Справа № 603/863/14-ц
Провадження №2/603/267/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2014 р.
м.Монастириська

Монастириський районний суд
Тернопільської області в складі:

головуючого судді Галіяна І. М.

при секретарі Швець Н.С.

розглянувши в судовому засіданні в
залі суду міста Монастириська цивільну
справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1. звернувся в суд з
вимогою до відповідача ОСОБА_2. про
розірвання шлюбу.

Свої вимоги мотивує тим, що 12 травня 1990
року в Монастириському райвідділі ЗАГС
Тернопільської області сторони
зареєстрували шлюб, актовий запис №15.
Від даного шлюбу мають двох дітей, які є
повнолітніми. Одруження з відповідачем
виявилось невдалим. Відповідач не
піклується про створення нормальних
сімейних стосунків, не дбає про
матеріальне забезпечення сім'ї, не
розуміє та не хоче розуміти сутності
проблем, які виникають в сім'ї, в
результаті чого у сторін розвинулась
неприязнь один до одного, втрачено
почуття любові та поваги. Спільного
господарства на даний момент сторони
не ведуть, сумісне проживання
остаточно припинено, а тому вважає, що
спільне проживання та збереження шлюбу
неможливі та просить його позовні
вимоги задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явився, надав суду заяву про розгляд
справи у його відсутності, заяву
підтримує в повному обсязі, просить
позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, надала суду заяву про
розгляд справи у її відсутності, проти
задоволення позову не заперечує, на
розірвання шлюбу згідна.

Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі, якщо відповідно до положень
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального засобу не
здійснюється.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності, суд дійшов висновку про
задоволення вимог позивача з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 травня 1990 року в
Монастириському райвідділі ЗАГС
Тернопільської області сторони
зареєстрували шлюб, актовий запис №15,
що підтверджується свідоцтвом про шлюб
НОМЕР_1 виданого 12 травня 1990 року.

Від даного шлюбу мають двох
повнолітніх дітей - дочку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження НОМЕР_2
виданого Монастириським райвідділом
ЗАГС Тернопільської області 13 січня 1994
року, актовий запис №3, та сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
свідоцтвом про народженняНОМЕР_3
виданим Монастириським райвідділом
ЗАГС Тернопільської області 20 жовтня
1995 року, актовий запис № 71.

Сторони по справі спільного
господарства не ведуть, сумісне
проживання остаточно припинено, шлюб
носить формальний характер, позивач
настоює на розірванні шлюбу, а
відповідач на розірвання шлюбу
згідний.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного
кодексу України (далі - СК України), шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного із
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 109 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що заява
про розірвання шлюбу відповідає
дійсній волі дружини та чоловіка і що
після розірвання шлюбу не будуть
порушені їхні особисті та майнові
права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи те, що шлюбні відносини
сторони не підтримують, сумісне
проживання остаточно припинено,
позивач миритися не бажає і збереження
шлюбних відносин суперечить його
інтересам, та те, що відповідач на
розірвання шлюбу згідна, суд приходить
до переконання, що шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 необхідно розірвати.

При вищевикладених обставинах,
приймаючи до уваги встановлені судом
обставини, дослідивши та оцінивши
зібрані у справі докази, які свідчать
про наявність підстав для задоволення
позовної заяви, суд вважає позовні
вимоги обґрунтованими, доведеними та
такими, що підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст. ст. 60, 130, 174, 175, 209, 213, 215 ЦПК України, ч.
3 ст. 56, 110 Сімейного кодексу України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 12 травня 1990 року в
Монастириському райвідділі ЗАГС
Тернопільської області, актовий запис
№15.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається до
апеляційного суду Тернопільської
області через Монастириський районний
суд Тернопільської області.

Суддя І. М. Галіян