Справа № 235/4969/14ц
Провадження № 2/235/1938/14
У Х В А Л А

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 року Красно армійський
міськрайонний суд Донецької області у
складі

головуючої - судді
Величко О.В.,

при секретарі
Харт А.О.

за участю позивача
ОСОБА_1

за участю представника позивача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Красно
армійську цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Державного агентства
лісового господарства України про
визнання наказу незаконним, поновлення
на роботі та стягнення заробітної
плати за час вимушеного прогулу,-

В С Т
А Н О В И В :

12.09.2014 року позивачка звернулась
до суду з позовом до Державного
агентства лісового господарства
України про визнання наказу незаконним
, поновлення на роботі та стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу. В обґрунтування своїх
позовних вимог вказала, що 07.10.2010 року
між нею та Державним комітетом
лісового господарства був укладений
контракт відповідно до умов якого вона
була призначена на посаду директора
державного підприємства «
Красноармійське лісове господарство»
наказом № 621-к від 07.10.2010 року. В наказі
№ 462-к від 15.08.2014 року Державного
агентства лісових ресурсів України
вказано, що трудовий договір з нею
припинено та її звільнено з займаної
посади у зв»язку із набранням законної
сили судовим рішенням, відповідно до
якого її притягнуто до
адміністративної відповідальності за
корупційне правопорушення, пов»язане з
порушенням обмежень, передбачених
законом України від 07.04.2011 р. « Про
засади запобігання і протидії
корупції», вказана підстава
звільнення: п.7-1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України;
абзац 2 ч. 2 ст. 22 Закону України « Про
засади запобігання та протидії
корупції»; постанова
Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області від 19.03.2013 року; абзац
2 пункту 6 Порядку погодження з ОСОБА_3
міністрів автономної республіки Крим,
голови місцевих державних
адміністрацій призначення на посади та
звільнення з посад керівників
підприємств, установ та організацій, що
належать до сфери управління
міністерств, інших центральних органів
виконавчої влади, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 09.10.2013 року № 818; контракт, укладений
з нею від 07.10.2010 року. В день звільнення
15.08.2014 року вона не була ознайомлена з
наказом про звільнення, більш того з
14.08.2014 року по 18.09.2014 року вона
перебувала у черговій щорічній
відпустці ( наказ № 61-В від 14.08.2014 року).
Вважає вказаний наказ про звільнення
незаконним та таким, що порушує її
трудові права, оскільки, по-перше,
відповідачем, за її думкою, було
порушено порядок накладення
адміністративного стягнення, а саме
звільнення з посади, по-друге,
відповідачем був порушений порядок
проведення розрахунку і видачи
трудової книжки при звільненні,
передбачений ст.. 47 КЗпП України.
Позивачка просить визнати незаконним
та скасувати наказ № 462-к від 15 серпня
2014 р. про припинення трудового договору
та звільнення її з посади директора
державного підприємства «
Красноармійське лісове господарство»
Донецького обласного управління
лісового та мисливського господарства
за п. 7-1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України у зв»язку з
набранням сили судовим рішенням,
відповідно до якого її притягнуто до
адміністративної відповідальності за
корупційне правопорушення,
пов»язаного з порушенням обмежень,
передбачених Законом України від 07.04.2011
р. « Про засади запобігання і протидії
корупції» виданий головою Державного
агентства лісових ресурсів ОСОБА_4;
поновити її на посаді директора
державного підприємства «
Красноармійське лісове господарство»
Донецького обласного управління
лісового та мисливського господарства;
стягнути на її користь заробітну плату
за час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні позивачка,
представник позивачки підтримали
позовні вимоги, наполягали на їх
задоволенні.

Представник відповідача в судове
засідання не з»явився, просив справу
слухати у їх відсутність, не
заперечували проти задоволення
позовних вимог.

Суд, вислухавши позивачку,
представника позивачки, дослідивши
матеріали справи, та перевіривши їх
доказами, приходить до наступного.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму
Вищого Адміністративного Суду України
№ 8 від 20.05.2013 року « Про окремі питання
юрисдикції адміністративних судів»
вирішуючи питання про віднесення норми
до публічного права, а спору до
публічно-правового, суди повинні
враховувати загальнотеоретичні та
законодавчі критерії. Зокрема, за
змістом пункту 1 частини першої статті 3
КАС України у публічно-правовому спорі,
як правило, хоча б однією стороною є
орган виконавчої влади, орган
місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа або інший
суб»єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Для цілей і завдань
адміністративного судочинства владну
управлінську функцію необхідно
розуміти як діяльність усіх суб»єктів
владних повноважень з виконання
покладених на них Конституцією чи
законами України завдань.

Державний комітет лісового
господарства України – колишній
центральний орган виконавчої влади
України з питань лісового,
мисливського господарства, полювання
та мисливського собаківництва,
реорганізований у Державне агентство
лісових ресурсів України.

Відповідно до Положення про
Державне агентство лісових ресурсів,
затвердженого Указом Президента
України № 458/2011 від 13.04.2011 року Державне
агентство лісових ресурсів є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра аграрної
політики та продовольства України,
входять до системи центральних органів
виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
лісового та мисливського господарства.

Відповідно до п. 3 Положення
основним завданням Держлісагенства є
реалізація державної політики у сфері
лісового та мисливського господарства.

Відповідно до п.7, 15 Положення
Держлісагенство є юридичною особою
публічного права, здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
утворені в установленому порядку
територіальні органи.

Згідно до п. 5 Положення з метою
організації своєї діяльності здійснює
добір на керівні посади в його
територіальних органах, на
підприємствах, установах і
організаціях, що належать до сфери його
управління.

Посадові особи публічного права -
це працівники юридичної особи
публічного права, які уповноважені
діяти від її імені. ОСОБА_3 критерієм
віднесення особи до кола посадових
осіб є наявність в неї
організаційно-розпорядчих або
адміністративно-господарських
функцій.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду « Про судову практику у
справах про хабарництво» від 26.04.2002
року організаційно-розпорядчі
обов»язки- це обов»язки по здійсненню
керівництва галуззю промисловості,
трудовим колективом, ділянкою роботи
на підприємствах, в установах чи в
організаціях незалежно від форми
власності;
адміністративно-господарські
обов»язки – це обов»язки по управлінню
або розпорядженню державним,
колективним чи приватним майном.

Відповідно до ст. 1 Закону України «
Про управління об»єктами державної
власності» управління об»єктами
державної власності – здійснення
Кабінетом Міністрів України та
уповноваженими ним органами, іншими
суб»єктами, визначеними Законом
повноважень щодо реалізації прав
держави як власника таких об»єктів,
пов»язаних з володінням, користуванням
і розпорядженням ними у межах
визначених законодавством України, з
метою задоволення державних та
суспільних потреб.

Як вбачається з матеріалів справи
між позивачкою та відповідачем дійсно
виникли трудові відносини як між
керівником підприємства та органом
управління майном на підставі
укладеного контракту. Однак,
повноваження, функції керівника
підприємства, в даному випадку , мають
ознаки управлінських, основними
обов»язкими керівника згідно
контракту є здійснення поточного
керівництва підприємством,
забезпечення ефективного використання
і збереження закріпленого за
підприємством державного майна, при
чому зазначені функції та
повноваження делеговані центральним
органом виконавчої влади України.

Згідно умов контракту , укладеного
між позивачем та відповідачем,
Керівник є повноваженим представником
підприємства, зокрема ДП
«Красноармійське лісове господарство»
під час реалізації повноважень,
функцій, обов»язків, передбачених
актами законодавства, Статутом чи
Положенням; є підзвітним Державному
комітету лісового господарства.

Статтею 104 КАС України визначено,
що до адміністративного суду має право
звернутися з адміністративним позовом
особа, яка вважає що порушено її права,
свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин.

Компетенція адміністративних
судів щодо вирішення адміністративних
справ визначається ст. 17 КАС України.
Згідно з ч.1 ст. 17 КАС України
компетенція адміністративних судів
поширюється на: 1) спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно -правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності; 2) спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби; 3) спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
утому числі делегованих повноважень, а
також спори, які виникають з приводу
укладання та виконання
адміністративних договорів; 4) спори за
зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
законом; 5) спори щодо правовідносин,
пов'язаних з виборчим процесом чи
процесом референдуму.

Згідно ст. 3 КАС України спори, що
віднесені до юрисдикції
адміністративних судів, повинні мати
ознаки публічно-правового спору за
суб»єктним складом

Відповідно до поняття "справа
адміністративної юрисдикції",
наведеного у п. 1 ч.1 ст. 3 КАС України,
під нею розуміється переданий на
вирішення адміністративного суду
публічно - правовий спір, у якому хоча б
однією із сторін є суб'єкт, що здійснює
владні управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.
Поняття "суб'єкт владних повноважень"
це органи державної влади, орган
місцевого самоврядування, їхні
посадові чи службові особи, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Необхідною та єдиною ознакою
суб'єкта владних повноважень є
здійснення цим суб'єктом владних
управлінських функцій щодо іншого
суб'єкта, який є учасником спору.

Наявність у суб'єкта владних
управлінських функцій означає, що він
наділений адміністративною
правосуб'єктністю, яка реалізується
через певний обсяг конкретних прав і
обов'язків (повноважень), необхідних
для здійснення управлінської
діяльності в тій чи іншій сфері
публічної влади.

Таким чином, справою
адміністративної юрисдикції є
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, який виник між
двома (кількома) конкретними суб'єктами
стосовно їхніх прав та обов'язків у
конкретних правових відносинах, у яких
хоча б один суб'єкт законодавчо
уповноважений владно керувати
поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а
ці суб'єкти, відповідно, зобов'язані
виконувати вимоги та приписи такого
владного суб'єкта.

Окрім того, суд зазначає, що,
незважаючи на той факт, що позивачка не
має статус державного службовця згідно
Закону України « Про державну службу»,
делеговані центральним органом
виконавчої влади України їй
повноваження як посадовій особі
юридичної особи публічного права,
спрямовані на реалізацію публічних
інтересів, тому цей спір має ознаки
публічно-правового.

Аналіз викладеного вказує, що
правовідносини, які виникають під час
виконання Держлісагенством , його
територіальними органами, посадовими
особами покладених на них завдань, є
публічно-правовими, а справи зі спорів
між суб»єктами цих відносин є
адміністративними. На це вказує
Постанова Пленуму Вищого
Адміністративного Суду України № 8 від
20.05.2013 року « Про окремі питання
юрисдикції адміністративних судів».

Посилання позивача на
застосування п. 23 Пленуму Верховного
Суду України « Про деякі питання
юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ» стосовно того, що даний спір
належить розглядати у порядку
цивільного судочинства , є помилковим,
оскільки по-перше, Державне
підприємство « Красноармійське
лісове господарство» Донецького
обласного управління лісового та
мисливського господарства не є
суб»єктом господарювання державного
сектору економіки, по –друге,
сторонами у справі виступають суб»єкти
владних повноважень- посадова особа
юридичної особи публічного права та
державний орган- центральний орган
виконавчої влади України.

Окрім того, згідно з п. 2 ст. 22
Господарського кодексу України,
суб'єктами господарювання державного
сектора економіки є суб'єкти, що діють
на основі лише державної власності, а
також суб'єкти, державна частка у
статутному фонді яких перевищує
п'ятдесят відсотків чи становить
величину, яка забезпечує державі право
вирішального впливу на господарську
діяльність цих суб'єктів. Обов'язок
щодо визначення таких суб'єктів, згідно
із п.3 Прикінцевих положень
Господарського кодексу України,
покладено на Кабінет Міністрів
України. Перелік суб'єктів державного
сектору економіки був визначений
розпорядженнями Кабміну від 12.03.2005р.
№64-р та від 23.06.2005р. №216-р. Судом було
встановлено, що до переліку таких
підприємств Деражвне підприємство «
Красноармійське лісове господарство»
Донецького обласного управління
лісового та мисливського господарства
включено не було.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що спір, який
виник між позивачем та відповідачем, є
публічно-правовим, оскільки виник між
суб»єктами владних повноважень з
приводу здійснення позивачкою владних
управлінських функцій на виконання
делегованих повноважень,спрямовані на
реалізацію публічних інтересів, що
передбачено контрактом, та у зв»язку з
цим, підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 205 ЦК України
суд своєю ухвалою закриваю провадження
у справі, якщо справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 205 ЦПК України, суд,-

У Х В А
Л И В :

Цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Державного агентства
лісового господарства України про
визнання наказу незаконним ,
поновлення на роботі та стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу закрити у зв»язку з тим, що
справа не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства.

Роз»яснити, позивачці її право
звернутися з адміністративним позовом
в порядку адміністративного
судочинства за захистом своїх
порушених прав чи інтересів.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Красноармійський міськрайонний суд
Донецької області протягом п’яти днів
з дня її проголошення, а особою, без
участі якої постановлено ухвалу –
протягом п’яти днів з дня отримання її
копії.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: