Провадження № 6/635/338/14
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

14 листопада 2014 року Харківський
районний суд Харківської області у
складі:

головуючого судді –Березовської І.В.

за участю секретаря –Конєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в сел.
Покотилівка Харківського району
Харківської області подання старшого
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Харківського районного управління
юстиції Харківської області ОСОБА_1
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

13 листопада 2014 року старший державний
виконавець Відділу державної
виконавчої служби Харківського
районного управління юстиції
Харківської області ОСОБА_1 звернувся
до суду з вказаним поданням, в
обґрунтування якого зазначив, що 20
січня 2014 року відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 635/3715/13-ц, виданого
20 грудня 2013 року Харківським районним
судом Харківської області про
стягнення з ОСОБА_2 на користь КП
«Харківський обласний фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі» суми боргу у розмірі 68 677 грн. 69
коп.

Посилаючись на те, що вказане судове
рішення боржником в добровільному
порядку не виконано, остання
ухиляється від виконання рішення суду,
просив суд тимчасово обмежити ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України.

Старший державний виконавець Відділу
державної виконавчої служби
Харківського районного управління
юстиції Харківської області ОСОБА_1,
належним чином повідомлений про час та
місце розгляду подання, в судове
засідання не з’явився.

Враховуючи, що розгляд справи
відбувався у відсутність сторін,
відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України,
фіксування судового засідання не
здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає подання про тимчасове обмеження
у праві виїзду за межі України таким, що
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Статтею 377-1 ЦПК України визначені
повноваження суду щодо вирішення
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб), яке вирішується за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено
право державного виконавця у процесі
здійснення виконавчого провадження у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України і порядок
розв'язання спорів у цій сфері
визначено Законом України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України» від 21 січня 1994 року N
3857-XII (Закон N 3857-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону N 3857-XII
громадянин України має право виїхати з
України, крім випадків, передбачених
цим Законом, та в'їхати в Україну.

Згідно з п. 5 ч.1, ч. 2 ст. 6 Закону N 3857-XII
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи) - до
виконання зобов'язань.

Таким чином, відповідно до наведених
положень закону підставою обмеження
особи у праві виїзду за межі України є
не лише наявність невиконаних
зобов'язань, покладених на юридичну
особу судовим рішенням, а і винна
поведінка фізичної особи - керівника
боржника, яка полягає в ухиленні
останнього від виконання таких
зобов'язань.

При цьому, з аналізу приписів ч.2 ст.10
ЦПК України у системному зв'язку з п.18
ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче
провадження» та ст. 377-1 ЦПК України,
вбачається, що саме на державного
виконавця покладено обов'язок надання
доказів стосовно наявності навмисного
чи іншого свідомого ухилення керівника
боржника від виконання обов'язків,
покладених на боржника за рішенням
суду, та доведення перед судом їх
переконливості.

Державним виконавцем будь-яких
доказів, що свідчать про навмисне чи
інше свідоме ухилення боржника від
виконання обов'язків, покладених на
нього рішенням суду, до суду надано не
було.

Крім того, в матеріалах справи відсутні
будь-які дані про обізнаність боржника
про наявність вказаного виконавчого
провадження.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні подання старшого
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Харківського районного управління
юстиції Харківської області ОСОБА_1
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_2 – відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Харківської області
через Харківський районний суд
Харківської області протягом п’яти
днів з дня проголошення ухвали шляхом
подання апеляційної скарги.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -
І.В.Березовська