Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді:
Гордійчук С.О.

суддів: Боймиструка С.В.,
Рожина Ю.М.

секретар судового
засідання: Демчук Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Рівному апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
«ПриватБанк» на рішення
Демидівського районного суду
Рівненської області від 22 вересня 2014
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
що з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Демидівського районного суду
Рівненської області від 22 вересня 2014
року в задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі позивач
вказує на його незаконність, оскільки
рішення постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а висновки суду не відповідають
вимогам закону. Вважає, що висновки
суду є необґрунтованими, оскільки не
були враховані вимоги ст. 264 ЦК України
про перебіг позовної давності яка
переривається.

Зазначає, що у спірних правовідносинах
строк позовної давності
встановлюється з 12.07.2013 року та спливає
12.07.2018 року, так відповідачем 12.07.2013 року
сплачено кошти в сумі 599,98 грн. в рахунок
погашення заборгованості за договором,
що свідчить про визнання відповідачем
свого боргу та про переривання
перебігу позовної давності. Списання
коштів з рахунку відповідача було
проведено правомірно згідно положення
Умов надання споживчого кредиту
фізичним особам «Розстрочка»
(Стандарт).

Просить рішення скасувати і ухвалити
нове яким позов задовольнити.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволенню частково з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем пропущений передбачений
договором п'ятирічний строк позовної
давності на звернення до суду з даним
позовом.

У спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув незалежно від наявності
заяви сторони у спорі.

Проте погодитись з таким висновком
суду не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, 26
вересня 2006 року між сторонами був
укладений кредитний договір № ROMARX 18400045
відповідно до якого ОСОБА_1 отримала
кредит у розмірі 7 920 грн. 00 коп. на строк
24 місяців зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом, з кінцевим терміном
повернення кредиту 26 вересня 2008 року.

У своїй анкеті-заяві позичальника від 26
вересня 2006 року ОСОБА_1 визнала, що вона
ознайомлена і згідна з Умовами надання
споживчого кредиту фізичним особам, а
також Тарифами банку, які були надані
їй для ознайомлення у письмовому
вигляді; підтвердила факт отримання
від банку повної інформації про умови
кредитування.

Пунктом 5.5 цих Умов позовна давність за
вимогами про стягнення заборгованості
за кредитом, процентів за користування
ним, пені, штрафу сторонам встановлена
тривалістю п'ять років.

Таким чином, сторони у письмовій формі
домовились про збільшення строку
позовної давності відносно стягнення
заборгованості за кредитом до п'яти
років, що не заборонено ч.1 ст. 259 ЦК
України.

15 січня 2009 року відповідачкою було
внесено останній платіж по картці для
погашення заборгованості. З цього
періоду розпочався термін позовної
давності і мав би закінчитись 15 січня
2014 року.

Відповідно до п. 3.2.5. Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
«Розстрочка» (Стандарт) Позичальник
доручає банку списувати кошти з усіх
своїх поточних рахунків у валюті
кредиту або у валюті, відмінної від
валюти кредиту, при наявності на них
необхідної суми коштів не наданих у
кредит, у межах сум, які підлягають
сплаті банку за заявою та цими Умовами,
при настанні строків платежів
(здійснювати договірне списання).

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 підписавши кредитно-заставний
договір погодилася з умовою списання
банком коштів з карткових рахунків у
випадках наявності заборгованості.
Тому 12 липня 2013 року банком правомірно
було проведено списання
заборгованості за кредитним договором
№ ROMARX 18400045 від 26 вересня 2006 року в сумі
599,98 грн. з рахунку позичальника. У
зв'язку з чим строк позовної давності
за кредитним договором повторно
перервався і його перебіг почався
заново з 13 липня 2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку.

Позов про стягнення заборгованості
було пред'явлено до суду у квітні 2014
року, тобто в межах строків позовної
давності.

Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином та у встановлений
законом строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання (ст. 549
ЦК України).

Із матеріалів справи вбачається, що
позивачем нараховано заборгованість
за кредитним договором в сумі 23 169,56
грн. з них: 2 704,59 грн. - заборгованість
за кредитом, 9 706,58 заборгованість по
процентам за користування кредитом, 9
178,89 грн. пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язання за договором,
500,00 грн. штраф (фіксована частини),
1079,50 грн. штраф (відсоток від суми
заборгованості).

Відповідно до ч. 2 ст. 616 ЦК України суд
має право зменшити розмір збитків та
неустойки, які стягуються з боржника,
якщо кредитор умисно або з
необережності сприяв збільшенню
розміру збитків, завданих порушенням
зобов'язання, або не вжив заходів щодо
їх зменшення.

Судом встановлено, що розмір
заборгованості за кредитом становить 2
704,59 грн. (тіло), а розмір нарахованої
неустойки на 25.03.2014 року становить 10 758,39
грн. (пеня - 9 178,89 грн., штрафи - 1 579,50
грн.,), тому такі обставини можуть бути
підставою для зменшення розміру
неустойки.

Крім того, згідно п. 6.1 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
зобов'язував банк здійснити додатковий
моніторинг погашення кредиту у випадку
невиконання позичальником умов
кредитного договору.

Незважаючи на цей обов'язок, кредитор
на підставі вигідних для нього п. 5.5, п.
5.3 Умов протягом наступних 5 років
продовжив нараховувати відповідачу
неустойку, що призвело до її зростання
до суми, яка в 1,4 разів перевищила суму
отриманого кредиту.

Таку поведінку кредитора, який, на
переконання колегії суддів, не вжив
заходів щодо зменшення збитків,
апеляційний суд розцінює як
недобросовісну.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_1 в середині липня
2007 року передала працівнику банку 6 000,
00 грн. для погашення кредиту, однак
вказана сума не була внесена на її
рахунок. Дану обставину сторони не
заперечують. Таким чином, ОСОБА_1
добросовісно виконувала свої
обов'язки, а неправомірні дії
працівника банку призвели до
збільшення розміру пені.

Враховуючи такі доводи, суд прийшов
до висновку про наявність підстав для
зменшення розміру неустойки з 10 758,39
грн. до 500,00 грн.

Враховуючи, що рішення суду
постановлено з порушенням норм
матеріального права воно підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України,
ст.ст. 264, 526, 551, 616 ЦК України, колегія
суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Рішення Демидівського районного
суду Рівненської області від 22
вересня 2014 року скасувати.

Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_1, про
стягнення заборгованості задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» 12 911,17
грн. заборгованості за кредитним
договором, з них: 2 704,59 грн. -
заборгованість за кредитом; 9 706,58 -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 500 грн. -
неустойки за несвоєчасність виконання
зобов'язання за договором.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» 243,60
грн. судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий :

Судді :