Провадження № 2о/201/253/2014р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014р.

Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

в складі: головуючого – судді –
Ткаченко Н.В.

при секретарі – Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа –
Перша дніпропетровська державна
нотаріальна контора) про встановлення
факту належності правовстановлюючого
документу,

В С Т А Н О В И В :

29.10.2014р. заявник звернувся
в Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська із заявою
(заінтересована особа – Перша
дніпропетровська державна нотаріальна
контора) про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документу (а.с. № 2-3).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В.
від 31.10.2014р. заяву було залишено без
руху та надано заявнику час для
усунення недоліків, що ним й було
виконано 05.11.2014р. (а.с. № 8-11).

В обґрунтування своїх вимог, заявник в
своїй заяві та його представник
ОСОБА_2 (діє на підставі договору про
надання правової допомоги від 19.11.2014р. -
а.с. № 20-21) в наданій суду заяві
посилалися на те, що 06.12.1997р. на
підставі договору дарування ОСОБА_3
подарував, а ОСОБА_1 прийняв у дар 11/100
частин домоволодіння з відповідними
господарчими побудовами та спорудами,
що знаходяться у м. Дніпропетровську по
вул. Армейській 4. В даному договорі
адреса розташування домоволодіння
зазначена, як: м. Дніпропетровськ, вул.
Армейська, буд.4, тоді як вірним є
найменування вул. Армійська в м.
Дніпропетровську. Через різницю в
написання адреси місця розташування
майна в правовстановлюючому
документі, заявник не має можливості
розпоряджатися своєю власністю, а тому
просив встановити факт, що в
правовстановлюючому документі -
дублікаті договору дарування від
06.12.1997р., який посвідчений Першою
дніпропетровською державною
нотаріальної конторою, зареєстрований
у реєстрі № 1-320 та укладений між
ОСОБА_3 та ОСОБА_1, адресу місця
розташування 11/100 частин домоволодіння
з відповідними господарчими
побудовами та спорудами слід вважати
як: м. Дніпропетровськ, вул. Армійська,
буд. 4 замість м.
Дніпропетровськ, вул. Армейська, буд. 4.

В наданій суду 19.11.2014р. заяві
представник заявника просив
розглядати справу за його відсутності
т а без фіксування процесу технічними
засобами (а.с. № 18).

Представник заінтересованої особи -
Першої дніпропетровської державної
нотаріальної контори в судове
засідання не з’явився, про дату та час
слухання справи був повідомлений
належним чином, про що в матеріалах
справи є розписка (а.с. № 17), своїм
листом від 13.11.2014р. № 3643/01-16 завідуюча
ДНК ОСОБА_4 просила розглядати справу
за відсутності їх представника та
винести рішення на розсуд суду (а.с. №
16).

За такими обставинами, суд
вважає за можливе розглянути дану
справу за відсутністю представника
заявника та заінтересованої особи на
підставі ст. 169 ЦПК України та проводити
розгляд справи без фіксування процесу
технічними засобами згідно ч. 2 ст. 197
ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали
справи, вважає, що вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Судом встановлено, що 06.12.1997р. на
підставі договору дарування ОСОБА_3
подарував, а ОСОБА_1 прийняв у дар 11/100
частин домоволодіння з відповідними
господарчими побудовами та спорудами,
що підтверджується дублікатом
договору дарування, що виданий 02.10.2014р.
(а.с. № 5).

У договорі дарування, складеному
українською мовою, адресою знаходження
11/100 частин домоволодіння зазначено: м.
Дніпропетровськ вул. Армейська, 4.

Відповідно до інформації, наданої
Головним архітектурно-планувальним
управлінням Дніпропетровської міської
ради від 21.10.2014р. № 10/21-460 українською
мовою правильне найменування вулиці,
на якій розташоване 11/100 частин
домоволодіння, що належать заявнику, є
вул. Армійська, а російською мовою, вул.
Армейська (а.с. № 7).

04.11.2014р. за номером 3447/01-16 Першою
дніпропетровською нотаріальною
конторою було надано лист згідно якого
внести виправлення в договорі
самостійно нот контора не може ( а.с. №
10).

Те, що різниця в найменуванні вулиці
розташування належних на праві
власності заявнику 11/100 частин
домоволодіння порушує його права
підтверджується рішенням державного
реєстратора від 10.11.2014р. № 17087038 про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень (а.с. № 19).

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд
вважає, що заявлені вимоги підлягають
задоволенню та слід встановити факт,
що в правовстановлюючому документі -
дублікаті договору дарування від
06.12.1997р., який посвідчений Першою
дніпропетровською державною
нотаріальної конторою, зареєстрований
у реєстрі № 1-320 та укладений між
ОСОБА_3 та ОСОБА_1, адресу місця
розташування 11/100 частин домоволодіння
з відповідними господарчими
побудовами та спорудами слід вважати
як: м. Дніпропетровськ, вул. Армійська, 4
замість м.
Дніпропетровськ, вул. Армейська, 4.

Відповідно до роз’яснень, що містяться
в п. 18 Постанові Пленуму ВСУ № 5 від
31.03.1995р. «Про судову практику в справах
про встановлення фактів, що мають
юридичне значення» (із змінами,
внесеними згідно з постановою Пленуму
ВСУ № 15 від 25.05.1998р.) при постановлені
рішення в справах про встановлення
фактів, розподіл судових витрат по
даній категорії справ не
застосовується.

З огляду на те, що заявником при подачі
заяви про встановлення факту сплачено
судовий збір у більшому розмірі ніж
встановлено законом, то відповідно до
ст. 7 Закону України «Про судовий збір» ,
суд вважає за можливе повернути
заявникові судовий збір в сумі
121грн.80коп., як сплачений в більшому
розмірі.

На підставі викладеного, керуючись
Постановою Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995р.
«Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення» (із змінами, внесеними згідно
з постановою Пленуму ВСУ № 15 від
25.05.1998р.), ст. 7 Закону України «Про
судовий збір», ст. ст. 8, 10, 11, 60, 169, ч. 2 ст.
197, ст. ст. 212, 213, 214, 215, 234, 235, 256-259 ЦПК
України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1
(заінтересована особа – Перша
дніпропетровська державна нотаріальна
контора) про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документу - задовольнити.

Встановити факт, що в
правовстановлюючому документі -
дублікаті договору дарування від
06.12.1997р., який посвідчений Першою
дніпропетровською державною
нотаріальної конторою, зареєстрований
у реєстрі № 1-320 та укладений між
ОСОБА_3 та ОСОБА_1, адресу місця
розташування 11/100 частин домоволодіння
з відповідними господарчими
побудовами та спорудами слід вважати
як: м. Дніпропетровськ, вул. Армійська, 4
замість м.
Дніпропетровськ, вул. Армейська, 4.

Судовий збір, сплачений ОСОБА_1 по
квитанції № 4975041 від 29.10.2014р. в більшому
розмірі в сумі 121грн.80коп. на
розрахунковий рахунок: одержувач:
Управління Державної казначейської
служби України у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська, Код за ,
Банк отримувача: ГУ ДКСУ у
Дніпропетровській області, Код банку
за , МФО банку: 805012, Рахунок
отримувача: 0005, Код класифікації
доходів бюджету:22030001 – повернути
заявникові.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів.

Суддя
:

Н.В.Ткаченко