У Х В А Л А

11.11.2014 р. Дзержинський районний суд м.
Харкова в складі:

головуючого судді –
Шестака О.І.,

за участю секретаря –
Зайцевої В. Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харковi заяву ОСОБА_1 про
перегляд заочного рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова вiд 28.05.2014 р. по цивільній справі
за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

встановив:

Заочним рішенням Дзержинського
районного суду м. Харкова від 28.05.2014 р.
позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу було
задоволено. Стягнуто солідарно з
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, на
користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
суму заборгованості за кредитним
договором в розмірі 1237731,48 грн. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН
НОМЕР_2, на користь ТОВ « ОТП Факторинг
Україна», понесенні позивачем при
зверненні з позовом до суду, що
документально підтверджені судові
витрати, у вигляді судового збору в
розмірі 3654,00 грн.

08.08.2014 р. ОСОБА_3 звернулась до суду з
заявою, в якій просила скасувати заочне
рiшення Дзержинського районного суду м.
Харкова вiд 28.05.2014 р. по справi № 638/2710/14-ц
i призначити справу до розгляду в
загальному порядку, посилаючись на те,
що позивачем не доведено, що він є
правонаступником ПАТ «ОТП Банк», якому
належать всi права за спiрним кредитом i
договором поруки. Договiр
купiвлi-продажу кредитного портфелю, на
який позивач посилається в позовнiй
заявi, не доводить того факту, що
позивачу були переданi вiдповiднi права
за спiрними кредитним договором i
договором поруки, оскiльки вiн не
мiстить положень стосовно того, що
передавались саме права за спiрними
договорами. Текст договору не дає
можливостi встановити, за якими саме
кредитними договорами позивачу були
переданi права. Вiдповiдно до п. 3.1
договору, перелiк кредитних договорiв,
права за якими передаються позивачу,
мiститься в додатку № 1 до договору,
який до матерiалiв справи долучено не
було. ОСОБА_4 вважає, що суд в своєму
рiшеннi не посилається на належнi i
допустимi докази того, що позивач має
право заявляти вiдповiднi вимоги за
спiрним кредитним договором i договором
поруки, а тому в задоволеннi позовних
вимог позивачу має бути вiдмовлено в
зв'язку з неналежнiстю позивача.

Крiм того заявниця вважає позовнi
вимоги безпiдставними, оскiльки
позивачем не було доведено факту
порушення вiдповiдачем своїх
зобов'язань за кредитним договором.

Також заявниця посилається на п. 1.9 ч. 2
спiрного кредитного договору,
вiдповiдно до якого зобов’язання
позичальника щодо дострокового
виконання боргових зобов’язань в
цiлому настає з дати вiдправлення
банком на адресу позичальника
вiдповiдної вимоги i має бути проведено
позичальником протягом 30 днiв з дати
одержання такої вимоги, i зазначає, що
позивачем не було надано суду доказiв
направлення такої вимоги вiдповiдачу, а
тому, вважає ОСОБА_4, права на звернення
до суду з вимогою про стягнення боргу
вцiлому у позивача не виникло. Крiм того,
згiдно п. 3.4 договору поруки № SR700/1668/2008
вiд 01.08.2008 обов'язок поручителя виконати
борговi зобов'язання виникає лише при
отриманнi вiд кредитора вiдповiдної
вимоги, яка вважається отриманою, якщо
кредитор надiслав її поштою за адресою,
вказаною в договорi. Однак позивачем
вiдповiдна вимога поручителю не
направлялась, а тому обов'язок
поручителя з погашення боргу перед
позивачем не виник, а права позивача
оспоренi не були. Заявниця вважає, що
викладенi нею обставини доводять, що
позивач звернувся до суду з вимогами,
на заявлення яких вiн права не має.

Заявниця не погоджується i з
розрахунком, наданим позивачем в
обгрунтування позовних вимог,
зазначаючи, що вiн не мiстить деталей, з
яких була розрахована сума боргу,
процентiв i пенi, а також строкiв, за якi
їх було нараховано; не зазначено
вихiдних даних, з яких проведено
розрахунок, формули розрахунку тощо.

Також ОСОБА_4 вважа’, що позивачем
заявлена вимога про стягнення
процентiв i неустойки (пенi, штрафів) за
кредитом поза межами встановленої
законом позовної давностi, однак судом
наслiдкiв її спливу до вказаних вимог
застосовано не було.

Стосовно своєї нявки в судове засiдання
заявниця вказує, що вона не отримувала
судових повiсток з зазначенням дати i
часу проведення судових засiдань по
справi.

29.09.2014 р. представником ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» до суду було подано
заперечення на заяву про перегляд
заочного рiшення, в якому вiн просив в
задоволеннi вказаної заяви вiдмовити,
посилаючись на те, що доводи, викладенi
в зачвi про перегляд заочного рiшення не
є суттєвими i не пiдтвердженi нiякими
належними i допустимими доказами.

Представник позивача не погоджується з
заявницею щодо неналежностi доказiв
стосовно переходу до позивача права
вимоги, оскiльки позивачем при поданнi
позову був наданий договiр
купiвлi-продажу кредитного портфелю, а
28.04.2014 р. чверез канцелярiю був
долучений витяг додатку №1 до данного
договору, в якому зазначено, що право
вимоги до ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
перейшло саме за договорами, що були
укладенi мiж банком i вiдповiдачами по
справi. Надання ж повного тексту
договору купiвлi-продажу кредитного
портфелю не є можливим, оскiльки там
мiстяться вiдомостi про iнших клiєнтiв
ПАТ «ОТП Банк» i ТОВ «ОТП Факторинг
Україна», i надання повного тексту
договору буде порушенням ЗУ «Про
банкiвську таємницю».

Щодо посилання заявницi на ненадання
позивачем доказiв порушення
зобов'язань за кредитним договором,
представник позивача вказує, що вони є
безпiдставними, оскiльки при поданнi
позову були наданi докази отримання
коштiв вiдповiдачем i був визначений
розмiр, в якому зобов'язання
вiдповiдачем наразi не виконанi.

Також безпiдставними вважає
представник позивача посилання
заявницi на вiдсутнiсть факту порушення
прав позивача, посилаючись на
застереження 1 до п. 1.91 в кредитному
договорi, вiдповiдно до якого реалiзацiя
п. 1.9 цього договору, на який
посилається заявниця, є одним iз
способiв виконання боргових
зобов'язань, встановлених взаємною
домовленiстю сторiн.

Не погоджується представник позивача i
з доводами заявницi щодо
неправомiрностi розрахунку, наданого
позивачем, оскiльки з заяви про
перегляд заочного рiшення залишилось
незрозумiлим, яким саме нормам права не
вiдповiдає вказаний розрахунок.

Стосовно незастосування судом строку
позовної давностi, представник
позивача вказує, що це є правом, а не
обов'язком суду, i застосовується строк
позовної давностi лише за заявою
сторонни у спрорi, зробленою до
ухвалення рiшення; оскiльки ОСОБА_4 не
наддала суду доказiв, через якi
вiдповiдачi не мали можливостi заявити
таке клопотання протягом судового
розгляду, доводи заявницi є
безпiдставними.

Сторони в судове засiдання не з'явились.

У відповідності до ч. 1 ст. 231 ЦПК
України, заява про перегляд заочного
рішення розглядається в судовому
засіданні. Неявка осіб, належним чином
повідомлених про час і місце засідання,
не перешкоджає розгляду заяви.

Перевіривши матеріали справи, суд
дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України,
суд може своєю ухвалою за результатами
розгляду заяви про перегляд заочного
рішення залишити заяву без
задоволення.

Відповідно до вимог ст. 232 ЦПК заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з'явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач був належним чином
повідомлений про час і місце слухання
справи.

Окрім того, доводи заяви про перегляд
заочного рішення, не містять вказівки
на докази, які мають істотне значення
для розгляду справи і фактично
являються запереченнями проти
позовних вимог, якi повиннi бути
переглянутi в апеляційному порядку,
тому не можуть бути прийняті, як докази,
якими заявник обґрунтовує свої
заперечення. Нових же доказiв, якi б
давали пiдстави для перегляду i
скасування заочного рішення від 28.05.2014
р. заявником до суду надано не було.

Враховуючи викладене, суд не знаходить
підстав для задоволення заяви про
перегляд заочного рішення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 77, 229, 231, 232 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного
рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова вiд 28.05.2014 р. по цивільній
справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, - залишити без задоволення.

В разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому цим
Кодексом. В цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Головуючий