Справа № 182/7016/14-ц
Провадження № 2/0182/3689/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17.11.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний
суд Дніпропетровської області у
складі:

головуючого-судді
Кобеляцької - Шаховал І.О.

за участю
секретаря Скоробогатової А.О.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Ткаченко О.В.

третьої особи ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому
судовому засіданні позовну заяву
ОСОБА_1 про звільнення майна з-під
арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
позовною заявою до Відділу державної
виконавчої служби Нікопольського
міськрайонного управління юстиції про
звільнення майна з-під арешту.

На підтвердження своїх вимог
позивач посилається на те, що 22.05.2013
року на підставі постанови державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Нікопольського
міськрайонного управління юстиції
Ткаченко В.О. про арешт майна боржника
та оголошення заборони на його
відчуження, при примусовому виконанні
виконавчого листа № 2-4667, виданого
08.12.2011 року Нікопольським
міськрайонний судом Дніпропетровської
області про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі 900, 00
грн. щомісячно на утримання доньок,
було накладено арешт на житловий
будинок АДРЕСА_1. Зазначений житловий
будинок належить йому на підставі
договору купівлі-продажу від 29.05.1990
року та придбаний на подаровані йому
його батьком гроші, відповідно до
договорів дарування від 19.05.1990 року та
29.05.1990 року. В серпні 2014 року він погасив
в повному обсязі заборгованість по
аліментам та продовжує сплачувати
щомісячно аліменти в розмірі,
визначеному судом, про свідчить
довідка про заборгованість по
аліментам № 1624 від 14.08.2014 року. Таким
чином, підстави, визначені законом для
звернення стягнення та накладення
арешту на майно боржника на теперішній
час відсутні, оскільки чинним
законодавством встановлена можливість
звернення стягнення на майно боржника,
а відтак і можливість накладення
арешту на його майно лише у разі
наявності заборгованості із сплати
аліментів понад три місяці.

В судовому засіданні свої
позовні вимоги позивач підтримав
повному обсязі і суду пояснив, що зараз
він не працює офіційно, а підробляє.
Крім того, в нього є виноград і він його
реалізує. Арешт на його будинок було
накладено через його заборгованість по
аліментам, яка виникла не з його вини, а
через відкладення розгляду справи в
суді. Зараз він має намір продати
будинок, але аліменти сплачуватиме.
Іншого майна в нього немає. Він і раніше
мав намір продати будинок, але його
малолітню доньку йому не дозволили
виписати в паспортній службі. Якщо в
нього буде нагода, він продасть
будинок. Але аліментів це не
стосується, їх він буде сплачувати.

Представник відповідача в
судовому засіданні проти задоволення
позову не заперечувала. Підтвердила, що
в боржника іншого майна, крім будинку,
на який накладено арешт, немає. Немає
також і постійної роботи. Тому, як вона
буде стягувати аліменти у випадку
продажу будинку та несплати боржником
аліментів не знає. Однак, вважає, що,
якщо заборгованості по аліментам
немає, то арешт з будинку можна зняти.

Третя особа проти
задоволення позову заперечувала і суду
пояснила, що позивач ухиляється від
сплати аліментів і борг по аліментам
сплатив лише для того, щоб зняти арешт з
будинку.

Представник третьої особи
проти позову категорично заперечувала
і суду пояснила, що існує рішення суду,
теж не виконане, про вселення її
довірительки та її малолітньої доньки
в спірний будинок. Позивач кілька разів
намагався продати будинок, але в нього
це не виходило. Раніше її довірителька
та її діти проживали в будинку
позивача, а потім він їх вигнав, в
зв"язку з чим вони вимушені були
звернутись до суду з позовом про
вселення. Суддя Нікопольського
міськрайонного суду вселив лише
малолітню доньку сторін в спірний
будинок, а апеляційна інстанція
вселила туди ще і її довірительку.
Зараз рішення апеляційного суду набуло
чинності, але її довірителька з дітьми
в спірний будинок ще не вселена.
Натомість позивач винаходить різні
способи, щоб позбавити її довірительку
разом з дітьми житла. Як тільки буде
знятий арешт зі спірного будинку,
позивач знову спробує продати житло.

Вислухавши пояснення сторін,
представників сторін, вивчивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного.

Відповідно до ст.25 Закону
України „Про виконавче провадження",
державний виконавець зобов"язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити провадження, якщо
не закінчився строк пред"явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред"явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець
протягом трьох робочих днів з дня
надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження
.

Як встановлено в судовому
засіданні, 22.05.2013 року на підставі
постанови державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Нікопольського міськрайонного
управління юстиції Ткаченко В.О. про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, при
примусовому виконанні виконавчого
листа № 2-4667, виданого 08.12.2011 року
Нікопольським міськрайонний судом
Дніпропетровської області про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
аліментів в розмірі 900, 00 грн. щомісячно
на утримання доньок, було накладено
арешт на житловий будинок АДРЕСА_1
(а.с.5). Зазначений житловий будинок
належить позивачу на підставі договору
купівлі-продажу від 29.05.1990 року та
придбаний на подаровані йому батьком
гроші, відповідно до договорів
дарування від 19.05.1990 року та 29.05.1990 року
(а.с.7-10). В серпні 2014 року позивач
погасив в повному обсязі
заборгованість по аліментам та
продовжує сплачувати щомісячно
аліменти в розмірі, визначеному судом,
про свідчить довідка про
заборгованість по аліментам № 1624
від 14.08.2014 року (а.с.6).

Однак, в судовому засіданні позивач
підтвердив, що має мінливий та
нестабільний заробіток. Крім того,
судом не знайдено доказів того факту,
що арешт на спірний будинок було
накладено саме в зв"язку із
заборгованістю по аліментам. Більш
того, чинності набуло й рішення суду
про вселення третьої особи з
малолітньою дитиною в спірний будинок
позивача (а.с.15-19).

Тому суд не вбачає підстав для
задоволення позову і вважає за
необхідне в знятті арешту з житлового
будинку АДРЕСА_1 - відмовити.

Враховуючи все вищевикладене,
керуючись ст.3-10, 30, 60, 256, 259 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої
служби Нікопольського міськрайонного
управління юстиції про зняття арешту з
житлового будинку - відмовити.

На рішення суду першої інстанції
може бути подано апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал