Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №278/1660/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів:
Зарицької Г.В., Якухно О.М.

при секретарі

судового засідання: Добровольській
Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа
- Управління державної міграційної
служби України в Житомирській області
про встановлення факту, що має юридичне
значення,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Житомирського районного суду
Житомирської області від 22 липня 2014
року,-

в с т а н о
в и л а :

В квітні 2014 року ОСОБА_2, з урахуванням
заяви про уточнення вимог від 17.07.2014
року, звернувся до суду з заявою про
встановлення факту постійного
проживання на території України з
лютого 20 листопада 2011 року по
теперішній час. Заявник зазначає, що
встановлення цього факт йому необхідно
для набуття громадянства України у
встановленому законом порядку.

Рішенням Житомирського районного суду
від 22 липня 2014 у задоволенні заяви
ОСОБА_2 про встановлення факту, який має
юридичне значення відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
процесуального і матеріального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення про
задоволення заяви. Зазначає, що заяву
про встановлення факту постійного
проживання на території України він в
достатній мірі обґрунтував та
підтвердив належними доказами.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви суд
виходив з того, що заявником ОСОБА_2 не
доведено наявність правових підстав
для встановлення факту його проживання
на законних підставах на території
України з 20 листопада 2011 року по
теперішній час.

Такий висновок суду є вірним виходячи з
наступного.

Як вбачається із матеріалів справи,
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 року народився в
с.Булгак Ришканського району
республіки Молдова.

Зі змісту висновку про результати
службової перевірки від 26.12.2005 року,
затвердженого начальником ВГІРФО УМВС
України в Житомирській області,
вбачається, що заявник прибув в Україну
в 1998 році.

20 листопада 2001 року Житомирським РВ
УМВС України в Житомирській області
ОСОБА_2 був виданий паспорт громадянина
України серії НОМЕР_1

Згідно довідки № 1940 від 11.09.2014р., яка
видана виконкомом Сінгурівської
сільської ради Житомирського району,
ОСОБА_2 20.11.2001 року був зареєстрований в
АДРЕСА_1, а 20.01.2013 року зняти з
реєстраційного обліку за рішенням
суду.

Відповідно до вимог абзацу 10 статті 1
Закону України «Про громадянство
України» проживання на території
України на законних підставах -
проживання в Україні іноземця чи особи
без громадянства, які мають у паспорті
громадянина колишнього СРСР зразка 1974
року відмітку про постійну чи
тимчасову прописку на території
України, або зареєстрували на
території України свій національний
паспорт, або мають посвідку на постійне
чи тимчасове проживання на території
України, або їм надано статус біженця
чи притулок в Україні.

Іноземець або особа без громадянства
можуть бути за їх клопотаннями
прийняті до громадянства України у
відповідності до вимог ст. 9 Закону
України «Про громадянство України» за
наступних умов: визнання і дотримання
Конституції України та законів
України; подання декларації про
відсутність іноземного громадянства
(для осіб без громадянства) або
зобов'язання припинити іноземне
громадянство (для іноземців);
безперервного проживання на законних
підставах на території України
протягом останніх п'яти років;
отримання дозволу на імміграцію;
володіння державною мовою або її
розуміння в обсязі, достатньому для
спілкування. Ця умова не поширюється на
осіб, які мають певні фізичні вади
(сліпі, глухі, німі); наявність законних
джерел існування. Ця умова не
поширюється на осіб, яким надано статус
біженця в Україні або притулок в
Україні.

Датою набуття громадянства України у
випадках, передбачених цією статтею, є
дата видання відповідного Указу
Президента України.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до висновку про результати
службової перевірки від 26.12.2005 року,
затвердженого начальником ВГІРФО УМВС
України в Житомирській області,
паспорт серії НОМЕР_1 виданий 20.11.2001
року Житомирським РВ УМВС України в
Житомирській області на ім'я ОСОБА_2 у
2008 році був вилучений та знищений, як
такий, що виданий безпідставно. Дане
рішення заявником не оскаржувалось та
є чинним. Як пояснював представник
зацікавленої особи під час
апеляційного розгляду справи, УДМС
України в Житомирській області не може
надати належним чином завірені копії
документів, які стали підставою для
видачі заявнику паспорта громадянина
України, оскільки будь-які документи у
встановленому законом порядку
заявником не подавалися, а заява на
видачу паспорту була вилучена
правоохоронними органами під час
перевірки щодо законності
документування ОСОБА_2 паспортом
громадянина України.

Також заявник ОСОБА_2 у встановленому
законом порядку з відповідним
клопотанням про набуття громадянства
України до компетентних органів не
звертався, що підтверджується змістом
довідки № 2/10599 від 14.10.2014 року і
відповідне рішення про набуття ним
громадянства України не приймалось. У
зв'язку з чим, ксерокопія паспорта
громадянина України ОСОБА_2 не може
підтверджувати законність підстав
набуття ним громадянства України.

Крім того, рішення про прийняття до
громадянства України у вказаній
категорії справ приймається
Президентом України, в яких не
допускається підтвердження факту
проживання останніх п'яти років на
законних підставах судовими рішеннями,
а має бути документально підтверджене
відповідно до законодавства та в
сукупності усіх умов визначених ст. 9
Закону України «Про громадянство
України».

Таким чином, колегія суддів вважає, що
районний суд, на підставі зібраних по
справі доказів, прийшов до правильного
обґрунтованого висновку, що твердження
заявника є недоведеними та
непідтвердженими, у зв'язку з чим не
підлягаючими задоволенню.

Апеляційна скарга не містить доводів,
які мають бути підставами для
скасування рішення суду.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують і не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення процесуального
права, яке призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції постановлене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Житомирського районного суду
Житомирської області від 22 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий:
Судді: