АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 532/1131/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3547/14
Головуючий у 1-й інстанції Тесленко Т. В.
Доповідач Корнієнко В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Корнієнка В.І.,

Суддів: Абрамова П.С., Карпушина Г.Л.

При секретарі: Коротун І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засідання в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 09 жовтня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
фермерського господарства «Горизонт»
про розірвання договору оренди
земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 09 жовтня 2014
року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до фермерського господарства
«Горизонт» про розірвання договору
оренди земельної ділянки - відмовлено.

З рішенням суду не погодилася
позивач ОСОБА_1, внаслідок чого подала
на нього апеляційну скаргу, у якій
просить рішення скасувати та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
у повному обсязі.

Апелянт вважає рішення суду незаконним
та необґрунтованим, та таким, що
ухвалено внаслідок невідповідності
висновків суду фактичним обставинам
справи, із порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги вмотивовує
тим, що позивачем доведено факт
припинення ФГ «Горизонт» здійснення
господарської діяльності та, як
наслідок, не обробляє згідно цільового
використання орендовану земельну
ділянку, передав її третій особі.

Колегія суддів, дослідивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, приходить до висновку, що
скарги не підлягають до задоволення, за
наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Матеріалами справи підтверджується та
не заперечується сторонами, що позивач
ОСОБА_1 являється власником земельної
ділянки площею 4,93 ка, яка розташована
на території Комендантівської
сільської ради з цільовим призначенням
- для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що підтверджується державним актом на
право власності на земельну ділянку,
серія ПЛ №159662.

Відповідно до умов договору оренди
земельної ділянки, укладеного між
сторонами 22 липня 2007 року, позивач
передала належну їй земельну ділянку
ФГ «Горизонт» в оренду строком на 10
років.

Вирішуючи спірні правовідносини,
місцевий суд правомірно виходив з
наступного.

За умовами договору орендар прийняв
земельну ділянку
сільськогосподарського призначення у
строкове оплатне користування,
зобов'язавшись обробляти останню,
сплачувати орендну плату. Сторони
також дійшли згоди, що будь-які зміни до
умов договору повинні здійснюватись
у письмовій формі за взаємною згодою.

Звертаючись до суду за захистом своїх
прав, позивач вмотивовував підстави
позову тим, що фермерське господарство
протягом строку дії договору порушує
свої зобов'язання, зокрема не сплачує
орендну плату, в 2013 року припинило
самостійно обробляти орендовану
земельну ділянку, фактично передавши
її у використання третій особі, з
січня 2013 року не подає розрахунки сум
страхових внесків та відповідної
звітності за 2013 рік та І квартал 2014
року, що свідчить про припинення
здійснення господарської діяльності, а
відтак наявні підстави для
розірвання договору оренди згідно до
положень ст. 32 Закону України «Про
оренду землі».

За змістом ст. 24 та 25 Закону України
«Про оренду землі» орендар земельної
ділянки має право самостійно
господарювати на землі з дотриманням
умов договору оренди землі, а
орендодавець має право вимагати від
орендаря безпосереднього використання
земельної ділянки за цільовим
призначенням згідно з договором оренди
та своєчасного внесення орендної плати
.

Таким чином, залучення третіх осіб до
обробітку землі та оплати орендної
плати орендодавцю з припиненням
орендарем господарської діяльності з
безпосереднього використання
орендованої земельної ділянки,
виходить за межі діяльності, яку може
здійснювати орендар без погодження з
орендодавцем.

Статтею 32 вказаного Закону передбачені
підстави дострокового припинення
договору оренди землі шляхом його
розірвання на вимогу однієї із сторін
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та умовами договору.

Згідно до вимог ст. 179 ЦПК України
предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги чи заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи.

В даному випадку доказуванню
підлягають обставини, щодо припинення
відповідачем здійснення господарської
діяльності з безпосереднього
цільового використання орендованої у
позивача земельної ділянки та
передачі її третім особам та оплата
останніми орендної плати
орендодавцю.

На доведення своїх вимог позивачем
надано - відповідь начальника
Управління Пенсійного Фонду України
в Кобеляцькому районі на запит
адвоката ОСОБА_2, в якому зазначається,
що ФГ «Горизонт» звіти до Фонду за
період з січня 2013 року по серпень 2013
року не подавало у зв'язку з наданим
самим господарством повідомленням, що
з 1 січня 2013 року підприємство
тимчасово не працює, наймані
працівники відсутні ( а.с. 7).

Щодо вказаного письмового доказу
колегія суддів приходить до висновку,
що останній не є тим беззаперечним
доказом, який би свідчив про припинення
відповідачем господарської діяльності
з безпосереднього цільового
використання орендованої у позивача
землі та недотримання орендодавцем
положень ст.ст. 24, 23 Закону України
«Про оренду землі».

Окрім того,в ході судового розгляду
було отримані пояснення, що така
інформація ним була надана до
Управління Пенсійного Фонду в січні
2013 року, оскільки в зимовий період
господарство дійсно не проводить
ніяких сільськогосподарських робіт та
не залучає найманих працівників.

Інших доказів на підтвердження
заявлених вимог позивачем не надано.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції,
застосувавши до спірних правовідносин
положення Земельного Кодексу України
та Закону України «Про оренду
землі», вірно дійшов висновку про
відсутність підстав для розірвання
договору оренди земельної ділянки,
оскільки позивачем не доведено
обставин, якими він обґрунтовував свої
вимоги, зокрема не довів факт
припинення здійснення відповідачем
самостійної господарської діяльності
та передачі останнім орендованої
землі іншій особі.

Натомість в заперечення обставин
позову, відповідачем надано докази, які
заслуговують на увагу.

Так, згідно з довідок Кременчуцького
ОДПІ, оглянутих в судовому засіданні, в
2013 та 2014 рік ФГ «Горизонт» є
платником фіксованого
сільськогосподарського податку, за
повідомленням Державної
реєстраційної служби України з Єдиного
державного реєстру юридичних та
фізичних осіб станом на 06 листопада
2014 року господарство не виключено.

Згідно довідки начальника відділу
статистики у Кобеляцькому районі ФГ
«Горизонт» протягом 2012-2014 років
подавало всю необхідну (щомісячну та
щоквартальну) статистичну та
фінансову звітність.

Також відповідачем надано списки про
нарахування та виплату орендодавцям
коштів та зерном за користування
ділянками (паями) за 2014 рік, в яких
зокрема значиться прізвище позивача та
розмір нарахованої оплати в коштах 6053
грн. 25 коп.

Долі, з матеріалів справи, а саме:
Статуту ФГ «Горизонт», встановлено, що
його засновником є ОСОБА_3, членами
господарства є 6 осіб, в тому числі
і члени сім'ї засновника.

З оглянутих в судовому засіданні
колегією суддів оригіналів документів
встановлено, що з орендодавцями
фермерське господарство проводить
розрахунок за оренду землі. У той же
час встановлено, що позивач не
отримував нараховану йому
відповідачем орендну плату, і з позовом
про її стягнення чи стягнення
заборгованості до суду не звертався.

Згідно правових позицій, викладених в
Постанові Верховного Суду України
від 12 лютого 2014 року (справа №6-166цс13)
припинення орендарем господарської
діяльності з безпосереднього
цільового використання орендованої
земельної ділянки та передача третім
особам функцій з її обробітку й оплати
орендної плати орендодавцю, виходить
за межі господарської діяльності, яку
може здійснювати орендар без
погодження з орендодавцем та є
підставою для розірвання договору
оренди земельної ділянки за статтею 32
Закону України «Про оренду землі».

Оскільки в ході судового розгляду
позивачем не було доведено факту
припинення орендарем ФГ «Горизонт»
господарської діяльності з
безпосереднього цільового
використання орендованої у позивача
землі та передачі її третім особам, а
також не спростовано надані
відповідачем докази про нарахування та
виплату орендної плати особам, які
передали свої земельні ділянки йому в
оренду, колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
відсутності підстав для дострокового
розірвання договору оренди.

Доводи апеляційної скарги не містять
нових фактів чи засобів доказування та
ґрунтуються на власній переоцінці
апелянта доказів по справі.

Так, твердження позивача про те, що
свідченням порушення його прав є
вже сам факт звернення до суду,
відхиляється колегією суддів,
оскільки суперечить положенням ст.ст.
10, 60 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги в частині
твердження про ненадання відповідачем
доказів про ведення господарської
діяльності та здійснення фіксації
такої діяльності - спростовуються
зібраними у справі доказам, правова
оцінка яких наведена вище.

При цьому, колегія суддів звертає увагу
на те, що апелянт довільно тлумачить
Постанову ВСУ від 12 лютого 2014 року,
спотворюючи визначені в ній правові
позиції.

Посилання на те, що суд проігнорував
факт розпаювання ФГ «Горизонт», не
приймається до уваги, оскільки вказана
обставина не має правового впливу на
спірні правовідносини, предметом
яких є виконання сторонами своїх прав
та обов'язків, передбачених ст.ст. 24, 25
Закону України «Про оренду землі», а
факт передачі підприємством земельної
ділянки для її обробки третій особі не
був доведений належним доказами..

Враховуючи викладене, судова колегія
дійшла висновку про те, що судом першої
інстанції з'ясовано всі обставини та
надано їх належну правову оцінку.
Порушень норм матеріального та
процесуального права, які б могли
призвести до зміни чи скасування
рішення Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 09 жовтня 2014
року не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 09 жовтня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий суддя : /підпис/
В.І. Корнієнко

Судді: /підпис/П.С. Абрамов
/підпис/Г.Л.
Карпушин

КОПІЯ

ВІРНО: Суддя апеляційного суду

Полтавської області
_______ В.І. Корнієнко