Справа № 2-530/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2014 р. Ленінський районний
суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді – Шевченко
І.М.

при секретарі – Фришко А.Ю.

з участю адвоката: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді скаргу
ОСОБА_2 на дії державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області , -

В С Т А Н О
В И В :

ОСОБА_2 в порядку статей 383, ч. 1, 2 ст. 387, 388
ЦПК України звернувся в суд із скаргою
на дії державного виконавця та просить
визнати дії старшого державного
виконавця Борисенко Л.П. відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби в Кіровоградській області
незаконними та такими, що явно виходять
за межі наданих їй прав чи повноважень.

Скаргу обґрунтовує тим, що на підставі
рішення по справі № 2а-530/11 ним був
отриманий виконавчий лист про
стягнення з Кіровоградської міської
ради матеріальної шкоди в розмірі 84 398,86
грн. та моральної шкоди в розмірі 5 000
грн., який пред»явлений до виконання до
відділу виконання рішень управління
державної виконавчої служби в
Кіровоградській області 19.08.2014 року.
Проте, 04.10.2014 року ним отримано лист з
постановою про зупинення виконавчого
провадження за підписом державного
виконавця Борисенко Л.П. на підставі п. 6
ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче
провадження».

Вважає, що державним виконавцем не
визначено підстави для зупинення
виконавчого провадження, передбачені
діючим законодавством та посилаючись
на зазначені обставини, просить
задовольнити скаргу.

В судовому засіданні скаржник та його
представник скаргу підтримали,
посилаючись на обставини, що в ній
зазначені.

Представник Кіровоградської міської
ради в судовому засіданні заперечував
проти задоволення скарги та просив
закрити провадження за даною скаргою,
надавши суду заперечення.

Державний виконавець Борисенко Л.П. в
судове засідання не з»явилась, про час
та місце слухання справи повідомлена,
причини неявки суду не сповістила, при
цьому надала заперечення проти скарги,
в яких просила відмовити в її
задоволенні.

Заслухавши пояснення скаржника, його
представника, представника
Кіровоградської міської ради,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що постановою
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 20 травня 2011 року по
справі № 2-530/11 за позовом ОСОБА_2 до
Кіровоградської міської ради,
Дочірнього підприємства державного
підприємства МВС України "СМЕУ
Ресурси-Світлофор", спеціалізованого
монтажно-експлуатаційного підрозділу
управління Державтоінспекції УМВС
України в Кіровоградській області та
Управління житлово-комунального
господарства Кіровоградської міської
ради про визнання дій неправомірними
та відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, позов ОСОБА_2 було
задоволено частково та постановлено:

-          визнати протиправною
бездіяльність Кіровоградської
міської ради в організації
дорожнього руху на перехресті вулиць
Леніна та Кропивницького в м.
Кіровограді;

-          стягнути з Кіровоградської
міської ради на користь ОСОБА_2
матеріальну шкоду в сумі 84 398, 86 грн.;

-          стягнути з Кіровоградської
міської ради на користь ОСОБА_2
моральну шкоду в сумі 5000 грн;

Витрати по сплаті судового збору
віднести за рахунок держави.

В позові до Дочірнього підприємства
державного підприємства МВС України
"СМЕУ Ресурси-Світлофор",
спеціалізованого
монтажно-експлуатаційного підрозділу
управління Державтоінспекції УМВС
України в Кіровоградській області та
Управління житлово-комунального
господарства Кіровоградської міської
ради — відмовити.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 14.12.2011 року вказану постанову
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 20.05.2011 року по справі
№2-520/11 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 09.04.2014 року постанова
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 20.05.2011 року та ухвала
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 14.12.2011 року
залишені без змін.

ОСОБА_2 звернувся в суд із скаргою на
дії державного виконавця в порядку
Цивільно-процесуального кодексу
України.

Стаття 383 ЦПК України передбачає, що
сторони виконавчого провадження мають
право звернутись до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішеннями, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу,
порушуються їх права чи свободи.

Судом встановлено, що Кіровоградська
міська рада звернулась до Ленінського
районного суду м. Кіровограда з
позовною заявою (в порядку ст. 181
Кодексу адміністративного судочинства
України). Разом з позовною заявою було
подано заяву про забезпечення позову.
Ленінський районний суд міста
Кіровограда, розглянувши заяву
Кіровоградською міської ради про
забезпечення позову, вирішив її
задовольнити та вжити заходи
забезпечення позову шляхом заборони
зупинення дії постанови про відкриття
виконавчого провадження від 19.08.2014 року
ВП № 44441870 та заборони відповідачу
вчиняти заходи направлені на виконання
виконавчого листа № 2-530/11, виданого
14.08.2014 року Ленінським районним судом
міста Кіровограда, за постановою від
19.08.2014 року ВП № 44441870.

Така ухвала суду цілком відповідає
вимога Кодексу адміністративного
судочинства України, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України, учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду
із позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду:

у десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав, свобод чи
інтересів;

у триденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав, свобод чи
інтересів, у разі оскарження постанови
про відкладення провадження
виконавчих дій.

Статтями 117 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
суд за клопотанням позивача або з
власної ініціативи може постановити
ухвалу про вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову, якщо існує
очевидна небезпека заподіяння шкоди

правам, свободам та інтересам позивача
до ухвалення рішення в
адміністративній справі, або захист
цих прав, свобод та інтересів стане
неможливим без вжиття таких заходів,
або для їх відновлення необхідно буде
докласти значних зусиль та витрат, а
також якщо очевидними є ознаки
протиправності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Ухвалу про вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову постановляє
суд першої інстанції, а якщо розпочато
апеляційне провадження, то таку ухвалу
може постановити суд апеляційної
інстанції.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся
в суд із скаргою на дії державного
виконавця під час виконання постанови
суду, ухваленої відповідно до норм
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Статтею 181 КАС України встановлені
особливості провадження у справах з
приводу оскарження рішень, дій або
бездіяльності державної виконавчої
служби, зокрема: учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутись до адміністративного суду
із позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їх права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

Вказане кореспондується і іншими
законодавчими актами, а саме:
відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
від 13.12.2010 року № 3 визначено, що суди
при визначенні юрисдикції повинні
виходити з того, що до юрисдикції
адміністративних судів належать спори
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби при виконанні всіх виконавчих
документів, передбачених ч.2 ст. 17
Закону України «Про виконавче
провадження», крім тих, відносно яких
законом установлено інший, виключний
порядок їх оскарження; ч.4 ст. 82 Закону
України «Про виконавче провадження»
встановлено, що рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення можуть бути оскаржені
сторонами до суду, який видав
виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження та
особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Таким чином, критеріями визначення
юрисдикції судів щодо вирішення справ
з приводу оскарження рішень, дій чи
бездіяльності органів державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення є юрисдикційна
належність суду, який видав виконавчий
документ.

До розгляду скарг в порядку
Цивільно-процесуального кодексу
України застосовуються загальні
положення цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі, якщо справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства та роз»яснює скаржнику
його право на звернення в суд із
позовом в порядку адміністративного
судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, -

У Х
В А Л И В :

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_2
на дії державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області ОСОБА_3 –
закрити.

Ухвала може бути оскаржена до
Кіровоградського апеляційного суду
через суд першої інстанції протягом
п»яти днів.

Суддя Ленінського районного

суду м.
Кіровограда

Шевченко