Справа № 748/2080/14-ц Провадження №
22-ц/795/2036/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Майборода С. М. Доповідач - Зінченко С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЗінченко
С.П.,суддів:Кузюри Л.В., Позігуна М.І. при
секретарі:Шкарупі Ю.В.за
участю:позивача ОСОБА_5, представника
позивача ОСОБА_6, відповідача ОСОБА_7,
представника відповідача ОСОБА_8,
представників третіх осіб ОСОБА_9, та
ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
апеляційну скаргу ОСОБА_11 на рішення
Чернігівського районного суду від 12
вересня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_11 в інтересах неповнолітніх
ОСОБА_12, ОСОБА_13 до ОСОБА_7 про
позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

Рішенням Чернігівського районного
суду від 12 вересня 2014 року відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_11 про
позбавлення батьківських прав ОСОБА_7

В апеляційній скарзі ОСОБА_11,
посилаючись на незаконність,
необґрунтованість, неправильне
застосування норм матеріального права
та невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити її позовні вимоги в
повному обсязі. Апелянт наполягає на
тому, що відповідач не приймає участі у
вихованні та утриманні дітей, не
спілкується з ними, вигнав її з дітьми з
будинку, де вони зареєстровані. Вказує,
що судом не надано аналізу того, яким
саме чином відповідач виконує свої
батьківські обов'язки щодо виховання
дітей, та безпідставно відмовлено у
прослуховуванні аудіо диску, який був
наданий суду як доказ нехтування
відповідачем своїми батьківськими
обов'язками. На думку апелянта, в справі
маються чисельні докази ухилення
відповідача від своїх батьківських
обов'язків, в тому числі і покази самих
дітей.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_11 та
її представник просили скасувати
рішення Чернігівського районного суду
від 12.09.2014 року та ухвалити по справі
нове рішення про задоволення позовних
вимог в повному обсязі. При цьому
посилались на те, що відповідач
ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню дітей, жорстоко
поводиться з ними, після розлучення
виселив її з дітьми з будинку, де вони
проживали.

ОСОБА_7 та його представник в суді
апеляційної інстанції пояснили, що
відповідач розуміє свій обов'язок щодо
участі у вихованні та утриманні дітей,
бажає приймати таку участь, вважає, що
позбавлення батьківських прав є
крайнім заходом. Дійсно, відповідач
рідко спілкується з дітьми, причиною
тому є конфліктні стосунки з їх матір'ю.
При розірвані шлюбу відповідач залишив
позивачці та дітям будинок в
Корюківському районі житловою площею
100 м2 і земельну ділянку в с. Павлівка
Чернігівського району, що
зареєстровані за позивачкою. Просили
рішення суду залишити без змін.

Представники третіх осіб в суді
апеляційної інстанції просили рішення
суду скасувати, вважають, що суд не
врахував всіх обставин справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що відсутні беззаперечні правові
підстави для позбавлення відповідача
батьківських прав відносно дітей.

Апеляційний суд погоджується з таким
висновком районного суду, оскільки він
ґрунтується на матеріалах справи,
відповідає вимогам чинного
законодавства, що регулює спірні
правовідносини, у справі відсутні
належні докази, які б давали достатні
підстави для застосування до ОСОБА_7
крайнього заходу впливу.

Судом по справі встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з
04.10.1996 року по 07.03.2013 року, від якого
мають спільних дітей - ОСОБА_12,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с.15,16,18-19).

Рішенням Чернігівського районного
суду від 07 березня 2013 року з ОСОБА_7 на
користь ОСОБА_11 стягнуто аліменти на
утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_12
у розмірі 110 частини та ОСОБА_13 у
розмірі 3/10 часток з всіх видів
заробітку, починаючи з 06.02.2013 року (а.с.
18-19).

Відповідно до висновку органу опіки та
піклування Чернігівської районної
державної адміністрації від 01 липня 2004
року № 02-13/1285 є доцільним позбавити
ОСОБА_7 батьківських прав відносно
ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (а.с.20).

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про
охорону дитинства" сім'я є природним
середовищем для фізичного, духовного,
інтелектуального, культурного,
соціального розвитку дитини, її
матеріального забезпечення і несе
відповідальність за створення
належних умов для цього. Кожна дитина
має право на проживання в сім'ї разом з
батьками або в сім'ї одного з них та на
піклування батьків.

Статтею 150 Сімейного Кодексу України
передбачено, що батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток, забезпечити здобуття дитиною
повної загальної освіти, готувати її до
самостійного життя.

Сімейним кодексом України визначено
чіткий перелік підстав для позбавлення
батьків батьківських прав щодо дітей і
відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він: не
забрали дитину з пологового будинку
або з іншого закладу охорони здоров'я
без поважної причини і протягом шести
місяців не виявляли щодо неї
батьківського піклування; ухиляються
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини; жорстоко поводяться
з дитиною; є хронічними алкоголіками
або наркоманами; вдаються до будь-яких
видів експлуатації дитини, примушують
її до жебракування та бродяжництва;
засуджені за вчинення умисного
кримінального правопорушення щодо
дитини.

У Постанові Пленуму Верховного Суду
України "Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківський прав" від 30 березня 2007р.
зазначено, що ухилення батьків від
виконання своїх батьківських
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема, не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов»язками.

Пунктом 15 вказаної постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 березня
2007 року №3 передбачено, що позбавлення
батьківських прав (тобто прав на
виховання дитини, захист її інтересів
та інше), що надані батькам до
досягнення дитиною повноліття і
ґрунтуються на факті спорідненості з
нею, є крайнім заходом впливу на осіб,
які не виконують батьківських
обов'язків.

Отже, позбавлення батьківських прав, що
надані батькам до досягнення дитиною
повноліття і ґрунтуються на факті
спорідненості з нею, можливо лише при
повному, всебічному та об'єктивному
з'ясування всіх обставин, оскільки
позбавлення таких прав є крайнім
заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків.

Судом встановлено, що діти сторін на
даний час проживають з матер'ю,
відповідач своєчасно сплачує аліменти
на дітей, доказів наявності
заборгованості по їх сплаті в справі
відсутні.

Сторонами не заперечувалось і
підтверджується матеріалами справи, що
відповідач після розірвання шлюбу
оплачував оренду квартири для
позивачки та дітей з листопада 2013 року
по квітень 2014 року, оскільки сумісне
проживання в будинку в с. Павлівка
неможливе через неприязнені стосунки
між сторонами та наявності у
відповідача іншої сім'ї. З квітня 2014
року по жовтень 2014 року діти перебували
у Центрі соціально-психологічної
реабілітації дітей м. Чернігова.

Також з матеріалів справи вбачається,
що між сторонами склались конфліктні
стосунки, що є перешкодою для
спілкування батька та дітей. Проте, син
ОСОБА_13 бажає спілкуватись з батьком.
Відповідач за місцем проживання та
роботи характеризується позитивно.

Не знайшли свого підтвердження
посилання позивача на жорстоке
поводження відповідача із дітьми, з
цього приводу позивачем не надано
жодного належного та допустимого
доказу. Із матеріалів справи та
досліджених в суді апеляційної
інстанції матеріалів кримінального
провадження за №№ 0000287 та
0000121 не вбачається факту
заподіяння дітям тілесних ушкоджень
відповідачем.

Суд першої інстанції обгрунтовано
відмовив у прослуховуванні аудіодиску,
оскільки даний доказ не відповідає
вимогам, встановленим ст.59 ЦПК України.

Отже, позивачкою не було надано суду
переконливих доказів, які можна
розцінювати як ухилення батька від
виховання дитини, при винній його
поведінці та свідомого нехтування ним
своїх батьківських обов'язків.

Посилання апелянта на те, що суд першої
інстанції неправомірно не врахував
висновок органу опіки та піклування
про доцільність позбавлення
відповідача батьківських прав,
апеляційний суд вважає безпідставним.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган
опіки та піклування подає суду
письмовий висновок щодо розв'язання
спору на підставі відомостей,
одержаних у результаті обстеження умов
проживання дитини, батьків, а також
інших документів, які стосуються
справи.

З висновку органу опіки та піклування
Чернігівської районної державної
адміністрації Чернігівської області
від 01.07.2014 року вбачається, що він
наданий тільки на підставі пояснень,
які були надані позивачкою, орган опіки
та піклування не вислухав відповідача,
не вивчив характеризуючі дані сторін,
не з'ясував чи є інше місце проживання у
дітей. Також не містить висновок і
даних про врахування думки дітей
стосовно порушеного питання, а також
даних, на підставі яких орган опіки та
піклування прийшов до висновку про
доцільність позбавлення відповідача
батьківських прав.

Оскільки, висновок органу опіки та
піклування є недостатньо
обґрунтованим і суперечить інтересам
дітей, суд не може погодитися з цим
висновком з вищевказаних обставин.

Сукупність досліджених матеріалів
справи та наявні в ній докази приводять
апеляційний суд до переконання, що суд
першої інстанції правомірно врахував
позитивну характеристику відповідача,
надання матеріальної допомоги дітям,
його стан здоров'я та ставлення до
дітей, відсутність доказів зловживання
відповідачем спиртними напоями та
негативного його впливу на дітей, і
прийняв правомірне рішення про відмову
у задоволені позовних вимог про
позбавлення батьківських прав.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний
суд вважає, що вихованням дітей
відповідач займається виходячи зі
своїх здібностей і фінансових
можливостей, а наявні в матеріалах
цивільної справи докази не є
достатніми для обґрунтованості
висновку про ухилення відповідача від
виховання дітей, оскільки зібрані
докази не свідчать про свідоме та
умисне нехтування відповідачем своїми
батьківськими обов'язками.

Підсумовуючи викладене, апеляційний
суд приходить до висновку про
законність та обгрунтованість рішення
суду першої інстанції і відсутність
законних підстав для його скасування, у
зв'язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_11
підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315, 317, 319
ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_11 відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду
від 12 вересня 2014 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: