провадження 4-с/331/41/14
справа 2-2473/11
У Х В А Л А

06 листопада 2014 р. Жовтневий районний
суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді
Смолки І.О.,

при секретарі
Жовнерчук С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за скаргою

ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою,,
яку уточнила і в якій зазначила, що з
19.08.1994 р. по 30.05.2002 р. вона знаходилась у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Від
шлюбу має доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

29.01.1996 р. за договором купівлі-продажу
подружжям була придбана квартира
АДРЕСА_1. 16.03.2001 р. постановою Жовтневого
райсуду м. Запоріжжя присуджено на
користь ОСОБА_1 стягнення з ОСОБА_2
аліментів, про що видано виконавчий
лист № 2-1895/01 від 21.05.2007 р.

22.09.2011 р. рішенням Жовтневого райсуду м.
Запоріжжя розподілено спільне майно
подружжя,а саме вказаної квартири і за
ОСОБА_1 визнано право власності на 12
частину зазначеної квартири.

Заочним рішенням Жовтневого райсуду м.
Запоріжжя від 01.12.2011 р. стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму
прострочених аліментів на доньку та
пені у розмірі 395 582,84 грн. На виконання
рішення суду було видано виконавчий
лист.

10.09.2012 р. Постановою Жовтневий ВДВС
Запорізького МУЮ відкрив виконавче
провадження на виконання зазначеного
рішення.

16.12.2013 р. Постановою Жовтневий ВДВС
Запорізького МУЮ повернув виконавчий
лист на підставі п.5 ч.1 ст.47, ст..50Закону
України “Про виконавче провадження”.

Заявниця вважає дії державного
виконавця незаконними, зазначає, що
державний виконавець не приймає ніяких
виконавчих дій для виконання рішення
суду і просить суд:

розглянути скаргу,

поновити строк на оскарження дій
державного виконавця Коломійця С.С. та
начальника відділу ОСОБА_4, а саме про
винесення Постанови про повернення
виконавчого документа стягувачеві в
провадженні ВП № 34141362 від 16.12.2013р. (ч.2
ст. 385 ЦПКУ),

визначити винних осіб та визнати
незаконними дії державних виконавців
Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ, які
приймали участь у провадженні та
прийнятті Постанови про повернення
виконавчого документа стягувачеві по
виконавчому листу № 2-2473/2011 від 21.06.2012р.
(ч.3 ст.386, ч.2 ст.387 ЦПКУ, ст.38 ЗУ № 3723-ХІІ
“Про державну службу”),

постановити Ухвалу про усунення
порушення (ч.1, 2 ст.387 ЦПКУ),

зобов'язати ВДВС Жовтневого району
Запорізького МУЮ поновити виконавче
провадження по справі стягнення
аліментів з боржника ОСОБА_5 та довести
до повного виконання Рішення
Жовтневого райсуду про стягнення
аліментів №2-24732011р. в сумі 395582,84 грн.
шляхом стягнення з боржника нерухомого
майна зазначеного вище,

зобов'язати відділ державної
виконавчої служби Жовтневого району
Запорізького МУЮ врахувати борг
боржника Відповідача по аліментам
ОСОБА_2 за рахунок відчуження квартири
на користь ОСОБА_1О.(ч.2,3 ст.321, ст.366 ЦКУ,
ч.2 ст. 74 ЗУ “Про виконавче
провадження”),

зобов'язати відділ державної
виконавчої служби Жовтневого району
Запорізького МУЮ накласти арешт на 12
частки квартири за адресою: АДРЕСА_2,
яка належить Відповідачу ОСОБА_2 (ч.2
ст.387 ЦПКУ, ч.2 ст.74 ЗУ “Про виконавче
провадження”),

зобов'язати відділ державної
виконавчої служби Жовтневого району
Запорізького МУЮ вчинити певні дії, а
саме, звернутися до правоохоронних
органів з поданням про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності за злісне ухилення
від сплати аліментів (ч.10 ст. 74 , ч.2 ст.90
ЗУ “Про виконавче провадження”),

стягнути з ВДВС Жовтневого району
Запорізького МУЮ судові витрати на
свою користь в сумі визначеною судом на
при кінець судового процесу на
підставі наданих суду підтверджуючих
документів (ст.388 ЦПКУ, ч.2 ст.87 ЗУ “Про
виконавче провадження”, ч.1 ст.60 ЗУ №
4050-УІ “Про державну службу”, ст.11 ЗУ
“Про державну виконавчу службу”).

У судовому засіданні заявниця і її
представник скаргу підтримали,
наполягають на тому, щоб державний
виконавець наклав арешт на 12 частину
спірної квартири, яка належить ОСОБА_2

Старший державний виконавець
Коломієць С.С. проти скарги заперечує,
надав письмові заперечення, пояснив, що
під час виконання вищезазначеного
виконавчого провадження ним було
дотримано вимоги чинного
законодавства.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали скарги,
суд вважає її такою, що не підлягає
задоволенню, з наступних підстав:

судом встановлено, що на виконанні у
Жовтневому відділі державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції
перебувало виконавче провадження №
34141362 по виконанню виконавчого листа №
2-2473/2011 від 21.06.2012, виданого Жовтневим
районним судом ОСОБА_6 про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу 395753,84
грн.

10.09.2012 року по вищезазначеному
виконавчому документу було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

10.09.2012 року з метою встановлення
майнового стану боржника, було
зроблено запити в реєструючи органи.

16.10.2014 року з метою забезпечення
виконання виконавчого документа
державним виконавцем було винесено
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження.

Під час проведення виконавчих дій було
встановлено, що згідно відповіді ДПС,
за боржником рахунки не обліковуються,
згідно відповіді АІС “Автомобіль”, за
боржником транспортні засоби не
зареєстровані, згідно відповіді УДМС,
боржник зареєстрований за адресою,
зазначеною у виконавчому документі,
але виходами державного виконавця за
даною адресою встановлено що ОСОБА_2 за
даною адресою не мешкає, згідно
інформаційної довідки з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
та реєстру прав власності на нерухоме
майно, відносно боржника відомості
відсутні.

16.12.2013 року державним виконавцем на
підставі п.5 ч.1 ст.47 ЗаконуУкраїни “Про
виконавче провадження”, було винесено
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеві. У зазначеній
постанові стягувану було роз'яснено, що
він має право повторно пред'явити
вищевказаний виконавчий лист до 16.12.2014.

Стягувач скористався своїм правом та
повторно подав на виконання до відділу
зазначений виконавчий документ, по
якому у відділі відкрите виконавче
провадження.

Судом встановлено, що під час виконання
зазначеного виконавчого провадження
державним виконавцем було дотримано
вимоги чинного законодавства і
визнавати його дії незаконними підстав
не має.

Відмовляє суд і у вимозі про
зобов’язання державного виконавця
накласти арешт на 12 частину спірної
квартири, яка належить ОСОБА_2, на чому
наполягає представник заявниці, так як
жодним правовстановлюючим документом
не визначена 12 частина спірної
квартири за ОСОБА_2 Після визначення за
ОСОБА_2 12 частини спірної квартири
можливі виконавчі дії відносно неї, але
ці питання вирішуються не в даному
провадженні. Розділом У11 ЦПК України,
яким передбачено розгляд скарг на дії
державного виконавця, правовідносини
по праву власності не регулюються.

Керуючись ст..387 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії
державного виконавця відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції протягом 5 днів з дня
її проголошення.

Суддя
Смолка І.О.