Справа № 2-820/10
Провадження № 6/177/393/14
У Х В А Л А

Іменем України

13.11.2014 Криворізький районний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Строгової Г.
Г.

за участі: секретаря Гофмеклер М.
Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Криворізького РУЮ
про тимчасове обмеження боржника
ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України
до виконання аліментних зобов’язань,
–

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець відділу ДВС
Криворізького РУЮ Дніпропетровської
області ОСОБА_2 звернулася до суду з
зазначеним поданням 13.11.2014 року та
просила суд тимчасово обмежити
громадянку України – ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою:
Дніпропетровська область,
Криворізький район Дніпропетровська
область, с. Вільне, пров. Садовий, 1а/12, у
праві виїзду за межі України до моменту
фактичного виконання зобов’язань
згідно рішення Криворізького
районного суду Дніпропетровської
області про стягнення аліментів з
ОСОБА_1 на користь КЗ «Дитячий будинок
№ 4» в розмірі 1/4 частини всіх видів її
заробітку (доходу) на утримання
неповнолітньої дитини: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення дитиною
повноліття.

В обґрунтування подання вказувала, що
30.11.2010 року Криворізьким районним судом
Дніпропетровської області було видано
виконавчий лист № 2-820 від 30.11.2010 року
про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на
користь КЗ «Дитячий будинок № 4» в
розмірі 1/4 частини всіх видів її
заробітку (доходу) на утримання
неповнолітньої дитини: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення дитиною
повноліття. На підставі вказаного
виконавчого листа 10.05.2011 року було
відкрито виконавче провадження.

Боржник ОСОБА_1 добровільно рішення
суду не виконує, кошти на утримання
дитини не сплачує, у зв’язку з чим,
станом на 01.11.2014 року заборгованість за
аліментами складає 22 740, 88 грн.

Боржник неодноразово викликалася до
ВДВС для сплати заборгованості,
попереджалася про кримінальну
відповідальність за ухилення від
сплати аліментів, але заходів щодо
відшкодування заборгованості не вжила,
що свідчить про її ухилення від сплати
аліментів.

Державний виконавець Озімок Т.А. в
судове засідання не з`явилася, але
надала суду заяву в якій просила справу
розглянути без її участі, подання
підтримала та просила його
задовольнити.

Оскільки справа розглядається за
відсутності сторін, то у відповідності
до ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
запису не здійснюється.

Розгляд даного подання, відповідно до
ч.2 ст. 377-1 ЦПК України, здійснюється
негайно, без виклику чи повідомлення
сторін та інших заінтересованих осіб.

Розглянувши вказане подання,
дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
клопотання слід відмовити зі слідуючих
законних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, ст. 12
Міжнародного пакту про громадянські та
політичні права, кожен є вільним
залишати будь-яку країну, включно зі
своєю власною. На здійснення цих прав
не може бути встановлено жодних
обмежень, крім тих, що передбачені
законом і є необхідними, в тому числі, з
метою захисту прав і свобод інших
громадян.

Закон України «Про порядок виїзду з
України і в’їзду в Україну громадян
України» регулює порядок здійснення
права громадян України на виїзд з
України та в’їзд в Україну, порядок
оформлення документів для зарубіжних
поїздок, визначає випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України і встановлює порядок
розв’язання спорів у цій сфері.

Так, п. 2 ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в’їзду в
Україну громадян України» передбачено,
як підставу для тимчасового обмеження
у праві виїзду за кордон, наявність
невиконаних зобов’язань, але лише до
моменту виконання зобов’язань, або
розв’язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення
зобов’язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України.

Відповідно до ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим

Законом заходів для примусового
виконання рішень, неупереджено,

своєчасно і в повному обсязі вчиняти
виконавчі дії.

Відповідно до ч.2 ст. 74 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
заборгованості по аліментам понад 3
місяці може бути звернено стягнення на
майно боржника, а відповідно до ч.10
вказаної статті Закону – за наявності
заборгованості по аліментам у розмірі,
що сукупно перевищує суму відповідних
платежів за 6 місяців, державний
виконавець звертається до
правоохоронних органів.

В рішенні Європейського Суду з прав
людини у справі Півень проти України,
яке є джерелом права в Україні, суд
дійшов висновку, що відповідно до
українського законодавства саме на
державній виконавчій службі лежить
обов’язок належно, у повному обсязі і
без затримок виконувати рішення суду,
що передбачає вжиття всіх необхідних
заходів, які передбачені законом і
повинні привести до виконання рішення.

Розглянувши подання, суд встановив, що
до нього не надано доказів вжиття
державним виконавцем всіх дій, які
передбачені Законом України «Про
виконавче провадження» і спрямовані на
погашення боргу, так державним
виконавцем зазначено, що боржник
ОСОБА_4 проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, однак
відомостей в підтвердження цього не
надає (довідка з сільської ради). Також,
не надає відомостей, про те чи
працевлаштована боржник, чи отримує
вона допомогу у центрі зайнятості чи
пенсію, або інший вид доходу з якого
можливо провести утримання аліментів.
Письмові пояснення боржника про те, що
вона ніде не працює та не отримує
ніякої грошової допомоги та пенсії, суд
не може прийняти до уваги, оскільки ці
пояснення документально не
підтверджені.

У зв’язку з цим, суд вважає за
необхідне відмовити державному
виконавцю в задоволенні подання.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 33 Конституції України, ст. 2
Протоколу № 4 до Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
ст. 12 Міжнародного пакту про
громадянські та політичні права, п. 2 ст.
6 Закону України «Про порядок виїзду з
України і в’їзду в Україну громадян
України», ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Криворізького РУЮ
про тимчасове обмеження боржника
ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України
до виконання аліментних зобов’язань –
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 5 (п’яти) днів з дня її
отримання.

Суддя:

ОСОБА_5