Дата документу 19.11.2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року
Мелітопольський міськрайонний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді - Купавської Н.М.

при секретарі - Добровольській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мелітополі подання
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції про тимчасове
обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області звернувся до суду з поданням, в
якому просить тимчасово обмежити
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за
межі України без вилучення паспортного
документу шляхом заборони перетину
кордону України до виконання своїх
зобов’язань, покладених на неї судовим
рішенням, зазначивши, що на виконанні у
відділі державної виконавчої служби
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області знаходиться виконавчий лист
№2-10944, виданий 29 березня 2011 року
Мелітопольським міськрайонним судом
Запорізької області, про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на
неповнолітню ОСОБА_3 в розмірі ? частини
з усіх видів заробітку щомісячно,
починаючи з 01 лютого 2011 року і до
досягнення дитиною повноліття, тобто
до 05.04.2016 року. Виконавче провадження
відкрито 12 липня 2012 року. При
проведенні виконавчих дій встановлено,
що боржниця ухиляється від виконання
зобов’язань, покладених на неї судовим
рішенням, ніде офіційно не працює, на
обліку в центрі зайнятості не
перебуває, відсутнє майно, яке можна
реалізувати в рахунок погашення
заборгованості.

Відповідно до ч.2 ст.3771 ЦПК України суд
негайно розглядає подання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника
– юридичної особи у праві виїзду за
межі України, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

В судове засідання державний
виконавець Копмаль Г.В. не з’явилася,
від неї надійшла заява з проханням
слухати справу у її відсутність,
подання підтримує повністю.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання сторін
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані матеріали,
оцінивши наявні у справі докази,
приходить до висновку про можливість
задоволення вказаного подання з
наступних підстав.

На виконанні у відділі державної
виконавчої служби Мелітопольського
міськрайонного управління юстиції
Запорізької області знаходиться
виконавчий лист №2-10944, виданий 29
березня 2011 року Мелітопольським
міськрайонним судом Запорізької
області, про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 аліментів на
неповнолітню ОСОБА_3 в розмірі ? частини
з усіх видів заробітку щомісячно,
починаючи з 01 лютого 2011 року і до
досягнення дитиною повноліття, тобто
до 05.04.2016 року /а.с.4/.

Відповідно до ст.ст. 3, 18, 24 Закону
України “Про виконавче провадження” 12
липня 2012 року було розпочато виконавче
провадження на підставі заяви
стягувача ОСОБА_2 шляхом винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження /а.с.5-6/.

Згідно розрахунку заборгованості
боржниці по аліментах станом на 01.07.2014
року сума боргу становить 9155 грн. 60 коп.
/а.с.7-8/.

Відповідно до інформації Управління
держземагенства у Мелітопольському
районі та КП «ММБТІ» за боржницею
відсутні земельні ділянки, нерухоме
майно за нею не значиться, що
підтверджується відповідною відміткою
на запиті /а.с.16/.

Боржницею в добровільному порядку
рішення суду не виконується, вона не
працює, офіційно не перебуває на обліку
у Мелітопольському центрі зайнятості,
інших видів доходу, на які можливо
звернути стягнення, не має /а.с.10,11,12/.
Вжитими ВДВС Мелітопольського
міськрайонного управління юстиції
Запорізької області заходами майна і
джерел постійного заробітку боржниці
не встановлено.

Відповідно до довідки СГІРФО
Мелітопольського МВ ГУМВС України в
Запорізькій області ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, документована: паспортом
громадянина України серії СЮ №265734
Мелітопольським МВ УМВС України в
Запорізькій області 05 липня 2012 року,
паспортом громадянина України для
поїздок за кордон не документувалася
/а.с.9/.

Державний виконавець при здійснені
виконавчого провадження не має
відомостей про наявність у боржника
закордонного паспорта та про його
наміри щодо виїзду за кордон. В Україні
існують декілька типів паспортів:
дипломатичні та службові паспорти для
працівників МЗС та уряду; загальні
внутрішні паспорти громадянина
України, посвідчення особи моряка.
Внутрішній паспорт громадянина
України є внутрішнім посвідченням
особи і також дійсний для перетину
кордону Білорусі та Російської
Федерації.

Ст.3771 ЦПК України не передбачає надання
суду доказів, що боржник має
закордонний паспорт.

Ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження»
передбачено право державного
виконавця в процесі здійснення
виконавчого провадження у разі
ухилення боржника від виконання
зобов’язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням суду.

Відповідно до ст.6 ЗУ «Про порядок
виїзду з України та в’їзду в України
громадян України» громадянину України
може бути тимчасово відмовлено у
видачі паспорта або громадянину
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, зокрема, у випадках, якщо діють
неврегульовані аліментні, договірні чи
інші невиконані зобов’язання - до
виконання зобов’язань або
розв’язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення
зобов’язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, або якщо він ухиляється від
виконання зобов’язань, покладених на
нього судовим рішенням, - до виконання
зобов’язань.

Тимчасове затримання або вилучення
паспорта у таких випадках здійснюється
судом, органами прокуратури,
внутрішніх справ, служби безпеки,
Державної прикордонної служби України,
військовими комісаріатами та
консульською службою України.

Ч.4 ст.26 ЗУ «Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства»
передбачено, що виїзд з України
іноземця та особи без громадянства
може бути відкладено до виконання ним
майнових зобов’язань перед фізичними
та юридичними особами в Україні.

П.8 ст.19 ЗУ «Про Державну прикордонну
службу України» встановлено, що на
Державну прикордонну службу
відповідно до визначених законом
завдань покладається, зокрема,
запобігання та недопущення в’їзду в
Україну або виїзду з України осіб, яким
згідно із законодавством не
дозволяється в’їзд в Україну або яких
тимчасово обмежено у праві виїзду з
України, у тому числі згідно з
дорученнями правоохоронних органів.

Крім інших покладених на органи
Державної прикордонної служби України
завдань, вони також мають право,
зокрема, з’ясовувати підстави в’їзду
в Україну або виїзду з України, не
пропускати через державний кордон
України осіб без дійсних документів на
право його перетинання, осіб, які
надали завідомо неправдиві відомості
під час одержання зазначених
документів, осіб, яким Державною
прикордонною службою України за
порушення законодавства з
прикордонних питань та про правовий
статус іноземців чи за мотивованим
письмовим рішенням суду та
правоохоронних органів не
дозволяється в’їзд в Україну або
тимчасово обмежено право виїзду з
України (п.4 ст. 20 Закону).

Отже, наявність в особи невиконаних
зобов’язань, покладених на неї судовим
рішенням, у тому числі аліментних, є
підставою для обмеження її у праві
виїзду за межі України.

Відповідно до ст.124 Конституції України
судові рішення ухвалюються судами
України і є обов’язковими до виконання
на всій території України.

Згідно ст.14 ЦПК України судові рішення,
що набрали законної сили, обов’язкові
для всіх органів державної влади і
органів місцевого самоврядування,
підприємств, установ, організацій,
посадових чи службових осіб та
громадян і підлягають виконанню на
всій території України, а у випадках,
встановлених міжнародними договорами,
згода на обов’язковість яких надана
Верховною Радою України, - і за її
межами. Невиконання судового рішення є
підставою для відповідальності,
встановленої законом.

Примусове виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку» визначає Закон України «Про
виконавче провадження».

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд
приходить до висновку, що для
забезпечення виконання судового
рішення слід тимчасово обмежити
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає
ІНФОРМАЦІЯ_2 у праві виїзду за межі
України до виконання боржницею своїх
зобов’язань, покладених на неї судовим
рішенням.

Керуючись ст.124 Конституції України,
ст.ст.14, 217 ЦПК України, ст.5 ЗУ «Про
виконавче провадження», ст.6 ЗУ «Про
порядок виїзду з України та в’їзду в
України громадян України», ст.26 ЗУ «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства», ст.19 ЗУ «Про Державну
прикордонну службу України», суд

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції про тимчасове
обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України задовольнити повністю.

Тимчасово обмежити громадянку
України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт
серії СЮ №265734, виданий Мелітопольським
МВ УМВС України в Запорізькій області 05
липня 2012 року, яка проживає
ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі
України без вилучення паспортного
документу до виконання нею своїх
обов’язків за виконавчим провадженням
з примусового виконання виконавчого
листа №2-10944, виданого 29 березня 2011 року
Мелітопольським міськрайонним судом
Запорізької області, про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на
неповнолітню ОСОБА_3 в розмірі ? частини
з усіх видів заробітку щомісячно,
починаючи з 01 лютого 2011 року і до
досягнення дитиною повноліття, тобто
до 05.04.2016 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити Державній
прикордонній службі України (01034, м.
Київ, вул. Володимирська, 26) для
виконання та сторонам до відома.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Запорізької області
шляхом подання апеляційної скарги до
Мелітопольського міськрайонного суду
протягом п’яти днів з дня її
проголошення.

СУДДЯ: