Провадження № 2/344/4413/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2014 року
м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого- судді
Барашкова В.В.

секретаря
Струк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Івано-Франківську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд із позовом до
відповідача про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини в
твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн.
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття.

В судове засідання позивач не
з'явилася, подала суду заяву, в якій
вказала, що позовні вимоги підтримує в
повному обсязі, просить позов
задоволити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, подав суду заяву, в якій
просить розгляд справи проводити без
його участі, позовні вимоги визнає
частково, просить стягувати з нього
аліменти в сумі 500 грн..

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до переконання, що позов
підлягає до часткового задоволення,
виходячи із наступного.

Як встановлено судом, позивач із
відповідачем перебували в шлюбі із
24.07.2010 року. В шлюбі народився син
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням
Івано-Франківського міського суду від
25 лютого 2014 року шлюб між сторонами
розірвано, неповнолітнього сина
залишено проживати з матір'ю ОСОБА_1
(а.с.3,4).

Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу
України визначено, що батьки
зобов'язані утримувати своїх
неповнолітніх дітей до досягнення ними
повноліття.

Відповідно до ст. ст. 1, 2 Закону України
"Про охорону дитинства" батьки
зобов'язані забезпечити дітям умови
для достатнього фізичного, духовного
та культурного розвитку.

В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу
України аліменти на дитину
присуджуються в частці від заробітку
(доходу) її матері, батька або в твердій
грошовій сумі і виплачується
щомісячно.

За приписами ч.2 ст. 182 цього кодексу
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу
України і роз'яснень, викладених в
пункті 17 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15 травня 2006 року № 3
"Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ відносно батьківства,
материнства і стягнення аліментів",
якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

З урахуванням наведених положень та
доказів, наданих суду, суд дійшов
висновку, що аліменти, які підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивачки на утримання їхнього сина
слід визначити в твердій грошовій сумі.

За правилами ст. 182 Сімейного кодексу
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки; інші обставини, що мають
істотне значення.

При визначенні розміру аліментів, які
підлягають стягненню з відповідача,
суд відповідно до ст. 182 Сімейного
кодексу України враховує, матеріальний
стан та дохід відповідача.

За приписами ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу
України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

На підставі вищенаведеного, відповідно
до ст.ст. 180, 181 ч.3, 182, 184 ч.1, 191 ч.1
Сімейного кодексу України, ст. 1, 2
Закону України "Про охорону дитинства",
п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 15 травня 2006 року № 3 "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ відносно батьківства,
материнства і стягнення аліментів",
керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів - задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4,
жительки АДРЕСА_2, ідентифікаційний
номер - НОМЕР_2) аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі -
500(п'ятсот) грн. щомісячно, але не менш як
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 04.09.2014
року.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1) - в спеціальний фонд Державного
бюджету України з зарахуванням на
рахунок 0002, отримувач коштів УДК у
м. Івано-Франківську, код за , банк отримувача ГУДК України в
Івано-Франківській області, код банку
отримувача (МФО) 836014, код класифікації
доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ суду
02891693 - 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, установлених
статтею 294 ЦПК України, залишається без
розгляду, якщо апеляційний суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Суддя
Барашков В.В.