Справа № 482/1272/14-ц
У Х В А Л А

11 липня 2014 року
м. Нова
Одеса

Суддя Новоодеського районного суду
Миколаївської області Демінська О.І.,
розглянувши матеріали позовної заяви
Сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Агрофірма
«Миг-Сервіс-Агро» до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої злочином

В С Т А Н О В И Л А:

09.07.2014 р. СВК звернулося до суду із
позовом до ОСОБА_1 про відшкодування
матеріальної шкоди, завданої злочином.
Одночасно у позові заявлено клопотання
про вжиття заходів до забезпечення
позову.

Позовна заява підлягає залишенню без
руху з наступних підстав.

Так, згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому
Цивільно-процесуальним кодексом
України, звернутись до суду за захистом
своїх порушених, невизначених або
оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Згідно вимогам ст. 11,118 ЦПК України
звернення до суду за захистом
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів особи
здійснюється шляхом пред’явлення
позову, форма і зміст якого повинні
відповідати вимогам ст. 119 ЦПК України.

Ст.119 ЦПК України передбачено вимоги до
форми і змісту позовної заяви. Позовна
заява повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається
заява; 2) ім'я (найменування) позивача і
відповідача, а також ім'я представника
позивача, якщо позовна заява подається
представником, їх місце проживання
(перебування) або місцезнаходження,
поштовий індекс, номери засобів
зв'язку, якщо такі відомі 3) зміст
позовних вимог; 4) ціну позову щодо
вимог майнового характеру; 5) виклад
обставин, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги; 6) зазначення доказів, що
підтверджують кожну обставину,
наявність підстав для звільнення від
доказування; 7) перелік документів, що
додаються до заяви.

Позовна заява повинна відповідати
іншим вимогам, встановленим законом, в
тому числі і вимогам того закону, який
підлягає застосуванню до спірних
правовідносин.

Крім того, згідно ч.5 ст. 119 ЦПК України
до позовної заяви додається документ,
що підтверджує сплату судового збору.

Цим вимогам закону позовна заява,
подана до суду, не відповідає.

Так, у позовній заяві не міститься:

ціна позову щодо вимог майнового
характеру;

зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину, викладену у позовній
заяві, або наявність підстав для
звільнення від доказування. При цьому
у позовній заяві не зазначено жодного
доказу, який позивачем буде
використано для доведення
обґрунтованості позову щодо усіх
обставин, у ньому викладених, в тому
числі і щодо факту вчинення злочинних
дій відповідачем.

Позовна заява підписана особою,
вказаною як голова СВК «Агрофірма»
Миг-Сервіс-Агро» ОСОБА_2, проте доказів
того, що вказано особа має
повноваження на звернення до суду із
цим позовом, та дійсно є головою СВК
«Агрофірма» Миг-Сервіс-Агро» суду не
надано.

Також позивачу слід уточнити спосіб
захисту порушених прав та інтересів,
виходячи з вимог ст. 16 ЦК України та
обставин, викладених у позові, з
урахуванням правил відшкодування
шкоди, завданої злочином, вчиненого у
співучасті, якщо саме такі дії мали
місце, враховуючи, що спосіб захисту
позивачем обирається самостійно та не
може застосуватись судом без
відповідних вимог позивача.

Судовий збір, який відповідно ст. 4 ЗУ
"Про судовий збір" справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 01 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі. Ставки
судового збору встановлюються: за
подання до суду позовної заяви
майнового характеру - 1% ціни позову, але
не менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 3
розмірів мінімальної заробітної плати,
не сплачено, а також не подано суду
доказів щодо звільнення від його
сплати.

Вказуючи у позові про те, що шкода, про
стягнення якої заявлено, вчинена
внаслідок злочинних дій декілька осіб,
суду не надано доказів цього, оскільки
не додано до заяви жодного документу
про те, що позивач є потерпілим від
злочину, що унеможливлює вирішення
питання про те, чи дійсно позивач не
повинен сплачувати судовий збір за
звернення до суду із позовом.

Таким чином позивач під час звернення
до суду із вищевказаним позовом
зобов’язаний до сплати судового збору
згідно ціни вимог або до надання суду
доказів звільнення від його сплати.

Також не відповідає вимогам закону і
позовна заява, у якій, окрім позовної
вимоги, заявлено також і про
застосування судом заходів
забезпечення позову позивача.

Відповідно п. 13 ч. 2 ст. 4 вищенаведеного
Закону ставка судового збору за
подання до суду заяви про забезпечення
доказів або позову встановлена в
розмірі 0,1 розміру мінімальної
заробітної плати (на 2014 р. це становить
121,80 грн.). Доказів сплати судового збору
за вимогу щодо забезпечення позову
суду не надано.

Крім того, всупереч вимогам ч. 1 ст. 151
ЦПК України єдиною підставою для
забезпечення позову є відповідне
клопотання у формі мотивованої заяви
будь-якої з осіб, котрі беруть участь у
справі.

Цим вимогам клопотання позивача не
відповідає, оскільки воно жодним чином
не мотивовано та в ньому не вказано про
те, про застосування якого виду
забезпечення позову просить позивач,
не зазначено наявність (перелік) майна,
до якого може бути застосовано захід
забезпечення позову, який може бути
обраний позивачем.

Відповідно роз’ясненням, наданим у п.4
Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 N 9 «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має саме з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема,
в тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних
вимог, дані про особу відповідача, а
також відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати
особа, котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги
інтереси не тільки позивача, а й інших
осіб, права яких можуть бути порушені
у зв'язку із застосуванням
відповідних заходів.
Наприклад,користуватися та
розпоряджатися власним майном.

Згідно вимогам ч.1 ст. 121 ЦПК України,
суддя, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог ст..ст. 119, 120
ЦПК України, або не сплачено судовий
збір, постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п’яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

Керуючись ч.1 ст. 121 ЦПК України,
суддя -

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву Сільськогосподарського
виробничого кооперативу «Агрофірма
«Миг-Сервіс-Агро» до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої злочином - залишити без руху.

Позивачу не більш як у п’ятиденний
термін з моменту отримання копії
ухвали усунути вказані в
мотивувальній частині ухвали
недоліки, надавши нову позовну заяву із
виправленими недоліками із копіями по
кількості відповідачів, підтвердити
повноваження особа, що підписала
позовну заяву, та сплатити судовий
збір за звернення до суду із позовом,
відповідно ціні позову, та клопотанням
про забезпечення позову на
підтвердження чого надати до суду
відповідні квитанції, або докази
звільнення від сплати судового збору.

Роз`яснити позивачу, що в разі
невиконання ухвали у встановлений
строк, позовна заява буде вважатися
неподаною та повернута особі, яка її
подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя