АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/786/2979/14
Головуючий у 1-й інстанції Троцька А. І.
Доповідач Чічіль В. А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Чічіля В.А.,

Суддів: Кузнєцової О.Ю., Мартєва С.Ю.,

за участю секретаря: Самойлової М.Д.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на рішення Октябрського
районного суду м. Полтави від 18 серпня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення
порядку користування земельною
ділянкою,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_1, ОСОБА_2
звернулись до суду з позовом, у якому
зазначали, що перебувають у шлюбі та
мають у приватній власності квартиру
№?1 по АДРЕСА_1, що разом з
господарськими будівлями, становить
16/25 частини домоволодіння.

Інша частина будинку, що виділена у
квартиру №2 та разом з господарськими
спорудами складає 9/25 частини
домоволодіння, належить на праві
власності ОСОБА_3

Оскільки відповідачка перешкоджає
позивачам у користуванні земельною
ділянкою зазначеного домоволодіння,
просили встановити між сторонами
порядок користування земельною
ділянкою по АДРЕСА_1, виділивши ОСОБА_1
та ОСОБА_2 в натурі 16/25 частини
земельної ділянки.

Після проведення у справі судової
земельно-технічної експертизи, просили
встановити порядок користування
спірною земельною ділянкою, виділивши
їм в натурі 16/25 частини земельної
ділянки за запропонованим у висновку
експертизи варіантом №1.

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 18 серпня 2014 року позов
задоволено частково, встановлено
порядок користування земельною
ділянкою по АДРЕСА_1,
відповідно до варіанту № 2, визначеного
у додатку № 2 до висновку судової
земельно-технічної експертизи №23 від 19
травня 2014 року, виділивши ОСОБА_1,
ОСОБА_2 у володіння 356 кв. м земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку, що
зафарбовано на плані червоним
кольором.

Виділено відповідно до варіанту № 2
визначеного в додатку № 2 до висновку
судової земельно-технічної експертизи
№ 23 від 19 травня 2014 року ОСОБА_3 у
володіння 199 кв. м. земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку
по АДРЕСА_1, що зафарбовано на
плані блакитним кольором.

Залишено у загальному користуванні
земельну ділянку площею 8 кв. м,
відповідно до варіанту №2 визначеного
в додатку № 2 до висновку судової
земельно-технічної експертизи № 23 від
19 травня 2014 року, що зафарбовано на
плані жовтим кольором.

Додатковим рішенням Октябрського
районного суду м. Полтави від 26 вересня
2014 року відповідно до варіанту
№2 судової земельно-технічної
експертизи №23 від 19 травня 2014 року,
виділено ОСОБА_1, ОСОБА_2 на 16/25 частини
домоволодіння земельну ділянку для
будівництва та обслуговування
житлового будинку по АДРЕСА_1, площею 356
кв. м, зафарбовану на плані червоним
кольором, на частку ОСОБА_4, яка
становить 9/25 домоволодіння, виділено
земельну ділянку по АДРЕСА_1, площею 199
кв. м, зафарбовану на плані червоним
кольором.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1,
ОСОБА_2 250,00 грн. судових витрат.

В апеляційному порядку рішення
місцевого суду оскаржено позивачами
ОСОБА_1, ОСОБА_2, в апеляційній скарзі,
посилаючись на порушення і неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, просять
зазначене рішення суду першої
інстанції скасувати, та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити їх позовні
вимоги та встановити порядок
користування земельною ділянкою,
відповідно до варіанту №1 судової
земельно-технічної експертизи №23 від 19
травня 2014 року.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення місцевого
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що скаргу слід
відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено місцевим судом, що ОСОБА_2
та ОСОБА_1 на праві власності належить
по 8/25 частин домоволодіння по АДРЕСА_1,
виділених у квартирі №1, власником 9/25
частини вказаного домоволодіння є
ОСОБА_3, якій на праві власності
належить квартира №2 та частина
господарських будівель, відповідно до
частки співвласника.

Спір у даній справі стосується
невирішеного між сторонами питання
встановлення порядку користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_1
загальною площею 563 кв. м, з урахуванням
розміщення господарських будівель,
належних на праві власності кожному зі
співвласників домоволодіння.

На підставі висновку №23 від 19 травня 2014
року судової земельно-технічної
експертизи встановлено два можливих
варіанти визначення порядку
користування вказаною земельною
ділянкою, перший з яких передбачає
виділення у користування ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, відповідно до їх спільної
частки на 16/25 домоволодіння цілісної
земельної ділянки, а відповідачці
ОСОБА_3 - ділянки, що складається з двох
частин, жодним чином не поєднаних між
собою.

Як убачається з другого варіанту
судової експертизи, на спільну частку
ОСОБА_2, ОСОБА_1 та окрему частку ОСОБА_3
запропоновано виділити у користування
співвласників земельні ділянки площею
356 кв. м та 199 кв. м, що відповідає розміру
їх часток, зі залишенням у загальному
користуванні частини земельної
ділянки, площею 8 кв. м.

За змістом ст. 30 ЗК України (у редакції
1990 року) при переході права власності
на будівлю і споруду разом з цими
об'єктами переходить у розмірах,
передбачених статтею 67 цього Кодексу,
і право власності або право
користування земельною ділянкою без
зміни її цільового призначення і, якщо
інше не передбачено у договорі
відчуження - будівлі та споруди. При
переході права власності громадян на
жилий будинок і господарські будівлі
та споруди до кількох власників, а
також при переході права власності на
частину будинку в разі неможливості
поділу земельної ділянки між
власниками без шкоди для її
раціонального використання земельна
ділянка переходить у спільне
користування власників цих об'єктів.

Частиною 1 ст. 42 ЗК України (у редакції
1990 року) громадяни, яким жилий будинок,
господарські будівлі та споруди і
земельна ділянка належать на праві
спільної сумісної власності,
використовують і розпоряджаються
земельною ділянкою спільно.

Набуваючи у власність частину
домоволодіння на підставі договорів
дарування від 21 жовтня 1991 року
та від 10 листопада 1993 року, до ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 перейшло право користування
разом з ОСОБА_6 земельною ділянкою по
АДРЕСА_1

Предметом спору є встановлення порядку
користування земельною ділянкою
по АДРЕСА_1, площею 563 кв. м, що
знаходиться у фактичному користуванні
сторін, на виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення (відновлення) меж якої
надано дозвіл рішенням Октябрської
районної у м. Полтаві ради
від 29 квітня 2014 року

Згідно ч. 3 ст. 42 ЗК України порядок
використання земельних ділянок, на
яких розташовані багатоквартирні жилі
будинки, а також належні до них будівлі,
споруди та прибудинкові території,
визначається співвласниками.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п. 21 постанови від 16 квітня
2004 року №7 «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ», що при визначенні частини
спільної ділянки, право на
користування якою має позивач
(позивачі), слід виходити з розміру його
частки у вартості будинку,
господарських будівель та споруд на
час перетворення спільної сумісної
власності на спільну часткову чи на час
виникнення останньої.

Задовольняючи позов частково, місцевий
суд обґрунтовано виходив з того, що
запропонований за другим варіантом
судової земельно-технічної експертизи
порядок користування земельною
ділянкою найбільш наближений до
фактичного порядку користування
співвласниками спірною ділянкою,
відповідає їх часткам у праві спільної
часткової власності на домоволодіння
та встановлених санітарно-технічним і
пожежним нормам.

Твердження апелянтів, що кожна з
квартир співвласників домоволодіння
обладнана окремими санвузлами та
стосовно відсутності потреби у
розміщенні на подвір'ї окремої уборної,
є безпідставним та таким, що не
ґрунтується на законодавстві,
ураховуючи, що при встановленні
порядку користування земельною
ділянкою ОСОБА_3 не може бути
позбавлена права власності на уборну
літ. В, крім того, відповідачка
заперечує зазначені вище обставини.

Посилання апелянтів на те, що у судовій
експертизі не позначено існуючий вихід
з квартири №2 та земельної ділянки,
виділеної для ОСОБА_6 на міждворовий
проїзд до АДРЕСА_1, який дає
відповідачці можливість вільного
проходу ОСОБА_3 до земельної ділянки за
варіантом розподілу №1, колегією
суддів не береться до уваги, оскільки
варіант №1 судової земельно-технічної
експертизи передбачає порядок
користування відповідачкою частиною
земельної ділянки з умовою виходу на
АДРЕСА_1, проходження за межами
домоволодіння, лише після чого ОСОБА_3
може отримати доступ до виділеної їй у
користування частини земельної
ділянки, на якій, зокрема, знаходиться
уборна літ. В.

З цих же підстав, не заслуговують на
увагу твердження апелянтів щодо їх
готовності обладнання входу до
виділеної відповідачці земельної
ділянки, ураховуючи встановлені у
такий спосіб обмеження ОСОБА_6 у
безперешкодному доступі до земельної
ділянки без виходу на вулицю.

Доводи апеляційної скарги щодо зміни
загального розміру земельної ділянки
після ухваленого судом рішення від 20
вересня 1985 року, є необґрунтованими,
оскільки суд першої інстанції при
вирішенні спору виходив з рішення
Октябрської районної у м. Полтаві ради
від 29 квітня 2014 року та фактичного
користування співвласниками
домоволодіння по АДРЕСА_1 земельною
ділянкою, загальною площею 563 кв. м.

Характерно, що варіант №1 висновку №23
від 19 травня 2014 року судової
земельно-технічної експертизи,
запропонований експертом також,
виходячи з розміру земельної ділянки,
площею 563 кв. м, у свою чергу, ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 з цим варіантом погоджуються та
просять встановити у відповідності до
нього порядок користування спірною
земельною ділянкою.

Колегія суддів знаходить
безпідставними посилання апелянтів на
те, що встановлений судом першої
інстанції порядок користування
земельною ділянкою за варіантом №2
експертизи відкриває ОСОБА_6 та особам,
які до неї приходять, доступ до гаражу й
погребу, оскільки дана обставина не
позбавляє ОСОБА_1 та ОСОБА_2 можливості
утримувати належні їм господарські
споруди та зачиняти їх на замки чи інші
засоби, що унеможливлюють
безперешкодний доступ сторонніх осіб.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням вимог
матеріального та процесуального права,
підстав для його скасування чи зміни не
вбачається.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 18 серпня 2014 року залишити
без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту
його проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий у справі:
В.А. Чічіль

Судді:
О.Ю.
Кузнєцова

С.Ю. Мартєв

З оригіналом згідно:

суддя
В.А. Чічіль