АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 210/265/14-ц 22-ц/774/2183/К/14
Справа № 210/265/14-ц
Провадження 22-ц/774/2183/К/14
Категорія № 27 (4)
Доповідач - Соколан Н. О..
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді Соколан Н. О.

суддів - Бондар Я. М., Зубакової В.
П.

при секретарі - Трофименко О. О.

За участю: представника позивача
Подолінного Романа Георгійовича,

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк" на рішення Дзержинського
районного суду м. Кривого Рогу від 15
вересня 2014 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2014 року позивач Публічне
акціонерне товариство "Комерційний
банк "ПриватБанк" (надалі - ПАТ КБ
"ПриватБанк") звернувся до суду із
позовом до ОСОБА_3, в обґрунтування
якого зазначив, що відповідно до
укладеного договору № KRXRF700340336 від
28.09.2008 року відповідач ОСОБА_3 отримав
кредит у розмірі 4486,20 грн., зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 05,04 відсотків на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконав, у
зв'язку з чим виникла заборгованість,
яка станом на 05.11.2013 року становить 17
961,76 грн., яку просив стягнути з ОСОБА_5
на свою користь.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 15 вересня 2014 року
позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
договором залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
"ПриватБанк", посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального
права, ставить питання про скасування
рішення суду та ухвалення нового
рішення про задоволення позовних
вимог. Вважає, що суд першої інстанції
безпідставно дійшов висновку про
недоведеність позовних вимог, не
з'ясував, що реалізація предмету
застави не погасила заборгованість в
повному обсязі, тому позивач
продовжував нараховувати штрафні
санкції за договором,у тому числі - й
пеню, у відповідності до умов
кредитного договору; суд дійшов
невірного висновку про пропуск
процесуального строку.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.
Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Проте зазначеним вимогам рішення суду
не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що
28.09.2008 року між сторонами укладено
кредитний договір № KRXRF700340336, згідно
умов якого ОСОБА_3 отримав споживчий
кредит у розмірі 4486,20 грн. Станом на
05.11.213 року заборгованість по кредиту
складає 17961,76 грн.

Згідно акту передачі заставленого
майна від 14 серпня 2010 року, ОСОБА_3
передав заставне майно - домашній
кінотеатр та телевізор в рахунок
погашення заборгованості по кредиту.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позову, виходив із того, що
позивачем не доведено факту наявності
заборгованості за кредитним договором
та не надано доказів щодо непогашення
кредитної заборгованості за рахунок
заставного майна.

Колегія суддів не може погодитись з
такими висновками суду першої
інстанції з наступних підстав.

В силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від виконання зобов'язань не
допускається.

Відповідно до ст.ст. 1050, 1054 ЦК України,
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові в розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. Порушення
вищевказаних умов тягне за собою
встановлені наслідки порушення
договору позичальником.

Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно умов договору споживчого
кредиту, ОСОБА_3 28.09.2008 року придбано за
кредитні кошти домашній кінотеатр POINEER
DCS-385K та телевізор SHARP 29SFX10U на загальну
суму 4486,20 грн.

З акту передачі заставного майна від
14.08.2010 року (а.с. 31) вбачається, що
вищезазначені речі були передані
ОСОБА_3 представнику позивача для
реалізації та погашення
заборгованості за кредитом.

Згідно меморіального ордеру № 2,
наданому представником позивача суду
апеляційної інстанції, одна із
заставних речей - домашній кінотеатр
POINEER DCS-385K- реалізована 03.12.2010 року за
суму 1039 грн.

Згідно меморіального ордеру № 1, друга
річ - телевізор SHARP 29SFX10U- реалізована
19.12.2012 року за суму 297 грн.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості, доданого до позовної
заяви (а.с. 3), позивач зменшив суму
заборгованості у період з 30.03.2010 року по
03.12.2010 року на суму з 1802,67 грн. до 763,67 грн.
та у період з 28.03.2012 року по 19.12.2012 року
на суму з 463,67 до 466,67 грн.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про неврахування позивачем
факту реалізації заставного майна при
розрахунку заборгованості за кредитом,
спростовуються матеріалами справи та
наданими доказами.

Колегія суддів приходить до висновку,
що з відповідача на користь позивача
підлягає стягненню заборгованість у
зв'язку з порушенням зобов`язань за
кредитним договором від 28 вересня 2008
року, яка складається з:

466,67 грн. - заборгованість за кредитом,

11,45 грн. - заборгованість по процентам;

280,69 грн. - заборгованість по комісії;

500 грн. - штраф /фіксована сума/,

831,51 - штраф /процентна.

Погоджуючись із стягненням
заборгованості за кредитним договором,
колегія суддів вважає неправомірним
стягнення пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором за
весь період прострочення платежів в
розмірі 15871,44 грн., виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені) застосовується позовна давність
в один рік.

Статтею 253 ЦК України визначено, що
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За правилами ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка
нараховується з першого дня
прострочення й до тих пір поки
зобов'язання не буде виконано. Її
розмір збільшується залежно від
продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна
давність до вимог про її стягнення
обчислюється по кожному дню (місяцю), за
яким нараховується пеня, окремо. Право
на позов про стягнення пені за кожен
день (місяць) виникає щодня (щомісяця)
на відповідну суму, а позовна давність
обчислюється з того дня (місяця), коли
кредитор дізнався або повинен був
дізнатися про порушення права.

Отже аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК
України дає підстави для висновку про
те, що стягнення неустойки (пені,
штрафу) обмежується останніми 12
місяцями перед зверненням кредитора до
суду, а починається з дня (місяця), з
якого вона нараховується, у межах
загального строку позовної давності за
основною вимогою.

Враховуючи викладене, розмір пені, який
підлягає стягненню з відповідача за
період з 16.01.2013 року по 16.01.2014 року, тобто
за рік до звернення до суду із позовом,
згідно розрахунків заборгованості,
наведених позивачем, становить 392,86 грн.

Таким чином, загальна сума
заборгованості, що підлягає стягненню
з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приват
Банк», становить 2483,18 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

Тому, з ОСОБА_3 на користь позивача
підлягають стягненню і судові витрати
в сумі 248,32 грн. згідно вимог ст. 88 ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, ч.1 ст.309, 313- 314,
316 ЦПК України, колегія судів, -

ВИРІШИЛА

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" задовольнити
частково.

Рішення Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 15 вересня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення про
часткове задоволення позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк"
заборгованість за кредитним договором
KRXRF700340336 від 28.09.2008 року, яка станом на
05.11.2013 року становить 2483,18 грн.,

що складається: 466,67 грн. -
заборгованість за кредитом,

11,45 грн. - заборгованість по процентам;

280,69 грн. - заборгованість по комісії;

392,86 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором;

500 грн. - штраф /фіксована сума/,

831,51 - штраф /процентна.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" судовий
збір в сумі 248,32 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене у касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: