АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/3420/2014
інстанції Котьо І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Колісниченка
А.Г.,суддів:Капітан І.А., Склярської І.В.,
при секретарі:Сікорі О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Комсомольського
районного суду м. Херсона від 10.02.2014
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2013 року до суду із зазначеним
позовом звернулось публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «Приватбанк» (далі- ПАТ КБ
«Приватбанк»), обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що 24.05.2006 року між банком та
відповідачкою ОСОБА_5 було укладено у
простій письмовій формі кредитний
договір DNH4KP70620417, згідно умов якого
відповідачка отримала від ПАТ КБ
«Приватбанк» кредит у сумі 5605, 6 грн. з
обов'язком його повернення до
встановленого терміну та сплати
відсотків за користування ним у
розмірі 25, 08 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Однак,
відповідачка ОСОБА_5 взятих на себе
зобов'язань за кредитним договором
належним чином не виконала, у зв'язку з
чим станом на 30.07.2013 року утворилась
заборгованість у сумі 67933, 52 грн., яка
складається з: 5605, 6 грн. -
заборгованість за кредитом; 22953, 41 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 35663, 39 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; 500, 00 грн. -
штраф (фіксована частина) та 3211, 12 грн. -
штраф (процентна складова). У зв'язку з
чим ПАТ КБ «Приватбанк» просив
стягнути з ОСОБА_5 67933, 52 грн.
заборгованості за кредитним договором
та судові витрати.

Рішенням Комсомольського районного
суду м. Херсона від 10.02.2014 року позов ПАТ
КБ «Приватбанк» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором в загальній сумі
32271, 13 грн. та судовий збір в розмірі 319, 29
грн. В задоволенні інших позовних вимог
про стягнення неустойки відмовлено за
необґрунтованістю.

Не погодившись з таким рішенням суду
ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій
зазначає, що ПАТ КБ «Приватбанк»
пропущено строк позовної давності,
заявлена сума відсотків за
користування кредитом має
нараховуватись із розрахунку лише
терміну користування кредитом, який
становить три роки, у зв'язку з чим дана
сума становить 4217, 65 грн., а не 22953, 41, як
зазначає позивач. Крім того, зазначає,
що вимога ПАТ КБ «Приватбанк» про
одночасне стягнення з неї штрафу та
пені є подвійною відповідальністю
одного виду, що суперечить ст. 61
Конституції України. Також, кредитний
договір грубо порушує вимоги ЗУ «Про
захист прав споживачів». У зв'язку з
чим, просила рішення суду скасувати в
частині задоволення позову ПАТ КБ
«Приватбанк» про стягнення
заборгованості з ОСОБА_5 та ухвалити
нове, яким відмовити у задоволенні цих
вимог.

ОСОБА_5, у судовому засіданні на
задоволенні апеляції наполягала, з
підстав зазначених у скарзі.

Представниця ПАТ КБ «Приватбанк» -
Кобзар Ю.Б, у судовому засіданні проти
задоволення скарги заперечувала,
вважаючи рішення суду законним та
обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, учасників
процесу, які з'явилися до суду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у визначених
цивільно-процесуальним законом межах,
колегія суддів вважає, що скарга ОСОБА_5
підлягає частковому задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що
24.05.2006 року між позивачем та
відповідачкою ОСОБА_5 було укладено у
простій письмовій формі кредитний
договір DNH4KP70620417, згідно умов якого
відповідачка ОСОБА_5 отримала від ПАТ
КБ «Приватбанк» кредит в сумі 5605, 6 грн.
з обов'язком його повернення до
встановленого терміну та сплати
відсотків за користування ним у
розмірі 25, 08 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Однак, відповідачка ОСОБА_5 взятих на
себе зобов'язань за кредитним
договором належним чином не виконала, у
зв'язку з чим станом на 30.07.2013 року
утворилася заборгованість в сумі 67933, 52
грн.,яка складається з: 5605, 6 грн. -
заборгованість за кредитом; 22953, 41 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 35663, 39 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; 500, 00 грн. -
штраф (фіксована частина) та 3211, 12 грн. -
штраф (процентна складова) (а.с.6-8).

Відповідно до п.5.5 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам, що
є частиною кредитного договору, які
діяли на час укладання кредитного
договору, терміни позовної заяви за
вимогами про стягнення кредиту,
відсотків за користування кредитом,
винагороди, неустойки - пені, штрафів за
даним договором встановлюється
сторонами тривалістю 5 років.

Таким чином, при укладенні договору
сторони у письмовій формі домовились
про збільшення строку позовної
давності за кредитним договором до 5
років.

Згідно з умовами укладеного між
сторонами договору, погашення
заборгованості здійснюється щомісяця
в період сплати, за який приймається
період « 21» по « 28» число кожного місяця
позичальник повинен надавати банку
грошові кошти (щомісячний платіж) у
сумі 224, 15 грн.

Строк дії договору становить 36 місяців,
тобто до 22.05.2009 року.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048
ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: зміна
умов зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди (ст. 611 ЦК України).

Так, з матеріалів справи вбачається, що
сторони встановили як строк дії
договору - кінцевий строк повернення
кредиту - до 22.05.2009 року, так і строки
виконання зобов'язань зі щомісячним
погашенням платежів - щомісяця з « 21» по
« 28» число кожного місяця для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається із заборгованості за
кредитом, відсотками, комісією, а також
інші витрати згідно з умовами.

Строк виконання кожного щомісячного
зобов'язання згідно із ч. 3 ст. 254 ЦК
України спливає у відповідне число
останнього місяця строку. Перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок (с. 253 ЦК України).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови в позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Так, зобов'язаннями з визначеним
строком виконання перебіг позовної
давності починається зі спливом строку
виконання (ч.5 ст. 261 ЦК України).

При цьому початок перебігу позовної
давності пов'язується не стільки зі
строком дії (припинення дії) договору,
скільки з певними моментами (фактами),
які свідчать про порушення прав особи
(ст. 261 ЦК України).

Умовами кредитного договору
встановлено, що позичальник
зобов'язаний здійснювати повернення
кредиту частинами (щомісячними
платежами) у розмірі та в строки,
визначені договором, і щомісяця
сплачувати проценти за користування
кредитом, а також сплатити пеню за
порушення строків повернення кредиту
та процентів за користування ним.

Оскільки умовами договору передбачені
окремі самостійні зобов'язання, які
деталізують обов'язок боржника
повернути весь борг частинами та
встановлюють самостійну
відповідальність за невиконання цього
обов'язку, то право кредитора
вважається порушеним з моменту
недотримання боржником строку
погашення кожного чергового платежу, а
отже і початок перебігу позовної
давності за кожний черговий платіж
починається з моменту порушення строку
його погашення.

Вказана правова позиція висловлена в
постановах Верховного Суду України від
19.03.2014 року № 6-20 цс14 та від 18.06.2014 року №
6-61цс14 та відповідно до положень ст. 360-7
ЦПК України є обов'язкова для судів.

Крім того, що стосується позовних вимог
щодо стягнення пені за несвоєчасне
повернення кредитних коштів слід
застосувати спеціальну позовну
давність в один рік. Нарахування пені
після закінчення строку дії договору
не передбачено.

Невиконання відповідачкою грошового
зобов'язання перед банком дає підстави
для застосування до боржника, що
прострочив виконання такого
зобов'язання, негативних наслідків,
встановлених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

На вищевикладені обставини суд першої
інстанції не звернув уваги, тому
колегія суддів приходить до висновку
що таке рішення суду підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
на підставі п. 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309,316 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення Комсомольського районного
суду м. Херсона від 10.02.2014 року
скасувати та ухвалити нове, яким
позовні вимоги публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» 22034, 82
грн. в рахунок заборгованості за
кредитним договором, а також 220, 35 грн. в
рахунок судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити у зв'язку із пропуском строку
позовної давності.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає чинності з дня його
проголошення і може бути оскаржено
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подачі касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: