Справа № 638/3291/14-ц
Провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

06 листопада 2014 року

м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в
складі:

Головуючого – судді           Шишкіна
О.В.,

секретаря - Голуб
Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Зважаючи на складність у
викладенні повного рішення суду,
пов’язаного з потребою у
обґрунтуванні доводів сторін, на що
може бути витрачений значний час, суд
вважає на необхідне проголосити його
вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст.209 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 – задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
24981,46 грн. (двадцять чотири тисячі
дев’ятсот вісімдесят одна грн.) грн. 00
коп. відповідно до договору про наміри
від 23 грудня 2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 243,60 (двісті
сорок три грн.) 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення складено і
віддруковано суддею в нарадчій
кімнаті.

Головуючий: суддя

Справа № 638/3291/14-ц

2/638/2698/14

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року
Дзержинський районний суд м. Харкова в
складі:

Головуючого – судді           Шишкіна
О.В.,

секретаря - Голуб
Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дзержинського
районного суду м. Харкова з позовом про
стягнення коштів, посилаючись на
наступне. Між позивачем та ОСОБА_2 була
досягнуто домовленість в строк до
31.01.2014 року укласти договір
купівлі-продажу квартири за адресою:
АДРЕСА_1, де позивач виступав в якості
покупця, а відповідач – продавця. В
якості забезпечення укладання
вказаного договору купівлі-продажу
позивач сплатив грошові кошти
відповідачеві на загальну суму 1500
доларів США. Однак, відповідач
відмовився від наміру укласти договір
купівлі-продажу квартири з позивачем
на умовах, передбачених у договорі про
наміри. У зв’язку з цим, позивач
просить суд стягнути з відповідача
отримані ним грошові кошти та
додатково сплатити штрафні санкції.

Позивач та його представник у судовому
засіданні позов підтримали у повному
обсязі та просили його задовольнити.

Відповідачка та її представник проти
позову заперечували з посиланням на те,
що не ОСОБА_2 ухилялася від укладення
договору купівлі-продажу квартири за
адресою: АДРЕСА_1, а тому підстави для
стягнення отриманих нею грошових
коштів в якості забезпечення укладення
вказаного договору відсутні.

Всебічно з'ясувавши обставини справи,
вивчивши її матеріали, дослідивши
надані у справі докази у сукупності,
суд дійшов до висновку, що заявлений
позов підлягає задоволенню на підставі
встановлених фактичних обставин
справи та відповідних їм
правовідносин.

Статтями 10, 11, 58, 60, 179 Цивільного
процесуального кодексу України
передбачено, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги чи заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропуску строку
позовної давності тощо) і підлягають
встановленню при ухваленні судового
рішення.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

На підставі ч. 1 п. 1 ст. 214 Цивільного
процесуального кодексу України, під
час ухвалення рішення суд вирішує чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються.

В судовому засіданні з достовірністю
встановлено наступне.

21.12.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було
досягнуто попередньої домовленості
про купівлю-продаж квартири за адресою:
АДРЕСА_1, за умовами якої позивач
виступав в якості покупця, а відповідач
– продавця.

21.12.2013 року позивачем в якості авансу
було передано відповідачеві грошові
кошти в сумі 500 (п’ятсот) доларів США, що
підтверджується відповідною письмовою
розпискою, складеною власноруч
відповідачем.

23.12.2013 р. між позивачем та відповідачем
було укладено Договір про наміри,
відповідно до умов якого сторони
виявили намір в строк до 31.01.2014 р.
укласти одна з одним договір
купівлі-продажу квартири за адресою:
АДРЕСА_1 на визначених цим Договором
умовах. Договір було укладено на строк
до 31.01.2014 р.

Відповідно до п. 3.2. Договору про наміри,
на підтвердження свого наміру укласти
договір купівлі-продажу позивач
передав відповідачеві грошові кошти у
сумі 4150,00 грн., що складало грошовий
еквівалент в іноземній валюті: 500
(п’ятсот) доларів США.

Згідно з п. 4.1. Договору про наміри, якщо
відповідач відмовляється від наміру
продати позивачеві квартиру на умовах
передбачених в Договорі, він сплачує
позивачеві отриманий від нього аванс, а
також сплачує йому штраф в розмірі
переданого йому авансу.

28.12.2013 р. позивачем було додатково
передано відповідачеві грошові кошти в
розмірі 500 (п’ятсот) доларів США, про що
останнім було власноруч вчинено
розписку на договорі про наміри від
23.12.2013 р.

Таким чином, судом встановлено, що
позивачем на виконання домовленості
сплачено грошові кошти відповідачеві
на загальну суму 1500 (одна тисяча
п’ятсот) доларів США, з яких 500 доларів
США в якості авансу (21.12.2013 р.), 500 доларів
США в якості авансу (23.12.2013 р.), 500 доларів
США в якості завдатку (28.12.2013 р.).

При цьому, під час судового розгляду
встановлено, відповідач фактично
відмовився від наміру укласти договір
купівлі-продажу квартири з позивачем
на умовах передбачених у Договорі про
наміри.

Посилання відповідача на ухилення
позивача від укладання договору
купівлі-продажу спростовуються
матеріалами справи, адже саме
відповідачем не виконано вимоги п. 2.1. –
2.5. Договору про наміри, зокрема, в строк
до 31.01.2014 р. не підготовлено та не надано
рішення опікунської ради щодо
можливості відчуження квартири.
Вказане рішення отримано відповідачем
лише після відкриття провадження у
справі.

Отже, договір купівлі-продажу квартири
не було укладено у зв’язку з ухиленням
відповідача. В той же час, Відповідач
грошові кошти сплачені позивачем не
повернув.

Як наслідок, судом встановлено, що
відповідачем було порушено майнові
права та законні інтереси позивача,
оскільки відповідач набув та володіє
майном (грошовими коштами) позивача,
хоча передбачений домовленістю
еквівалент не передав та, враховуючи
сплив строку виконання зобов’язань і
дії договору, не може його передати.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України,
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави ЦК України
застосовуються також до вимог про
повернення виконаного однією із сторін
у зобов'язанні.

Зобов’язання відповідача полягає у
поверненні грошових коштів, які він
утримує без достатньої правової
підстави, позивачеві та сплаті
штрафних санкцій передбачених
Договором про наміри та чинним
законодавством.

Враховуючи, що грошові кошти позивачем
передавалися відповідачеві із
посиланням на еквівалент в іноземній
валюті або взагалі в іноземній валюті,
слід зазначити, що ст. 533 ЦК України
передбачено, що грошове зобов'язання
має бути виконане у гривнях. Якщо у
зобов'язанні визначено грошовий
еквівалент в іноземній валюті, сума, що
підлягає сплаті у гривнях,
визначається за офіційним курсом
відповідної валюти на день платежу,
якщо інший порядок її визначення не
встановлений договором або законом чи
іншим нормативно-правовим актом.

Офіційний курс гривні до долара США
Національного банку України станом на
03.03.2014 року, тобто на момент звернення
до суду складає 9,992400 грн. за одиницю USD.

Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем на момент
пред’явлення позову складають:
грошові кошти в сумі, що еквівалентні 500
(п’ятсот) доларам США, які відповідач
отримав 21.12.2013 р. згідно розписки від
21.12.2013 р. та утримує їх без достатньої
правової підстави: 500,00 доларів США х
9,992400 грн./долар США = 4996,20 грн.; грошові
кошти в сумі, що еквівалентні 500
(п’ятсот) доларам США, які відповідач
отримав 23.12.2013 р. згідно п. 3.2. Договору
про наміри та утримує їх без достатньої
правової підстави: 500,00 доларів США х
9,992400 грн./долар США = 4996,20 грн.; грошові
кошти в сумі, що еквівалентні 500
(п’ятсот) доларам США, які відповідач
має сплатити (як міра відповідальності)
за відмову від наміру укласти договір
купівлі-продажу, згідно п. 4.1. Договору
про наміри: 500,00 доларів США х 9,992400
грн./долар США = 4996,20 грн.; грошові кошти
в сумі, що еквівалентна 500 (п’ятсот)
доларам США, які відповідач отримав в
якості завдатку 28.12.2013 р. згідно
розписки від 28.12.2013 р. вчиненій на
примірнику Договору та утримує їх без
достатньої правової підстави: 500,00
доларів США х 9,992400 грн./долар США = 4996,20
грн.; грошові кошти в сумі, що
еквівалентна 500 (п’ятсот) доларам США,
які відповідач має сплатити відповідно
до ч. 1 ст. 571 ЦК України (завдатком є
грошова сума, отримана відповідачем
21.12.2013 р.) внаслідок порушення
зобов’язання щодо укладення договору
купівлі-продажу квартири: 500,00 доларів
США х 9,992400 грн./долар США = 4996,20 грн.

Отже, загальна сума заборгованості
відповідача перед позивачем на момент
звернення з позовом, що підлягає
стягненню як обґрунтована, складає
24981,00 грн. (4996,20 грн. + 4996,20 грн. + 4996,20 грн. +
4996,20 грн. + 4996,20 грн. = 24981,00 грн.).

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з
відповідачки на користь позивача
повинно бути стягнуто судові витрати
по справі, а саме судовий збір у розмірі
243,60 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 11, 88, 209, 212-215, 223, 228, 233, 294-296 ЦПК
України, ст.ст. 16, 533, 571, 1212 ЦК України, –

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 – задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
24981,46 грн. (двадцять чотири тисячі
дев’ятсот вісімдесят одна грн.) грн. 00
коп. відповідно до договору про наміри
від 23 грудня 2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 243,60 (двісті
сорок три грн.) 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення складено і
віддруковано суддею в нарадчій
кімнаті.

Головуючий: суддя