АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2003/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 5 Демчик Р. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Карпенко О. В. РІШЕННЯ
21 жовтня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоКарпенко О. В.суддівЄльцова
В. О. , Нерушак Л. В. при секретаріЯремич
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Черкаси
апеляційну скаргу представника ОСОБА_6
- ОСОБА_7 на рішення Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 12 червня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_8 до
ОСОБА_6 про повернення безпідставно
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представника ОСОБА_6 -
ОСОБА_7, який підтримав апеляційну
скаргу; ОСОБА_8 та його представника -
ОСОБА_9, які просили апеляційну скаргу
відхилити, колегія суддів,-
в с т а н о в и л а :
В січні 2014 року ОСОБА_8 звернувся до
Придніпровського районного суду м.
Черкаси з позовом до ОСОБА_6 про
повернення безпідставно набутого
Свої вимоги обґрунтовував тим, що 28
квітня 2012 року ОСОБА_6 передав ОСОБА_8
доручення від імені ОСОБА_10 на право
продажу або експлуатації автомобіля
«Audi 100» державний номерний знак НОМЕР_1.
В рахунок майбутнього вчинення
договору купівлі-продажу автомобіля
ОСОБА_8 передав ОСОБА_6 кошти в сумі 5800
доларів США, що підтверджується
Продати вказаний автомобіль або його
експлуатувати, вказує ОСОБА_8, він не
може, оскільки на вказаний автомобіль
був підроблений технічний паспорт.
Повернути йому безпідставно набуті
кошти ОСОБА_6 добровільно
Вважаючи свої права порушеними, ОСОБА_8
звернувся до Придніпровського
районного суду м. Черкаси та просив
постановити судове рішення, яким
стягнути з ОСОБА_6 на його користь
безпідставно набуті грошові кошти в
сумі 5800 доларів США, що станом на 08
та понесені судові витрати.
Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 12 червня 2014 року
позов - задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8
безпідставно набуті грошові кошти в
розмірі 67 577,81 грн., судовий збір в сумі
675,77 грн., а всього 68253,58 грн.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_6 - ОСОБА_7, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
неповне з»ясування обставин, що мають
суттєве значення для правильного
вирішення виниклого між сторонами
спору по суті, просить рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 12 червня 2014 року скасувати,
ухваливши при цьому нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позову ОСОБА_8

Заслухавши думку учасників процесу,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
поданої апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга представника ОСОБА_6
- ОСОБА_7 підлягає до задоволення,
виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування або зміни
постановленого судом першої інстанції
рішення є невідповідність висновків
суду фактичним обставинам справи,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають суттєве значення для правильного
вирішення справи, постановлення
рішення із порушенням вимог
матеріального або процесуального
права.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку про необхідність задоволення
позовних вимог ОСОБА_8, оскільки
будь-якої довіреності власник
автомобіля »Ауді 100» ОСОБА_10 на продаж
автомобіля і отримання у зв»язку із чим
грошових коштів ОСОБА_6 не надавав, у
зв»язку із чим між сторонами відсутні
договірні відносини з приводу
отримання відповідачем ОСОБА_6
грошових коштів та передачі їх
власнику автомобіля, а тому, на думку
суду, кошти отримані від продажу
автомобіля, необхідно стягнути з
ОСОБА_6 на підставі ст. 1212 ЦК України як
безпідставно набуті.

Проте, з таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів погодитись не
може.

Як вбачається із наявних матеріалів
справи, звертаючись за захистом своїх
порушених прав до суду шляхом подання
позову про повернення безпідставно
набутого майна, позивач ОСОБА_8
посилався на ст. 1212 ЦК України та просив
повернути безпідставно набуте майно, а
саме стягнути на його користь грошові
кошти.

Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка
набула майно або зберегла його у себе
за рахунок іншої особи (потерпілого)
без достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України
застосовуються незалежно від того, чи
було безпідставне набуття або
збереження майна результатом
поведінки набувача майна, потерпілого,
інших осіб, чи наслідком події.

Відповідно до частини першої, пункту 1
частини другої ст. 11, частин першої та
другої ст. 509 ЦК України цивільні права
та обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. До підстав виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
належать договори та інші правочини.
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Зобов'язання повинно виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 177 ЦК України об'єктами
цивільних прав є, зокрема, речі, у тому
числі гроші.

Під відсутністю правової підстави
розуміється такий перехід майна від
однієї особи до іншої, який або не
ґрунтується на прямій вказівці закону,
або суперечить меті правовідношення і
його юридичному змісту. Тобто
відсутність правової підстави означає,
що набувач збагатився за рахунок
потерпілого поза підставою,
передбаченою законом, іншими правовими
актами чи правочином.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 205 ЦК України
правочин може вичинятися усно або в
письмовій формі. Сторони мають право
обирати форму правочину, якщо інше не
встановлено законом. Правочин, для
якого законом не встановлена
обов'язкова письмова форма, вважається
вчиненим, якщо поведінка сторін
засвідчує їхню волю до настання
відповідних правових наслідків.

Частиною 1 ст. 207 ЦК України передбачено,
що правочин вважається таким, що
вчинений у письмовій формі, якщо його
зміст зафіксований в одному або
кількох документах, у листах,
телеграмах, якими обмінялися сторони.

Таким чином, майно не може вважатися
набутим чи збереженим без достатніх
правових підстав, якщо це відбулося в
не заборонений цивільним
законодавством спосіб з метою
забезпечення породження учасниками
відповідних правовідносин у
майбутньому певних цивільних прав та
обов'язків. Зокрема, унаслідок тих чи
інших юридичних фактів, правомірних
дій, які прямо передбачені ч. 2 ст. 11 ЦК
України

З наявних матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_10 згідно
довіреності від 10 квітня 2012 року
уповноважив ОСОБА_6 бути його
представником у відповідних органах з
питань, пов»язаних з експлуатацією та
відчуженням /керувати та
розпоряджатися,а саме: зняти з обліку,
продати, обмінювати, закладати, здавати
в оренду/ належний ОСОБА_10 автомобіль
марки »Ауді 100»,1994 року
випуску,д.н.з.НОМЕР_1, в тому числі,
отримувати належні йому гроші в разі
продажу зазначеного автомобіля, а
також виконувати всі необхідні дії,
пов»язані із даною довіреністю.

ОСОБА_6 продав ОСОБА_8 транспортний
засіб «Audi 100» державний номер НОМЕР_1 та
отримав за нього грошові кошти в
розмірі 5800 доларів США, що
підтверджується розпискою від 23 квітня
2012 року (а. с. 5). Позивач ОСОБА_8 також
написав 23 квітня 2012 року розписку, в
якій зазначив, що будь-яких претензій
до ОСОБА_6 не має./а.с.36/.

28 квітня 2012 року власник транспортного
засобу «Audi 100» ОСОБА_10 надав
довіреність, якою уповноважив ОСОБА_8
управляти та розпоряджатись даним
автомобілем, що належить йому на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_2, виданого
ВРЕР для обслуг. м. Чернівці при УДАІ
УМВС України в Чернівецькій області 15
червня 2010 року. Вказана довіреність
видана з правом продажу автомобіля за
встановленим законом порядком, обміну,
страхування, здачі в оренду, передачі в
позичку, переобладнувати на свій
розсуд ТЗ та його агрегати і вузли,
зміни номерних агрегатів і вузлів,
огляду на митницях, поїздок за кордон.

В порушення вимог ст. 60 ЦПК України, яка
зобов»язує кожну сторону довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень, з
боку позивача ОСОБА_8 на адресу суду не
було надано будь-яких об»єктивних
доказів недостовірності відомостей,
вказаних у свідоцтві про реєстрацію
транспортного засобу, виданого
ОСОБА_10/а.с.7/. Крім того, по справі
відсутні будь-які докази визнання
укладеного між сторонами правочину
недійсним або щодо його розірвання в
передбаченому законом порядку, хоча
тільки у разі, коли поведінка набувача,
потерпілого, інших осіб або подія
утворюють правову підству для набуття
/збереження/ майна, стаття 1212 ЦК України
може бути застосована лише після того,
як така правова підстава в
установленому законом порядку
скасована, визнана недійсною, змінена,
припинена або була відсутня взагалі.

Отже, правовідносини сторін
регулюються нормами зобов'язального
права, які застосовуються до окремих
видів угод, а не ст. 1212 ЦК України, на яку
посилався позивач ОСОБА_8 як на правову
підставу своїх позовних вимог. Таким
чином, у разі виникнення спору стосовно
набуття майна або його збереження без
достатніх правових підстав договірний
характер правовідносин виключає
можливість застосування до них судом
положень ч.1 ст. 1212 ЦК України, у тому
числі й щодо зобов'язання повернути
майно потерпілому.

Оскільки рішення суду першої інстанції
постановлене із порушенням вимог
закону, воно не може залишатися в
законній силі і підлягає до скасування
із ухваленням нового про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6
- ОСОБА_7 - задовольнити.

Рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 12 червня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про
повернення безпідставно набутого
майна - скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про повернення
безпідставно набутого майна.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :