Справа № 487/6529/14-ц
мер провадження            2/487/3526/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2014
року

м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді – Бобрової І.В.,

при секретарі – Табунщик К.С.,

в присутності позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2, представника
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
дитини,-

В С Т А Н О В И В:

26.06.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом про стягнення аліментів з
ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої
дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі
1/4 частини з усіх видів його заробітку
(доходу), але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з дня пред’явлення позову та
до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, суду пояснив,
що з 2012 р. син ОСОБА_5 проживає разом з
ним, він його годує, купує одяг,
побутову техніку, сплачує за навчання,
факультативні заняття, надає
кишенькові гроші. Інколи син ночує у
позивача, проте забезпечує свої
потреби за рахунок кишенькових коштів.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони
знаходились у зареєстрованому 29.04.1998 р.
шлюбі. Від шлюбу сторони мають
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно ст.ст.180-182 СК України батьки
зобов’язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. На
виконання цього обов’язку за рішенням
суду можуть стягуватися аліменти,
розмір яких визначається з урахуванням
стану здоров’я та матеріального
становища дитини, платника аліментів,
наявності у останнього інших
утриманців та інших обставин, що мають
істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст.160 СК України якщо
батьки проживають окремо, місце
проживання дитини, яка досягла
чотирнадцяти років, визначається нею
самою.

Будучи допитаним у судовому засіданні
ОСОБА_4, суду пояснив, що проживає разом
з батьком майже 4 роки, оскільки мати
зловживає алкогольними напоями.
Відповідач його утримує: годує, купує
одяг, сплачує за навчання та
факультативні заняття, надає
кишенькові гроші. Інколи він ночує у
матері, але навіть в ці дні купує собі
продукти за гроші, що надає батько.

Згідно листа СТ “Підлісне” від 02.10.2014
р., довідки Миколаївської
загальноосвітньої санаторної
школи-інтернату І-ІІІ ступенів №7 від
04.11.2014 р. №396 ОСОБА_4 проживає разом з
батьком з лютого 2012 р.

Як вбачається з матеріалів справи
(договір від 15.02.2013 р. № НИ-00000298, 16.04.2013 р.)
ОСОБА_2 сплачував за навчання сина
ОСОБА_4

Отже, враховуючи викладене, а також те,
що дитина не проживає з позивачем та
фактично знаходиться на утриманні
відповідача, суд не вбачає підстав для
задоволення позову.

Керуючись ст.ст.180, 182 СК України,
ст.ст.5-8, 10, 11, 213, 214, 215 ЦПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання
дитини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Заводський районний суд м. Миколаєва
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення, а особи, які не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя

І.В.Боброва