА_3.
Доказів передачі, пересилки коштів
вони не мають, розписок не писали.
Просив врахувати і те, що у разі, якби
відповідач не сплачувала орендну плату
протягом восьми місяців, то позивач вже
б давно вимагала ці кошти. Вимоги про
стягнення 2000 грн. заборгованості за
комунальні послуги є безпідставні,
оскільки в договорі не передбачено
таких оплат. Вимога про стягнення
моральної шкоди нічим не доведена, не
обгрунтована позивачем і тому також не
може бути задоволена. Представник
відповідача зазначив, що відповідач
визнає, що за період дії договору
оренди були пошкодженні в квартирі
позивача дзеркало та скло в душовій
кабіні, за що погоджуються сплатити,
але в розмірах та об'ємах цих
пошкоджень, пропонують десь 2 000 грн.
сплати.

Вислухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
відповідача, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково.

В суді встановлено, що позивач на
підставі договору купівлі-продажу від
20.04.2008 року є власником однокімнатної
квартири АДРЕСА_1, загальна площа
квартири 44,00 кв.м., житлова площа - 14,70
кв.м. Згідно довідки Ф-3 від 14.03.2014 року в
даній квартирі ніхто не
зареєстрований.

14 травня 2013 року позивач з відповідачем
уклали договір оренди вказаної
квартири на один рік - до 14.05.2014 року, з
орендною платою 4 500 грн. щомісяця.
Згідно п.4.3 договору проводиться оплата
в момент укладення договору в сумі 4 500
грн. за період 14.05.2013 рік - 14.05.2014 рік. В
судовому засіданні було встановлено та
підтверджено обома сторонами, що ця
перша оплата була здійснена
відповідачем та отримана позивачем. З
пояснень сторони позивача та наданих
до справи документів слідує, що дія
договору оренди припинена з березня 2014
року. Стороною відповідача цей факт не
оспорювався. За період з 14.06.2013 року по
14.02.2014 року загальна сума орендної
плати становить 36 000 грн. (4 500 грн.
помножені на 8 місяців). Оскільки
стороною відповідача не було надано
жодного належного доказу про сплату
вказаної суми чи частини цієї суми, суд
вважає, що дана суму має бути
відшкодована відповідачем позивачу.

Відповідно до ст.773 ЦК України наймач
зобов'язаний користуватися річчю
відповідно до її призначення та умов
договору. Якщо наймач користується
річчю, переданою їй в найм, не за її
призначенням або з порушенням умов
договору найму, наймодавець має право
вимагати розірвання договору та
відшкодування збитків. Статтями 526, 530
ЦК України передбачено, що зобов'язання
мають виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, у строки
визначені в договорі.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Стосовно позовної вимоги про стягнення
з відповідача на користь позивача
матеріальної шкоди за пошкодження
квартири, суд приходить до наступного.
Наданий до справи на підтвердження
даної позовної вимоги Звіт №39/14 оцінки
збитків, завданих власниці квартири
внаслідок пошкодження, складений 11.03.2014
року ФОП ОСОБА_9, судом не може бути
прийнятий до уваги оскільки в даному
Звіті зазначено, що огляд об'єкту був
01.03.2014 року, під час якого і були
встановлені в квартирі позивача
пошкодження стелі, полу та стін кімнат,
меблів, сантехнічних приладів ванної
тощо. Даних, доказів, документів про
стан квартири позивача, який був на час
укладення договору оренди - 14 травня 2013
року суду не було надано, тобто -
відсутні дані, з яких можливо було б
зробити висновок, що за період
перебування квартири позивача в оренді
відповідача, стан квартири погіршився,
що було пошкоджено меблі, обладнання.
Сторонами після укладення договору
оренди не складався акт
прийому-передачі квартири. Не можуть
бути враховані пояснення сторони
позивача і стосовно того, що
підтвердженням стану квартири на час
її передачі в оренду є п.1.4, 21 договору
оренди, оскільки дані пункти договору
свідчать не про стан квартири, а про те,
що позивач передала, а відповідач
прийняла квартиру і що позивач не
передала, а зобов'язується передати
квартиру в справному технічному стані,
придатному для проживання у
відповідності із будівельними і
санітарними нормами. Стороною
відповідача визнається пошкодження у
вигляді побитого дзеркала та скла у
душовій кабіні, однак вартість таких
матеріалів, робіт по заміні дзеркала,
скла, розміри та об'єми пошкоджень
жодною стороною суду не було надано, що
позбавляє суд визначити розмір цієї
шкоди. Враховуючи все викладене,
слідує, що відсутні підстави та докази
щодо позовної вимоги про відшкодування
шкоди у розмірі 62 686 грн. і тому в
задоволенні даної вимоги має бути
відмовлено. Відповідно не підлягає
задоволенню і вимога про відшкодування
відповідачем на користь позивача 800
грн. - вартість робіт з оцінки майна.

Безпідставною та такою, що не підлягає
задоволенню є і вимога про стягнення з
відповідача на користь позивача
матеріальної шкоди у розмірі 2 000 грн. -
заборгованість по оплаті за комунальні
послуги. Як з матеріалів справи, так і з
пояснень представника позивача в суді
не було встановлено розрахунку даної
суми, не надані докази про наявність
заборгованості по оплаті комунальних
послуг за період дії договору оренди чи
про сплату позивачем вказаної суми.
Крім того, згідно умов договору оренди
сторони не оговорювали обов'язок
відповідача сплачувати комунальні
послуги. Пунктом 3.3. договору
передбачено оплату телефонних
переговорів, світла, гарячої та
холодної води. Однак, і стосовно
вказаних послуг суду не було надано
жодного доказу про наявність
заборгованості за період дії договору
оренди чи про оплату цих послуг
позивачем.

Таким чином, з усіх позовних вимог про
відшкодування з відповідача на користь
позивача матеріальної шкоди
задоволенню підлягає лише позовна
вимога про стягнення з відповідача
орендної плати в сумі 36 000 грн., інші
вимоги не підлягають задоволенню, є
безпідставні, недоведені.

Стосовно позовної вимоги про стягнення
моральної шкоди, суд приходить до
висновку, що дії відповідача по
невиконанню умов договору оренди щодо
здійснення щомісячної оплати за
користування житлом, є неправомірними
діями, якими відповідач заподіяла
позивачу моральної шкоди. Враховуючи
вимоги ст.1167 ЦК України, суд вважає, що
на користь позивача з відповідача має
бути стягнуто моральну шкоду у розмірі
500 грн. Розмір моральної шкоди,
визначений позивачем у сумі 5 000 грн. є
невідповідним та не обгрунтованим.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст.526, 530, 773, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст.60,
88, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість по оплаті за орендну
плату у розмірі 36 000 грн., моральну шкоду
- 500 грн. та судовий збір - 360 грн.

В інших частинах позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду міста Києва через
Дніпровський районний суд міста Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя: