АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 2218/6350/12
Провадження № 22-ц/792/2189/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року
м.
Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючої - судді
Спірідонової Т.В.,

суддів - Фанди В.П.,
Купельського А.В.,

при секретарі - Кошельнику В.М.,

за участю: апелянта - ОСОБА_1

представника апелянта -
ОСОБА_2,

представника ДВС - Стець Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького
міськрайонного суду від 8 листопада 2013
року по справі за поданням державного
виконавця Першого міського відділу
державної виконавчої служби
Хмельницького міськрайонного
управління юстиції про встановлення
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України

встановила:

В жовтні 2013 року державний виконавець
Першого міського відділу державної
виконавчої служби Хмельницького
міськрайонного управління юстиції
Дячок М.В. звернувся до суду з поданням,
просив встановити тимчасове обмеження
виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1
до виконання нею зобов'язань,
встановлених виконавчим листом,
виданого 29.07.2013р. Хмельницьким
міськрайонним судом про стягнення
боргу у розмірі 71000грн. на користь
ОСОБА_5 В обґрунтування подання
вказав, що 16.08.2013р. державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа №2218/16350/12,
виданого 29.07.2013р. Хмельницьким
міськрайонним судом про стягнення
боргу в розмірі 71000грн. з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_5 та надано боржнику
строк для добровільного виконання до
23.10.2013 р. У добровільному порядку
рішення суду боржником не виконано. В
процесі примусового виконання
судового рішення державним виконавцем
здійснювались виїзди по місцю
проживання боржника, однак вона була
відсутня.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 8
листопада 2013 року подання задоволено
та тимчасово обмежено ОСОБА_1,
проживаючу в АДРЕСА_1, у праві виїзду за
межі України без вилучення паспортного
документу до виконання зобов'язань,
встановленими рішенням суду про
стягнення боргу в сумі 71000грн. на
користь ОСОБА_5

________________________________________________________________________
________

Головуючий в першій інстанції - Продан
Б.Г.

Доповідач - Спірідонова Т.В.

Категорія: ухвала

ОСОБА_5.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
ухвалу скасувати та постановити нову
ухвалу, якою відмовити у задоволені
подання, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
істотне значення для справи. Апелянт
зазначила, що державним виконавцем не
доведено факт ухилення від виконання
зобов'язань, покладених рішенням суду
або її наміри ухилитися від виконання
рішення суду.

Апелянт ОСОБА_1 та її представник
ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу.

Державний виконавець Першого міського
відділу державної виконавчої служби
Хмельницького міськрайонного
управління юстиції вважає, що
апеляційну скаргу слід відхилити,
ухвалу залишити без змін.

Стягувач ОСОБА_5 повідомлений належним
чином про час і місце розгляду справи, у
судове засідання не з'явився, причини
неявки не повідомив.

Заслухавши учасників процесу та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що заочним рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від
15 листопада 2012 року стягнуто з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_5 заборгованість за
договором позики у сумі 70000грн. та
судових витрат у сумі 1000грн.

16 серпня 2013 року державним виконавцем
Першого міського відділу державної
виконавчої служби Хмельницького
міськрайонного управління юстиції
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа №2218/16350/12, виданого 29.07.2013р.
Хмельницьким міськрайонним судом про
стягнення боргу в розмірі 71000грн. з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5.

Обмежуючи ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України, суд виходив з того, що остання
не виконує рішення суду про стягнення з
неї на користь ОСОБА_5 грошових коштів.

Проте, з таким висновком суду
погодитися не можна.

В силу ч.1 ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Пунктами 2 і 5 частини 1 статті 6 цього
Закону передбачено як підстави для
тимчасового обмеження громадянина
України у праві виїзду за кордон
наявність невиконаних зобов'язань, але
лише до моменту виконання зобов'язань,
або забезпечення зобов'язань заставою,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України; ухилення від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань.

Пунктом 18 частини 3 статті 11 Закону
України від 21 квітня 1999 року «Про
виконавче провадження» визначено, що
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Виходячи з положень п.18 ч.3 ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
ст. 377-1 ЦПК України, право державного
виконавця на звернення з поданням до
суду про тимчасове обмеження права
виїзду за межі України виникає
винятково у випадку доведення фактів
умисного ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
суду зобов'язань.

Звертаючись до суду з поданням про
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду за кордон України ОСОБА_1,
державний виконавець зазначив, що
боржник добровільно рішення суду не
виконує та за місцем реєстрації
відсутня.

Однак, в матеріалах справи відсутні
відомості щодо належного повідомлення
боржника про відкриття виконавчого
провадження.

Крім того, відповідно до довідки,
виданої Хмельницьким БТІ від 17.11.2013
року на праві власності ОСОБА_1
належить 1/2 частка квартири АДРЕСА_1.

Враховуючи вимоги ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Доказування
не може ґрунтуватись на припущеннях.

Державним виконавцем не наведено та не
доведено тих обставин, які б вказували
на ухилення боржника ОСОБА_1 від
виконання судового рішення.

Отже, у суду були відсутні підстави для
тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України.

За таких обставин оспорювана ухвала не
відповідає вимогам матеріального і
процесуального закону, а тому згідно з
п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України вона підлягає
скасуванню з постановленням ухвали про
відмову у задоволенні подання
державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного
Хмельницької області від 8 листопада 2013
року скасувати та постановити ухвалу з
цього питання.

Відмовити у задоволенні подання
державного виконавця Першого міського
відділу державної виконавчої служби
Хмельницького міськрайонного
управління юстиції про тимчасове
обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча:/підпис/
Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:суддя апеляційного
суду
Т.В.Спірідонова