Справа № 456/4307/14-ц
Провадження № 2/456/2060/2014
УХВАЛА

18 листопада 2014 року Стрийський
міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючого – судді

Пака В.М.

при
секретарі

Лещишин З. О.

адвоката

ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Стрию справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення витрат на лікування сина, суд

Встановив:

24.10.2014 р. в суд поступила позовна заява
ОСОБА_2, яка просить стягнути з
відповідача батька їхнього сина на її
користь додаткові витрати на
лікування сина, а саме 28624,59 грн., які
вона додатково затратила на лікування
сина ОСОБА_4 09 липня 2011 р. н.

В обґрунтування позовних вимоги
позивачка ОСОБА_5 покликається на
викладені в заяві обставини, що з
відповідачем по справі вона
зареєструвала шлюб 01 липня 2010 року. Від
спільного проживання в них народився
син ОСОБА_4, 09 липня 2011 року. Дитина
постійно проживає з нею та перебуває на
її повному утриманні, а відповідач
знаючи, що вона перебуває у відпустці
по догляду за сином до досягнення ним
трьохрічного віку, не вважав за
потрібне утримувати ні її ні їхнього
сина. За весь час він жодного разу не
купив дитині жодної речі, не дав жодної
копійки та не провідує його. Їхня
дитина з дитинства є інвалідом, не
ходить, говорить тільки окремі слова та
перебуває на обліку в
лікаря-невропатолога в дитячій
лікарні, де йому розробили
індивідуальну програму реабілітації
дитини-інваліда. Вона із сином провела 9
сеансів в реабілітаційному центрі
«Еліта» у професора Козявкіна у
м.Львові та нею сплачено 24 712,75 грн. Нею
також здійснено оплату за проведення
спеціального масажу на хребет сину,
який йому здійснював приватний
масажист ОСОБА_6, який має на це
ліцензію вартість якого становить 2 750
грн. за 4 курси по 10 масажів. Вона
постійно для лікування сина купує за
власні кошти ліки та памперси, що нею
затрачено 1 161,84 грн. хоча фактично нею
затрачено значно більше, а всього нею
затрачено 28 624,59 грн. на лікування сина.

Крім того, під час лікування сина в
реабілітаційному центрі «Еліта» вона
змушена була орендувати приватне
приміщення та двічі на день
користуватися послугами таксі,
оскільки возити хвору дитину в
міському транспорті не можливо. За все
це жодних квитанцій та чеків вона
надати не може і саме тому вважає, що
відповідач повинен її відшкодувати в
повному об’ємі хоча б ту суму яку вона
представила. З липня 2013 року на дитину
її виплачують соціальну допомогу в
сумі 894 грн., де даної суми не вистачає
навіть на харчування синові-інваліду,
не кажучи вже про одяг та спеціальне
лікування та оздоровлення та дитині
вкрай необхідно санаторно-курортне
лікування, яке вона дозволити не може.
Вона змушена була не дочекавшись
досягнення 3-років дитини вийти на
роботу на неповний робочий день в
хорову школу «Щедрик», а на це й час
вона змушена була оплачувати догляд за
сином сторонній людині. Відповідач
знаючи про таке тяжке становище в
сім’ї, ніколи не запропонував своєї
допомоги, ні фізичної, ні матеріальної,
а тому вона змушена за захистом своїх
прав звернутися з позовом до суду.

В суді позивачка ОСОБА_5 від своїх
позовних вимог відмовилася, просить
позов залишити без розгляду, а
матеріали справи їй повернути.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник
ОСОБА_1 не заперечують проти залишення
позовних вимог без розгляду.

Суд вважає, що заява
позивачки підставна, підлягає до
задоволення. Особа, яка бере участь в
справі

Керуючись ст. 207 ч.1 п. 5 ЦПК України, суд

Ухвалив

Заяву позивачки
задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення витрат на
лікування сина залишити без розгляду
на вимогу позивачки.

Ухвала може бути оскаржена
до апеляційного суду Львівської
області протягом п’яти днів з моменту
оголошення шляхом подачі апеляції
Стрийському суду.

Головуючий-суддя           ОСОБА_7