Справа № 362/7183/13-ц Головуючий у І
інстанції Корнієнко С.В. Провадження №
22-ц/780/3809/14 Доповідач у 2
інстанції КулішенкоКатегорія 29
УХВАЛА

Іменем України

19 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Лащенка В.Д., Сушко Л.П.,

при секретарі: Горошук І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали цивільної справи
за апеляційною скаргою моторного
(транспортного) страхового бюро
України на рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 28 січня 2014 року за позовом
моторного (транспортного) страхового
бюро України до ОСОБА_1 про стягнення
витрат пов'язаних з виплатою
страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1, у якому просив
стягнути з відповідача на його користь
26 300 грн. Позов мотивував тим, що ОСОБА_1
14 серпня 2010 року о 6 год. 10 хв. на
автодорозі Київ-Мінськ в смт. Вільча на
транспортному засобі МАЗ, д.н.з. НОМЕР_1,
не врахував дорожньої обстановки, не
вибрав безпечну швидкість руху,
внаслідок чого скоїв зіткнення з
автомобілем Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_2 Внаслідок
зазначеної ДТП автомобіль Фольксваген
отримав механічні пошкодження.
Оскільки ОСОБА_1 винний у скоєнні
зазначеного ДТП, на дату скоєння
пригоди не мав чинного договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, позивач просив стягнути з
відповідача в порядку регресу 26 300 грн.
страхового відшкодування та 2000 грн.
витрат на правову допомогу.

Рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 28 січня 2014 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
моторне (транспортне) страхове бюро
України подало апеляційну скаргу, в
якій просить в зв'язку з порушенням
норм матеріального та процесуального
права рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді апеляційного суду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з таких
підстав:

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, що були
досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 14 серпня 2010 року о 6 год. 10 хв. на
автодорозі Київ-Мінськ в смт. Вільча на
транспортному засобі МАЗ д.н.з. НОМЕР_1,
не врахував дорожньої обстановки, не
вибрав безпечну швидкість руху,
внаслідок чого скоїв зіткнення з
автомобілем Фольксваген д.н.з. НОМЕР_2
під керуванням ОСОБА_2, що
підтверджується довідкою № 324 від 23
вересня 2010 року від 23 вересня 2010 року
виданою ВДАІ з обслуговування зони
ЧАЕС при УДАІ ГУ МВС України в
Київській області.

Постановою Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 20 вересня 2010 року ОСОБА_1 визнано
винним у скоєнні зазначеного ДТП (а.с. 6).

Як вбачається з наказу МТСБУ № 3860 від 29
грудня 2010 року та платіжного доручення
№ 5351 від 29 грудня 2010 року, МТСБУ
виплатило ОСОБА_2 26 300 грн. 00 коп..

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції дійшов
висновку, що позивачем пропущено строк
для звернення до суду із зазначеним
позовом.

Колегія погоджується з таким
висновком.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про
страхування» до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму
ВССУ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», при вирішенні
спорів про право зворотної вимоги
страховика суди повинні розрізняти
поняття "регрес" та "суброгація".
Наприклад, у випадку суброгації
відбувається лише заміна осіб у вже
наявному зобов'язанні (заміна
активного суб'єкта) зі збереженням
самого зобов'язання. У такому разі
страхувальник передає свої права
страховикові на підставі договору і
сприяє реалізації останнім прийнятих
суброгаційних прав. У випадку регресу
одне зобов'язання замінює собою інше,
але переходу прав від одного кредитора
до іншого не відбувається.

При цьому регрес регулюється
загальними нормами цивільного права
(зокрема, статтею 1191 ЦК України), а також
статтею 38 Закону України № 1961-IV, а для
суброгації відповідно до статті 993 ЦК
України і статті 27 Закону України "Про
страхування" встановлено особливий
правовий режим.

При суброгації перебіг строку позовної
давності починає обчислюватися з
моменту виникнення страхового випадку,
а при регресі - з того моменту, коли
страховик виплатив страхове
відшкодування. Розмір страхового
відшкодування визначається за
правилами, встановленими у договорі
страхування. Страховик не має права
вимагати від завдавача шкоди суму, яку
він виплатив страхувальнику у зв'язку з
порушенням умов договору страхування.

Оскільки відповідач не є власником
автомобілю МАЗ, д.н.з. НОМЕР_1, то позивач
має право звернення до відповідача в
порядку суброгації, а не регресу.

Згідно із статтею 256 ЦК України
позовна давність це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або регресу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки (стаття 257 ЦК України).

Враховуючи, що при суброгації перебіг
строку позовної давності починає
обчислюватися з моменту виникнення
страхового випадку, тобто з 14 серпня 2010
року, а позивач звернувся з позовом до
суду - 11 грудня 2013 року, то позивачем
строк для звернення до суду пропущений.

Посилання апелянта на те, що судом
невірно застосовано норми
матеріального права є безпідставними
та не ґрунтуються на вимогах закону.

З наведених вище обставин колегія
суддів не вбачає підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу моторного
(транспортного) страхового бюро
України - відхилити.

Рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 28 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді: