Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді Скарлат О.І.

при секретарі Марченко Л.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вишгороді
Київської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року позивач звернулась до
суду із позовною заявою про розірвання
шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з
відповідачем ОСОБА_1 вони перебувають у
шлюбі з 10 липня 2010 року. Від шлюбу мають
дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне
подружнє життя не склалося по тій
причині, що під час сумісного
проживання у них виявилась
несумісність характерів, поглядів на
сімейне життя, в результаті чого почали
виникати сварки та непорозуміння, що
призвело до розпаду сім'ї. Шлюбні
відносини з відповідачем припинилися з
13 вересня 2014 року тому, сторони
фактично разом не проживають,
сімейно-шлюбних стосунків не
підтримують, спільного господарства не
ведуть, шлюб носить формальний
характер.

Позивач вважає, що подальше спільне
проживання та збереження шлюбу є
неможливим та просить розірвати шлюб
між нею та ОСОБА_1, після розірвання
шлюбу залишити шлюбне прізвище
«ОСОБА_1».

У судовому засіданні позивач позов
підтримала та просить його
задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги визнав та пояснив, що з
позивачем бажає розірвати шлюб у
зв'язку з небажанням в подальшому
підтримувати шлюбно-сімейні відносини.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
відповідача, дослідивши письмові
матеріали справи приходить до висновку
про те, що позов підлягає задоволенню.

Порядок припинення шлюбу врегульовано
главою 11 СК України.

Відповідно до пункту 2 статті 104 СК
України розірвання шлюбу є однією із
законодавчо визначених підстав його
припинення.

Право на розірвання шлюбу ґрунтується
нормами статей 105-114 СК України.

Відповідно до статті 112 СК України, суд
постановляє рішення, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.
При прийнятті рішення, суд з'ясовує
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
бере до уваги наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя.

Так, в судовому засіданні встановлено,
що сторони перебувають у шлюбі з 10
липня 2010 року, про що свідчить
свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 видане
виконавчим комітетом Катюжанської
сільської ради Вишгородського району
Київської області, актовий запис № 15.

Від сімейного проживання позивач і
відповідач мають дочку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сумісне життя сторін не склалося по тій
причині, що у сторін втрачена основа
подружніх відносин і почуття любові
один до одного.

Оцінивши в сукупності зібрані по
справі докази, суд приходить до
висновку, що подальше спільне життя і
збереження сім'ї ОСОБА_1 та ОСОБА_1 стало
неможливими, тому шлюб підлягає
розірванню.

Керуючись статтями 209-215 ЦПК України,
суд,

ВИРІШИВ:

Позов про ОСОБА_1 до ОСОБА_2 розірвання
шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 10 липня 2010 року
виконавчим комітетом Катюжанської
сільської ради Вишгородського району
Київської області, актовий запис № 15.

Після розірвання шлюбу залишити
позивачу шлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Київської області через Вишгородський
районний суд Київської області.

Суддя