АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/3375/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3629/14
Головуючий у 1-й інстанції Потетій А. Г.
Доповідач Пікуль В. П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді: Пікуля В.П.,

суддів: Обідіної О.І., Панченка О.О.,

при секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Полтавського районного суду
Полтавської області від 28 жовтня 2014
року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
третя особа: Публічне акціонерне
товариство по газопостачанню та
газифікації "Полтавагаз", про стягнення
коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулася в
суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
коштів, посилаючись на те, що вона
зареєстрована та проживає за адресою:
квартира АДРЕСА_1. Квартира розташована
на другому поверсі двоповерхового
будинку та складається з трьох
житлових кімнат за правом спільної
часткової власності, та приміщень
загального користування а саме:
коридору, шафи, кухні, душевої,
вбиральні.

З причин фізичного зносу труб з
теплопостачання, що призвело до
неможливості їх використання та
необхідності їх заміни, позивач уклала
усний договір з іншими співвласниками
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про те, що вона
виступить замовником робочого проекту
реконструкції системи газопостачання
квартири №8 та візьме на себе
організацію і закупівлю необхідних
матеріалів та обладнання, а ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 в рівних частках від загальної
суми витрат сплатять позивачу
відповідні суми після закінчення
роботи. Після виконання всіх робіт сума
витрат склала 8028,42 грн. ОСОБА_3 сплатила
позивачці 1/3 частину витрат у сумі 2676,14
грн., відповідач відмовився сплатити
позивачці кошти.

Враховуючи вказане, ОСОБА_2 просила
стягнути з ОСОБА_1 на її користь грошові
кошти в сумі 2676,14 грн. та судові
витрати.

Рішенням Полтавського районного суду
Полтавської області від 28 жовтня 2014
року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя
особа - Публічне акціонерне товариство
по газопостачанню та газифікації
«Полтавагаз» про стягнення коштів -
задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
грошові кошти в сумі 2676,14 грн. (дві
тисячі шістсот сімдесят шість гривень
чотирнадцять копійок).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
судовий збір в сумі 243,60 гривень.

Не погодившись з зазначеним рішенням,
ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному
порядку, просив скасувати рішення та
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, недоведеність
обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до п.п. 3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 зареєстрована та мешкає за
адресою АДРЕСА_1 та області.

Згідно технічного паспорта
виготовленого КП «БТІ та
містобудування Полтавського району»,
квартира №8 розташована на другому
поверсі двохповерхового будинку та
складається з трьох житлових кімнат за
правом спільної часткової власності,
що належить ОСОБА_2 - кімната (4), ОСОБА_1 -
кімната (3), ОСОБА_3 - кімната (5) та
приміщень загального користування:
коридор (1), шафа (2), кухня (6), душева (7),
вбиральня (8).

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 та її представник
обґрунтовували позов тим, що вона
уклала усний договір з ОСОБА_1 та ОСОБА_3
про заміну труб з теплопостачання, суть
якого зводилася до наступного, що
позивач виступить замовником робочого
проекту реконструкції системи
газопостачання квартири №8 та візьме
на себе організацію та закупівлю
необхідних матеріалів та обладнання
для монтажу системи газопостачання і
теплопостачання, а ОСОБА_1 і ОСОБА_3 в
термін до закінчення робіт, у рівних
частках від загальної суми витрат
сплачують позивачу кошти.

Загальна сума витрат становить 8028,42
грн., що при рівному розподілі на трьох
співвласників становить по 2676,14 грн. з
кожного. ОСОБА_3 сплатила необхідну
суму позивачці, а відповідач ОСОБА_1
відмовився сплачувати кошти, що і стало
підставою для звернення в суд ОСОБА_2 з
відповідним позовом про стягнення з
ОСОБА_1 витрат у сумі 2676,14 грн.

Тобто, як на підставу виникнення
зобов'язання по сплаті коштів позивач
посилалася на укладення договору щодо
проведення спільної реконструкції
системи газопостачання.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 та
стягнувши з ОСОБА_1 на користь позивача
грошові кошти в сумі 2676, 14 грн., місцевий
суд виходив з того, що між сторонами
досягнуто всіх істотних умов договору,
позивачем виконано всі взяті на себе
зобов'язання, в судовому засіданні
свідок ОСОБА_3 підтвердила укладення
усного договору та сплату з її сторони
коштів в сумі 2676,14 грн.

Проте, колегія суддів не може
погодитися із рішенням суду з
наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 11 ЦК України,
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків є:1) договори та інші
правочини; 2) створення літературних,
художніх творів, винаходів та інших
результатів інтелектуальної, творчої
діяльності;3) завдання майнової
(матеріальної) та моральної шкоди іншій
особі;4) інші юридичні факти.

Частина 2 ст. 11 передбачає, що цивільні
права та обов'язки можуть виникати
безпосередньо з актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 205 ЦК України правочин
може вчинятися усно або в письмовій
формі. Сторони мають право обирати
форму правочину, якщо інше не
встановлено законом. Правочин, для
якого законом не встановлена
обов'язкова письмова форма, вважається
вчиненим, якщо поведінка сторін
засвідчує їхню волю до настання
відповідних правових наслідків.

Частиною 1 ст. 206 ЦК України передбачено,
що усно можуть вчинятися правочини, які
повністю виконуються сторонами у
момент їх вчинення, за винятком
правочинів, які підлягають
нотаріальному посвідченню та (або)
державній реєстрації, а також
правочинів, для яких недодержання
письмової форми має наслідком їх
недійсність.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 208 ЦК України у
письмовій формі належить вчиняти
правочини фізичних осіб між собою на
суму, що перевищує у двадцять і більше
разів розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, крім
правочинів, передбачених частиною
першою статті 206 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 218 ЦК України
недодержання сторонами письмової
форми правочину, яка встановлена
законом, не має наслідком його
недійсність, крім випадків,
встановлених законом. Заперечення
однією із сторін факту вчинення
правочину або оспорювання окремих його
частин може доводитися письмовими
доказами, засобами аудіо-, відеозапису
та іншими доказами. Рішення суду не
може ґрунтуватися на свідченнях
свідків.

Згідно ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Проте, всупереч вказаним нормам,
позивачкою не було представлено жодних
належних доказів на підтвердження
того, що між сторонами був укладений
договір на виконання робіт.

Окрім того, враховуючи вимоги ст. 208 ЦК
України такий договір повинен був
обов'язково бути вчиненим у письмовій
формі, оскільки, як вказує позивач, його
сума більш ніж в двадцять разів
перевищує розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян.

Отже, в даному випадку, в силу ст. 218 ЦК
України покази свідка ОСОБА_3, не можуть
бути належними доказами того, що
договір був дійсно укладений.

Таким чином, позивач не довела факт
укладення договору, на підставі якого
був заявлений позов, тобто виникнення
зобов'язання на підставі договору.

При цьому, колегія суддів також звертає
увагу, що відповідно до ст. 360 ЦК України
співвласник відповідно до своєї частки
у праві спільної часткової власності
зобов'язаний брати участь у витратах на
управління, утримання та збереження
спільного майна, у сплаті податків,
зборів (обов'язкових платежів), а також
нести відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном.

Як передбачено ч. 1 ст. 358 ЦК України,
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою.

Однак, ОСОБА_2 з підстав передбачених
ст. 360 ЦК України вимоги не заявлялися,
та не було надано належних та
допустимих доказів того, що відповідач
надавав свою згоду на проведення робіт
по оновленню системи теплопостачання,
та, витрати на проведення таких робіт
були необхідними витратами для
утримання і збереження їх спільного
майна.

За таких обставин, колегія суддів,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду скасуванню
з ухваленням нового рішення про
відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України, із
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути
витрати по сплаті судового збору за
подачу апеляційної скарги у сумі 121, 80
грн.

Керуючись ст. 303, п.3,4 ч.1 ст. 309,
ст.ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,
-

В И Р І Ш И Л
А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Рішення Полтавського районного суду
Полтавської області від 28 жовтня 2014
року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
третя особа: Публічне акціонерне
товариство по газопостачанню та
газифікації "Полтавагаз", про стягнення
коштів - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 121,
80 грн. сплаченого судового збору за
подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя:
В.П.Пікуль

Судді:
О.І. Обідіна

О.О. Панченко

З оригіналом згідно

суддя
В.П. Пікуль