Справа №469/1269/13-ц 17.11.2014 17.11.2014 17.11.2014
Провадження №22-ц/784/2628/14
Провадження №22-ц/784/2628/14
Суддя суду першої інстанції Тавлуй
Доповідач апеляційного суду
Рішення

Іменем України

17 листопада 2014 року
місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Самчишиної Н.В., Серебрякової
Т.В.,

із секретарем судового засідання
Харитоновою І.В.,

за участі: представника позивача
Ремешевського Є.А.,

відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне
рішення Березанського районного суду
Миколаївської області від 03 червня 2014
року, ухвалене за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду із
позовом до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог позивач
вказував, що 14 червня 2006 року між
Закритим акціонерним товариством
комерційний банк «ПриватБанк» (далі -
ЗАТ КБ «ПриватБанк»), правонаступником
якого є позивач, та ОСОБА_4 укладено
кредитний договір за №DNH4KP99370791, за
умовами якого банк надав позичальнику
строковий кредит у сумі 4 862 грн. 00 коп.
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 2.09 % в місяць на суму
залишку заборгованості за кредитом на
строк до 14 грудня 2009 року включно.

Посилаючись на вказані обставини, а
також на те, що відповідач виконувала
свої зобов'язання за вказаним
договором щодо повернення кредитних
коштів неналежним чином, внаслідок
чого виникла заборгованість, яка
станом на 11 вересня 2013 року
складає 35 506 грн. 35 коп., у тому числі: 9 811
грн. 80 коп. - заборгованість за
відсотками за користуванням кредитом,
23 527 грн. 58 коп. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором, а
також 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована
частина) та 1 666 грн. 97 коп. - штраф
(процентна складова), позивач просив
суд стягнути з відповідача вказану
заборгованість, а також 355 грн. 06 коп. на
відшкодування судових витрат.

Заочним рішенням Березанського
районного суду Миколаївської області
від 03 червня 2014 року
позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк»
задоволені частково. Стягнуто є ОСОБА_4
на користь позивача в рахунок
відшкодування заборгованості за
кредитним договором №DNH4KP99370791 від 14
червня 2006 року 11 978 грн. 77 коп., з яких 9 811
грн. 80 коп. - заборгованість по
відсоткам за користування кредитом, 2 166
грн. 97 коп. - штраф, за порушення строків
проведення платежів. В частині
стягнення пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором
відмовлено. Вирішено питання щодо
розподілу судових витрат.

Ухвалою Березанського районного суду
Миколаївської області від
27 серпня 2014 року в задоволенні заяви
ОСОБА_4 про перегляд вищевказаного
заочного рішення відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення районним
судом норм матеріального і
процесуального права, просила заочне
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Рішення в частині відмови у стягненні
пені не оскаржується, а тому відповідно
до ст.303 ЦПК України колегією суддів в
цій частині не переглядається.

Перевіривши правильність рішення суду
в межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню із таких підстав.

Задовольняючи частково позов, районний
суд виходив із того, що між сторонами
існують договірні правовідносини,
умови якого порушила відповідач, а
тому, відповідно до
ст.ст.525-526,530,551,611,615,625,1046-1050,1054,1055 ЦК
України, заяви позичальника, Умов
надання споживчого кредиту фізичним
особам та Тарифів, вона повинна
відповідати за неналежне виконання
зобов`язання і нести негативні
наслідки таких її дій, а саме, сплатити:
заборгованість по процентам за
користування кредитними коштами, а
також штраф (фіксовану та процентну
складові).

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області погоджується з
обставинами та правовідносинами
встановленими судом першої інстанції,
в той же час висновок суду щодо
визначення розміру заборгованості по
процентам за користування кредитом та
штрафу вважає помилковим.

За ст.11 ЦК України, цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Договір, в тому числі і договір кредиту,
є підставою виникнення цивільних прав
та обов'язків.

В силу ст.ст.509,525-526,598,610,611,622 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості і виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Сторони по зобов'язанню повинні
сприяти одна одній у належному його
виконанні, а у разі виникнення
труднощів у однієї із сторін - всіляко
сприяти зменшенню збитків.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Зобов'язання припиняється повністю або
частково на підставах, встановлених
договором або законом.

Особа, яка порушила зобов'язання
(не виконала його, або виконала з
порушенням умов) повинна нести
негативні наслідки такої поведінки, а
саме, сплатити в межах позовної
давності неустойку і відшкодувати
збитки.

При цьому, сторона не
звільняється від виконання
зобов'язання в натурі.

Зазначене у повній мірі стосується і
кредитних зобов'язань, які не виконані
належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення щодо
договору позики, якщо інше не
встановлено законом і не випливає із
суті кредитного договору.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець
має право на одержання від
позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором.

За правилам ч.1 ст.1049 і ст.1050 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві кредит у строк та
порядок, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів
він не звільняється від обов'язку
виконання зобов'язання, при цьому
кредитодавець має право вимагати від
позичальника достроково повернути всю
суму кредиту та внести інші платежі,
передбачені договором.

За змістом ст.611 ЦК України в разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: 1)
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3)
сплата неустойки; 4) відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Разом з наведеним, слід мати на увазі,
що вирішуючи спори даної категорії,
слід беззастережно дотримуватися
положень цивільно-процесуального
законодавства.

Так, судовий розгляд, яким цивільна
справа вирішується по суті,
закінчується ухваленням рішення суду.

В силу ст.ст.10,59,60, 213 ЦПК України та
постанови Пленуму Верховного Суду
України за №14 від 18 грудня 2009 року «Про
судове рішення у цивільній справі»,
рішення суду у цивільні справі, як
найважливіший акт правосуддя,
покликаний забезпечити захист
гарантованих Конституцією України
прав і свобод людини і наповнити
реальністю принцип верховенства права,
повинен ухвалюватися за неухильного
додержання вимог чинного
процесуального законодавства про його
законність і обґрунтованість.

При ухваленні рішення суд бере до
уваги, що цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

Враховуючи принцип безпосередності
судового розгляду цивільних справ
(ст.159 ЦПК України), рішення може бути
обґрунтоване лише доказами, одержаними
у визначеному законом порядку та
дослідженими в тому судовому
засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Суд оцінює докази відповідно до вимог
ст.ст.58 - 59, ч.3 ст.61, 212 ЦПК України за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення.

Результати оцінки доказів суд
відображає в рішенні, в якому
наводяться мотиви їх прийняття чи
відмови у прийнятті.

При цьому, згідно із ст.60 ЦПК України,
обов'язок доказування певних обставин
лежить на стороні, яка посилається на
них як на підставу своїх вимог та
заперечень.

З матеріалів справи вбачається та
районним судом встановлено, що
14 червня 2006 року між Закритим
акціонерними товариством комерційний
банк «ПритватБанк», правонаступником
якого є позивач, та ОСОБА_4 (позичальник)
укладено у простій письмовій формі
договір №DNH4KP99370791, за умовами якого
банк надав позичальнику кредитні кошти
у розмірі 4 862 грн. 00 коп. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 2.09 % в місяць на суму залишку
заборгованості, строком до 14 грудня 2009
року включно.

В договорі сторони узгодили, що в разі
порушення позичальником зобов'язань по
погашенню кредиту, останній сплачує
банку відсотки за користування
кредитом в розмірі 6.00% на місяць
розрахованих від суми залишку
непогашеної заборгованості за
кредитом.

Також домовились, що заява
позичальника разом з запропонованими
банком Умовами надання споживчого
кредиту фізичним особам і Тарифами
складають кредитно - заставний договір.

Відповідач свої зобов'язання за
договором щодо повернення кредитних
коштів не виконала, внаслідок чого
виникла заборгованість за вказаним
кредитним договором, яка згідно
доданого в апеляційній інстанції
розрахунку, станом на 11 вересня 2014 року
складається із заборгованості за
процентами за користування кредитними
коштами в розмірі 3 032 грн. 57 коп.

Також позивачем було нараховано у
зв'язку з порушенням відповідачем умов
договору пеню в розмірі 8 010 грн. 58 коп.
та 250 грн. - штрафу (фіксована частина) й
151 грн. 63 коп. штрафу (процентна
складова).

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що між сторонами
мають місце договірні відносини,
зокрема, кредитні. Проте, позичальник
належним чином не виконувала свої
зобов'язання за кредитним договором, що
призвело до виникнення заборгованості,
тому остання повинна відшкодувати
банку заборгованість за процентами.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
розмір заборгованості по процентам за
користування кредитом підлягає
зменшенню з 9 811 грн. 80 коп. до 3 032 грн. 57
коп. на підставі доданого в суді
апеляційної інстанції розрахунку
заборгованості.

Також, розмір штрафу підлягає
відповідному корегуванню, виходячи з
наступного.

Відповідно до укладеного сторонами
договору передбачено нарахування
такого виду неустойки, як штраф.

Так, в силу п.5.3 Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам при порушенні
позичальником строків платежів по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбачених договором більш ніж на 30
днів, позичальник зобов'язаний
сплатити банку штраф у розмірі 250
(двісті п'ятдесят) грн. + 5% від суми
позову.

Отже, враховуючи положення п.5.3 Умов
надання споживчого кредиту фізичним
особам, в редакції, яка діяла на час
укладення договору кредиту, розмір
фіксованої складової штрафу повинен
становити 250 (двісті п'ятдесят) грн. 00
коп., а не 500 (п'ятсот) грн. 00 коп., як
визначив районний суд, а плаваючої
складової штрафу 5% від суми позову,
тобто 151 грн. 63 коп. ( 3 032 грн. 57 коп. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом х 5 % : 100 % ).

За такого, колегія суддів вважає, що
рішення районного суду в частині
вирішення позовних вимог про стягнення
заборгованості по процентам за
користування кредитом, штрафу та
загального розміру заборгованості на
підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України
підлягає зміні, а стягнута з ОСОБА_4 на
користь позивача заборгованість по
процентам за користування кредитом
підлягає зменшенню з 9 811 грн. 80 коп. до 3
032 грн. 57 коп., сума штрафу з 2 166 грн. 97
коп. до 401 грн. 63 коп. (фіксована і
процентна складові) та у зв'язку з чим
загальною сумою заборгованості за
кредитним договором №DNH4KP99370791 від 14
червня 2006 року, яка виникла станом 11
вересня 2013 року слід вважати 3 434 (три
тисячі чотириста тридцять чотири) грн.
20 коп.

На підставі ст.88 ЦПК України підлягають
розподілу судові витрати. Враховуючи
розмір задоволених позовних вимог та
частину позовних вимог, у задоволенні
яких позивачу відмовлено, з ПАТ КБ
«ПриватБанк» на користь
ОСОБА_4 підлягає стягненню судовий збір
в розмірі 74 грн. 11 коп., сплачений за
подачу апеляційної скарги.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга в межах її
доводів, на підставі ст.308 ЦПК України,
підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.303,309,316 ЦПК України,
колегія суддів

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Заочне рішення Березанського
районного суду Миколаївської області
від 03 червня 2014 року в
частині вирішення позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» про
стягнення з ОСОБА_4 заборгованості про
процентам за користування кредитом,
штрафу та визначення загальної суми
заборгованості змінити.

Зменшити стягнуту з ОСОБА_4 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»
заборгованість по процентам за
користування кредитом з 9 811 (дев'ять
тисяч вісімсот одинадцять) грн. 80 коп.
до 3 032 (три тисячі тридцять дві) грн. 57
коп., суму штрафу з 2 166 (дві тисячі сто
шістдесят шість) грн. 97 коп. до 401
(чотириста одна) грн. 63 коп., а загальну
суму заборгованості за кредитним
договором №DNH4KP99370791 від 14 червня 2006
року, яка виникла станом 11 вересня 2013
року з 11 978 (одинадцять тисяч дев'ятсот
сімдесят вісім) грн. 77 коп. до 3 434 (три
тисячі чотириста тридцять чотири) грн.
20 коп.

Заочне рішення Березанського
районного суду Миколаївської області
від 03 червня 2014 року в
частині розподілу судових витрат
скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариств комерційний банк
«ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 74
(сімдесят чотири) грн. 11 коп. на
відшкодування судових витрат.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього
часу протягом двадцяти днів може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий Судді: