ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6013/14-ц
Провадження № 2/210/2290/14
У Х В А Л А

іменем України

"20" листопада 2014
р.

Дзержинський районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області у
складі головуючого судді Чайкіної О.В.,

за участі секретаря Куксенко О.В.,

особи, які беруть участь у справі:

представник позивача ОСОБА_2

позивачі: ОСОБА_3, ОСОБА_4

відповідач: ОСОБА_5

третя особа: ОСОБА_6

прокурор: Ширинов Р.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа
Служба у справах дітей Виконавчого
комітету Дзержинської районної у місті
ради м. Кривого Рогу про позбавлення
батьківських прав -,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з
вищевказаним позовом. До початку
розгляду справи по суті позивачі заяви
клопотання про забезпечення позову, а
саме: заборонити Виконавчому комітету
Дзержинської районної у місті ради та
Виконавчому комітету Саксаганської
районної у місті ради м. Кривого Рогу
вчиняти будь-які дії стосовно
повернення дітей: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 їх біологічній
матері ОСОБА_5, а також заборонити
змінювати даним дітям місця реєстрації
та проживання, до вирішення по суті
цивільної справи за позовом ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа служба у
справа дітей Виконком Дзержинської
районної у місті ради про позбавлення
ОСОБА_5 батьківських прав.

Представник позивачів зазначила, що
після звільнення відповідачки з місць
позбавлення волі, Виконавчим комітетом
Дзержинської районної у місті ради
розпочато заходи щодо повернення дітей
біологічній матері – відповідачу у
справі. Однак, мати не створила
належних умов для проживання дітей,
відбувала покарання в місцях
позбавлення волі, тому може мати
захворювання, до суду подано позов про
позбавлення матері батьківських прав
тому діти не можуть бути повернуті їй.

Позивачі в судовому засіданні
підтримали заяву та просили її
задовольнити.

Відповідач заперечувала проти
задоволення заяви, оскільки за час
перебування в місцях позбавлення волі
завжди переписувалась з дітьми,
цікавилась їх долею, після повернення з
місць позбавлення волі звернулась із
заявою повернути їй дітей, у с.
Лозуватка її сестра зняла будинок, де
вона хотіла створити умови для
проживання дітей, однак позивачі
почали цікавитись у селі про неї; крім
того вона влаштувалась на роботу та
буде створювати всі умови для
проживання дітей.

Прокурор при вирішенні питання про
забезпечення позову поклався на розсуд
суду.

Представник третьої особи заперечував
проти задоволення клопотання, оскільки
діти не можуть бути розлучені з
матір’ю лише з тих підстав, що в
квартирі є заборгованість та
зареєстровано декілька осіб. Крім того,
відповідачка після звільнення сама
звернулась до органів опіки з
письмовою заявою повернути їй дітей, що
свідчить про її намір виховувати дітей,
тому законодавчих підстав для заборони
вчинення дій щодо передачі дітей
матері не має.

Суд вислухавши сторін, прокурора, третю
особу, ознайомившись з матеріалами
справи, приходить до наступних
висновків.

Судом встановлено, що малолітні діти
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8
ІНФОРМАЦІЯ_2 мають статус такий, як
позбавленні батьківського піклування
у зв’язку з тим, що їх мати ОСОБА_5
засуджена до позбавлення волі у
зв’язку з чим Рішенням виконавчого
комітету Саксаганської районної у
місті ради м. Кривого Рогу від 27.05.2013
року вирішено створити прийомну сім'ю
та влаштувати на спільне проживання
малолітніх дітей.

В липні 2014 року Відповідач звільнена
від відбування покарання на підставі
ЗУ «Про амністію у 2014 році». У зв’язку з
чим відбулось засідання комісії служби
у справах дітей Виконавчого комітету
Дзержинської районної ради м. Кривого
Рогу про доцільність повернення дітей
біологічній матері.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов
дозволяється забезпечувати шляхом
заборони вчиняти певні дії.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006
року, розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Як зазначено в ст. 11-1 Закону України
«Про охорону дитинства», кожна дитина
має право на проживання в сім'ї разом з
батьками або в сім'ї одного з них та на
піклування батьків.

Декларацією прав дитини, прийнятою
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, у принципі 6 проголошено, що
дитина для повного і гармонійного
розвитку її особистості потребує
любові і розуміння. Вона повинна, коли
це можливо, рости під опікою і
відповідальністю своїх батьків і в
усякому випадку в атмосфері любові і
моральної та матеріальної
забезпеченості.

Європейський суд з прав людини у
рішенні «Савіни проти України» від 18
грудня 2008 р. наголосив, що право батьків
і дітей бути поряд один з одним
становить основоположну складову
сімейного життя і що заходи
національних органів, спрямовані
перешкодити цьому, є втручанням у
права, гарантовані статтею 8 (рішення у
справі «МакМайкл проти Сполученого
Королівства» (McMichael v. the United Kingdom) від 24
лютого 1995 року). Таке втручання є
порушенням зазначеного положення, якщо
воно здійснюється не «згідно із
законом», не відповідає законним цілям,
переліченим у пункті 2 статті 8, і не
може вважатися необхідним у
демократичному суспільстві».

Європейський суд з прав людини в
контексті захист прав дітей та їх
батьків також наголошував, що, хоча
національним органам і надається певна
свобода розсуду у вирішенні питань
щодо встановлення державної опіки над
дитиною, вони повинні враховувати, що
розірвання сімейних зв’язків означає
позбавлення дитини її коріння, а це
можна виправдати лише за виняткових
обставин (справа «Ньяоре проти
Франції»). При цьому, якщо рішення
мотивується необхідністю захистити
дитину від небезпеки, має бути
доведено, що така небезпека справді
існує (справа «Хазе проти Німеччини»).
Сам факт що дитина може бути поміщена в
середовище, більш сприятливе для її
виховання, не виправдовує примусового
відібрання її від батьків (справа
«Савіни проти України»).

Також, відповідно до ст. 2 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» громадянам України, а також
іноземцям та особам без громадянства,
які на законних підставах перебувають
в Україні, гарантуються свобода
пересування та вільний вибір місця
проживання на її території, за винятком
обмежень, які встановлені законом.
Реєстрація місця проживання чи місця
перебування особи або її відсутність
не можуть бути умовою реалізації прав і
свобод, передбачених Конституцією,
законами чи міжнародними договорами
України, або підставою для їх
обмеження.

З урахуванням вищевикладеного, суд
дослідивши матеріали справи, дійшов
висновку щодо відмови в задоволенні
заяви, оскільки дитина не може бути
безпідставно розлучена з матір’ю, яка
не позбавлена у встановленому порядку
батьківських прав, а заборона
повернути дітей матері є нічим іншим як
втручання в права матері на виховання
та спілкування з дітьми, при цьому
наявність загрози невиконання чи
утруднення виконання в майбутньому
рішення суду у випадку не здійснення
заборони повернення дітей не доведено.

Керуючись ст.ст. 151 ;152 п. 2; 153 ЦПК України
,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
забезпечення позову у цивільній справі
за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
третя особа Служба у справах дітей
Виконавчого комітету Дзержинської
районної у місті ради м. Кривого Рогу
про позбавлення батьківських прав -
відмовити в повному обсязі.

Ухвалу може бути оскаржено в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Дзержинський районний суд м. Кривого
Рогу протягом 5 (п’яти) днів з дня її
проголошення, а особами, які не брали
участь у справі – протягом 5 (п’яти)
днів з дня її отримання.

Оскарження ухвали про забезпечення
позову не зупиняє її виконання, а також
не перешкоджає подальшому розгляду
справи.

Суддя:
О. В. Чайкіна