Справа № 738/2642/14-ц
№ провадження 2/738/465/2014
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

18 листопада 2014 року
Менський
районний суд Чернігівської області у
складі:

головуючого – судді: Савченка О.А.

з участю

секретаря: Бреус Н.В.

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за цивільним позовом
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «Міський комерційний банк»
про захист прав споживачів та
стягнення суми вкладу, -

В С Т А H О В И В:

27 жовтня 2014 року позивач звернулася до
суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства «Міський
комерційний банк», в якому просить
стягнути з відповідача вклад згідно
договору банківського вкладу в сумі 198
904 грн. 92 коп. та витрати на правову
допомогу в сумі 2 000 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що
згідно умов договору вклад
повертається на першу вимогу
вкладника, проте відповідач,
незважаючи на його вимогу, не повертає
вклад.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з’явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений завчасно
та належним чином, причин неявки суду
не повідомив. Зі згоди представника
позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК
України.

Заслухавши пояснення представника
позивача та дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Як визначено ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов’язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

У судовому засіданні встановлено, що 01
липня 2014 року між сторонами було
укладено договір банківського вкладу
на вимогу № 2620/11/199449, відповідно до
якого відповідач прийняв у позивача
грошові кошти в сумі 15 360,60 доларів США,
що еквівалентно 198 904 грн. 92 коп., про що
свідчать меморіальні ордери № 81281, №
81282, № 81285, № 81286 від 30 вересня 2014 року
(а.с. 7-11).

Відповідно до п. 1.9 умов договору,
відповідач зобов’язаний на першу
вимогу вкладника повернути вклад.

07 жовтня 2014 року позивач звернувся до
Публічного акціонерного товариства
«Міський комерційний банк» з вимогою
про повернення вкладу, проте
відповідач ні вклад, ні нараховані
відсотки не повернув (а.с. 14).

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 Цивільного
кодексу України, за договором
банківського вкладу (депозиту) одна
сторона (банк), що прийняла від другої
сторони (вкладника) або для неї грошову
суму (вклад), що надійшла,
зобов’язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і
банківську діяльність», вклад (депозит)
- це кошти в готівковій або у
безготівковій формі, у валюті України
або в іноземній валюті, які розміщені
клієнтами на їх іменних рахунках у
банку на договірних засадах на
визначений строк зберігання або без
зазначення такого строку і підлягають
виплаті вкладнику відповідно до
законодавства України та умов
договору.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов’язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов’язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Частиною 2 статті 1060 Цивільного кодексу
України встановлено, що за договором
банківського вкладу незалежно від його
виду банк зобов’язаний видати вклад
або його частину на першу вимогу
вкладника.

За таких обставин, вимога позивача про
стягнення з відповідача суми
банківського вкладу є обґрунтованою, а
тому підлягає задоволенню.

Також, суд вбачає підстави для
стягнення з відповідача на користь
позивача витрат на правову допомогу,
проте в іншій сумі, ніж просить позивач.

У судовому засіданні приймав участь
адвокат ОСОБА_1 на підставі договору
про надання правової допомоги № 15 від
01.10.2014 року.

До матеріалів справи додано розрахунок
суми гонорару на суму 2 000 грн. за надані
послуги згідно договору № 15 від 01.10.2014
року про надання правової допомоги. До
калькуляції вартості правової
допомоги включено: відвідини банку,
визначення та складання переліку
додаткових документів, необхідних для
подачі позовної заяви, оформлення
позовної заяви, участь у судовому
засіданні.

У рішенні Конституційного Суду України
від 30 вересня 2009 р. № 23-рп/2009 у справі за
конституційним зверненням громадянина
ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення
положень ст. 59 Конституції України
(справа про правову допомогу),
висловлена правова позиція щодо
правової допомоги, згідно з якою
правова допомога є багатоаспектною і
включає, крім інших її видів, також
представництво в судах. Вибір форми та
суб’єкта надання такої допомоги
залежить від волі особи, яка бажає її
отримати. У частині першій ст. 59
Конституції України не міститься
обмежень стосовно кола суб’єктів
надання правової допомоги та вимог
щодо їх професійної підготовки, а у
частині другій передбачено, що для
забезпечення права на захист та
надання правової допомоги при
вирішенні справ у судах та інших
державних органах в Україні діє
адвокатура.

Статтею 1 Закону України «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах»
передбачено, що компенсація витрат на
правову допомогу у відповідних
розмірах здійснюється за час участі
особи, яка надає правову допомогу в
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням (у випадках, передбачених
ЦПК України), під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді. Всупереч
зазначеним вимогам в розрахунок
вартості наданої правової допомоги в
калькуляції включено витрати,
компенсація яких не передбачена
законом: відвідини банку, визначення та
складання переліку додаткових
документів, необхідних для подачі
позовної заяви.

Враховуючи категорію складності справ,
суд вважає за можливе стягнути з
відповідача на користь позивача
витрати на правову допомогу, надану
адвокатом при складанні позовної заяви
та участі у судовому засіданні (2,5
години) у розмірі 1218 грн. 00 коп., в
розрахунку 40 % розміру мінімальної
заробітної плати за годину роботи, як
це передбачено Законом України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах».

Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з
відповідача на користь держави
підлягає стягненню судовий збір в сумі
1 989 грн. 04 коп.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 3, 10, 60, 79, 88, 209, 212 – 215, 218, 224-233 ЦПК
України, суд, -

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Міський
комерційний банк» про захист прав
споживачів та стягнення суми вкладу –
задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Міський комерційний банк»
на користь ОСОБА_2 заборгованість за
договором банківського вкладу в сумі 198
904 (сто дев’яносто вісім тисяч
дев’ятсот чотири) грн.. 92 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Міський комерційний банк»
на користь ОСОБА_2 1 218 (одна тисячу
двісті вісімнадцять) грн.. 00 коп. витрат
на правову допомогу.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Міський комерційний банк»
на користь держави судовий збір в сумі 1
989 (одна тисяча дев’ятсот вісімдесят
дев’ять) грн.. 04 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області через Менський районний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з моменту його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутніми у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з моменту
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий:

О.
А.
Савченко