Справа № 310/6671/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

03 листопада 2014 року
м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області

у складі: головуючого - судді Парій О.В.

при секретарі -
Мирошниченко Н.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі Бердянського
міськрайонного суду справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з заявою,
в якій зазначив, що з 17 квітня 1999 року
знаходиться у шлюбі з відповідачем. Від
шлюбу мають двох неповнолітніх дітей:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час разом з
дружиною не проживають. Діти
проживають з дружиною. Сімейне життя з
відповідачем не склалося. Спільне
господарство не ведеться. Подальше
спільне проживання та збереження шлюбу
вважає неможливим. Спору про спільне
майно немає.

В судове засідання позивач надав
заяву про підтримання заявлених вимог
та про розгляд справи за його
відсутності.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася. Повідомлена належним чином.
Заяв про відкладення розгляду справи
та про надання строку для примирення не
надходило.

Аналізуючи докази, суд приходить
до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105,
ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання. Шлюб припиняється
внаслідок його розірвання за позовом
одного з подружжя на підставі рішення
суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.
Позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Згідно ст.ст. 111, 112 Сімейного
кодексу України суд вживає заходів
щодо примирення подружжя, якщо це не
суперечить моральним засадам
суспільства. Суд з'ясовує фактичні
взаємини подружжя, дійсні причини
позову про розірвання шлюбу, бере до
уваги наявність малолітньої дитини,
дитини-інваліда та інші обставини
життя подружжя. Суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 17 квітня 1999
року (актовий запис про шлюб від 17
квітня 1999 року № 106).

За час спільного проживання
народилися двоє дітей:
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позов про розірвання шлюбу подано
одним з подружжя.

Судом також встановлено, що між
подружжям фактично подружні стосунки
припинено з 2012 року.

Спільне господарство не ведеться.
Чоловік та дружина проживають окремо.
Позивач підстав для подальшого
проживання з відповідачем однією
сім'єю не бачить.

Враховуючи викладене, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, оскільки
подальше спільне життя подружжя та
зберігання шлюбу суперечить інтересам
подружжя.

Керуючись ст.ст. 3-6, 11, 57-62, 64, 88, 212-215,
223, 294 ЦПК України, ст.ст.104ч.2, 105ч.3, 110 - 112
СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 17 квітня 1999 року у відділі
реєстрації актів громадського стану
Феодосійського виконкому Автономної
республіки Крим, актовий запис №106,
розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засідання під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: О. В. Парій