НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
№
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2014 року

Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області в складі:

судді Городецького Д.І.

секретаря Кравченко О.О.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Новомосковську цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
третя особа - ОСОБА_5 про усунення
перешкод в користуванні нерухомим
майном, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

13 червня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа -
ОСОБА_5 про усунення перешкод в
користуванні нерухомим майном,
зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3
посилалася на те, що у відповідності до
договору купівлі-продажу, укладеному 30
квітня 2014 року між нею та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Силует»,
вона є власником нежитлового
приміщення загальною площею 17,5 кв.м.,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Перед укладанням договору
купівлі-продажу продавець повідомив її
про отримання від ОСОБА_4 авансу в
рахунок укладення в майбутньому
договору купівлі-продажу
вищезазначеного приміщення, але
договір так і не був укладений.

Позивач зазначила, що 22 травня 2014 року
направила на адресу відповідача ОСОБА_6
листа, в якому запропонувала в
триденний термін звільнити належне їй
приміщення, але відповіді не отримала,
відповідач без будь яких правових
підстав використовує спірне житлове
приміщення під магазин.

Відповідач чинить їй перешкоди в
користування майном, не бажає його
звільняти, що є підставою для звернення
до суду.

В зв'язку з наведеним, в позовній заяві
ОСОБА_3, посилаючись на вимоги ст. 386 ЦК
України, просила суд:

-зобов'язати ОСОБА_4 усунути перешкоди в
користуванні нею, ОСОБА_3 приміщенням
загальною площею 17,5 кв.м., розташованим
за адресою: АДРЕСА_1, шляхом його
звільнення.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги ОСОБА_3 в
повному обсязі, посилався на підстави
звернення до суду, викладені в заяві,
просив суд задовольнити вимоги,
зазначив, що відповідач ОСОБА_4
використовує приміщення під магазин, в
зв'язку з чим, ОСОБА_3 не має можливості
користуватися належним їй приміщенням,
ключа від вхідних дверей приміщення
вона не має.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, посилався на
те, що в 2010 році між ОСОБА_5., яка є
директором Товариства з обмеженою
відповідальністю «Силует» та ОСОБА_4
була досягнута домовленість про
укладення договору купівлі-продажу
спірного нежилого приміщення за 10 000
доларів США. Фактично, ОСОБА_4 сплатив
за приміщення 14 000 доларів США та 7 000
доларів США витратив на ремонт
приміщення, використовує його під
магазин. Нотаріальний договір
купівлі-продажу не був укладений,
оскільки продавцем не були дооформлені
деякі документи на приміщення.
Представник відповідача не
заперечував того, що ОСОБА_3 не може
користуватися спірним приміщенням,
оскільки в ньому знаходиться торгове
обладнання, продукти, товари
відповідача ОСОБА_4

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явилася.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази, надані
сторонами, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 30 квітня 2014 року
між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Силует» та ОСОБА_3
був укладений договір купівлі-продажу,
відповідно до якого Товариство з
обмеженою відповідальністю «Силует»
продало, а ОСОБА_3 купила нежитлове
приміщення загальною площею 17,5 кв.м.,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується договором
купівлі-продажу, посвідченому
нотаріально.

В зв'язку з наведеним, ОСОБА_3 є
власником спірного нерухомого майна.

У відповідності до ст. 316 ЦК України, 1.
Правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Згідно вимог ст. 317 ЦК України, 1.
Власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном. 2. На зміст права власності не
впливають місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

На підставі ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

В зв'язку з наведеним, ОСОБА_3, як
власник спірного майна, має право
володіти, користуватися та
розпоряджається спірним майном на
власний розсуд

У відповідності до ст. 61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

В зв'язку з наведеним, не підлягають
доказуванню обставини, які визнання
сторонами у справі, а саме, що
відповідач ОСОБА_4 займає спірне
приміщення, використовує його для
здійснення торгівельної діяльності
(магазин), в приміщенні знаходиться
належне йому торгівельне обладнання,
продукти (товари).

У відповідності до ст. 509 ЦК України, 1.
Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. 2. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою
для виникнення цивільних прав і
обов'язків є договори.

У відповідності до ст.ст. 10,60 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на обґрунтування своїх вимог або
заперечень.

Відповідачем ОСОБА_4 не надано суду
жодного доказу наявності законних
підстав для користування спірним
нерухомим майном, наявності договорів
з приводу зазначеного майна (договору
оренди, купівлі-продажу тощо).

Посилання представника відповідача
про те, що між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Силует» та ОСОБА_4
укладений договір купівлі-продажу, суд
не буру до уваги, оскільки, у
відповідності до ст. 657 ЦК України,
договір купівлі-продажу жилого
будинку, земельної ділянки або іншого
нерухомого майна укладається в
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню.

Відповідач ОСОБА_4 не надав доказів
наявності договору купівлі-продажу
спірного нерухомого майна,
посвідченого нотаріально.

Враховуючи наведене, суд приходить до
переконання, що відповідач ОСОБА_4
користується спірним нерухомим майном
безпідставно, своїми діями, фактично,
перешкоджає позивачу ОСОБА_3
користуватися власністю, оскільки в
приміщенні знаходиться торгове
обладнання, продукти (товари).

У відповідності до ст. 386 ЦК України,
держава забезпечує рівний захист прав
усіх суб'єктів права власності.

Згідно до вимог ст.391 ЦК України,
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Оскільки ОСОБА_3 є власником спірного
нерухомого майна, вона має право
вимагати усунення порушених прав, в
зв'язку з чим, її вимоги обґрунтовані та
підлягають задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України, стороні,
на користь якої ухвалене рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею та документально підтверджені
судові витрати.

Судом встановлено, що позивачем
понесені витрати на сплату судового
збору в сумі 243,60 грн., а тому, зазначена
сума підлягає стягненню на його
користь з відповідача

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
10, 60, 88, 213-215 ЦПК України, ст.ст.316, 317, 319, 321,
386, 391 ЦК України, суд,

в и р і ш и в :

Позивні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_1
усунути перешкоди в користуванні
ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_2 нежитловим
приміщенням загальною площею 17,5 кв.м.,
розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_1
звільнити нежитлове приміщення
загальною площею 17,5 кв.м., розташоване
за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_2 судові
витрати в сумі 243,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ
Д.І. Городецький