Справа № 362/2460/14-ц
Провадження № 2/362/1515/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26.11.2014 року Васильківський
міськрайонний суд Київської області в
складі: головуючого - судді Корнієнка
С.В., при секретарі - Дрозденко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
грошової заборгованості за договором
позики,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із заявою про
невиконання відповідачем взятих на
себе за борговою розпискою від 10.06.2010
року грошових зобов'язань та вимогою
про стягнення з останнього на його
користь грошового боргу, без
урахування часткового погашення в сумі
1300 доларів США, у розмірі 2975400 грн. та
судового збору в сумі 3654 грн. за подання
до суду позову та 121,80 грн. - за заяву про
забезпечення позову.

Позивач та його представник в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали в
повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча про дату, час та місце
слухання справи судом був повідомлений
належним чином, в тому числі, через
засоби масової інформації.

У зв'язку з зазначеним та зі згоди
позивача суд ухвалив рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

Заслухавши пояснення позивача та його
представника, дослідивши письмові
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає до часткового задоволення,
виходячи з наступного.

У відповідності до положень ч.3 ст.10 та
ч.1 ст.60 ЦПК України, цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін, які мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості, та повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень.

З огляду положень ст.ст. 57 і 58 ЦПК
України, доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, які мають значення для
вирішення справи. Належними є докази,
які містять інформацію щодо предмета
доказування. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

У відповідності до положень ст.ст. 526, 530,
611, 612 ЦК України, зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
закону, інших актів цивільного
законодавства, а при відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом. Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не пропустив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором.

Згідно з положеннями ст. 629 ЦК України,
договір є обов'язковим до виконання
сторонами.

Відповідно до положень ст. 525 ЦК
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Суд також враховує положення ст.ст.610 та
625 ЦК України, відповідно до яких
порушенням зобов'язання є його
невиконання, боржник не звільняється
від відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до положень ст. 1046 ЦК
України, за договором позики, одна
сторона передає у власність другій
стороні грошові кошти або інші речі,
визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів, або таку ж кількість речей того
ж роду та такої ж якості.

Як вбачається з положень ч. 2 ст. 1047 ЦК
України, на підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

У відповідності до положень ст.536 та ч.1
ст.1048 ЦК України, за користування
чужими грошовими коштами боржник
зобов'язаний сплачувати проценти, якщо
інше не встановлено договором.

Положеннями ч.1 ст.1049 ЦК України
встановлено, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо договором
не встановлений строк повернення
позики або цей строк визначений
моментом пред'явлення вимоги, позика
має бути повернена позичальником
протягом тридцяті днів від дня
пред'явлення позикодавцем вимоги про
це, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається із матеріалів справи, 10
червня 2010 року в м. Василькові позивач
надав, а відповідач отримав, грошові
кошти у сумі 100000 доларів США під 42%
річних без визначення дати їх
повернення.

Таким чином, факт укладення між
сторонами договору позики
підтверджується власноручною
розпискою позичальника.

У відповідності до листа позивача на
ім'я відповідача про повернення боргу
та квитанцій «Укрпошти», з зазначеною
вимогою до останнього він звернувся
лише 18 квітня 2014 року, яка залишена
останнім без відповіді та виконання.

Таким чином, судом достовірно
встановлено, що у встановлений 30-ти
денний строк з дня (18 квітня 2014 року)
пред'явлення вимоги, відповідач взяті
на себе зобов'язання щодо повернення
отриманих у борг грошових коштів не
виконав, а тому, суд дійшов до висновку
про наявність правових підстав для
задоволення позовних вимог та
стягнення з відповідача
заборгованості за договором позики.

Як вбачається з положень ст.533 ЦК
України, якщо у зобов'язанні визначено
грошовий еквівалент в іноземній
валюті, сума, що підлягає сплаті у
гривнях, визначається за офіційним
курсом відповідної валюти на день
платежу, якщо іншій порядок її
визначення не встановлений договором
або законом чи іншим
нормативно-правовим актом.

Суд задовольняє вимоги позову
частково, оскільки відсотки від
несвоєчасної сплати позики позивачем
нарахована з дня укладення договору, а
не з дня закінчення 30 денного строку
пред'явлення вимоги про повернення
боргу, який фактично складає 192 дні, та з
іншої суми боргу, а тому грошовий
розмір відсотків, який підлягає
стягненню з відповідача за прострочку
(3,5% місячних) виконання грошового
зобов'язання, з урахуванням частково
повернутої суми боргу в розмірі 1300
доларів США, повинен складати 22108,80
доларів США.

Згідно розрахунку, станом на 26
листопада 2014 року, тобто на день
винесення судового рішення, з
урахуванням курсу долару США, що
складає 15,0079 грн., сума грошового
зобов'язання відповідача за тілом
боргу в сумі 98700 доларів США (з
урахуванням частково повернутої суми
боргу в розмірі 1300 доларів США) та
відсотками складає 120808,80 доларів США,
що еквівалентно 1813086,30 грн.

Оскільки позовні вимоги підлягають
задоволенню, то відповідно до ч. 1 ст. 88
ЦПК України, стороні на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати пропорційно до задоволеної
частині вимог.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 33, 57, 58, 60, 61,
88, 209, 212-215, 223, 224-227 ЦПК України, ст.ст. 526,
625, 1046-1051 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов позовом ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість за договором позики в
сумі 1 813 086 грн. 30 коп. та 3 775 грн. 80 коп.
судових витрат, а всього 1 816 862 грн. 10
коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути переглянуте
Васильківським міськрайонним судом за
письмовою заявою відповідача поданою
до Васильківського міськрайонного
суду протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги або по закінченню
апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через
Васильківський міськрайонний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя
Корнієнко С.В.