Справа № 1309/2438/12
Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/783/278/14
Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Шандри М.М.

суддів: Шумської Н.Л., Кабаля І.І.

з участю секретаря Бадівської О.О.

та з участю ОСОБА_2, ОСОБА_3, його
представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5
на рішення Залізничного районного
суду м. Львова від 04 вересня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3
про усунення перешкод у користуванні
житловим приміщенням та вселення, -

встановила:

У червні 2012 року ОСОБА_5
звернувся до суду з позовом,
уточнивши в подальшому позовні
вимоги, просив зобов'язати
відповідача ОСОБА_3 не чинити йому
перешкоди в користуванні квартирою
АДРЕСА_1 та вселити його в дане
житлове приміщення. Позовні вимоги
обґрунтовував тим, що він
зареєстрований та проживав у спірній
квартирі з 2005 року. З грудня 2011 року
ОСОБА_6 (попередній власник квартири)
чинила перешкоди у користуванні
житлом. За договором купівлі-продажу
від 28.04.2012 року ОСОБА_6 відчужила
квартиру ОСОБА_3 Відповідно до
положень ст. 170 ЖК України при
переході права власності на квартиру
договір найму зберігає силу до
закінчення зазначеного в ньому
строку, а якщо такий укладено без
зазначення строку, новий власник
квартири вправі вимагати його
розірвання у випадках і в порядку,
передбачених ст. 168 ЖК України. Таких
заходів ОСОБА_3 не вживав.

Рішенням Залізничного
районного суду м. Львова від 04.09.2013 року
у задоволенні вищезазначеного позову
ОСОБА_5 відмовлено за безпідставністю
позовних вимог.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_5

В апеляційній скарзі просить
рішення скасувати, оскільки вважає
його незаконним, необґрунтованим,
прийнятим з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
та ухвалити нове рішення, яким його
позов задовольнити. Зазначає, що він
вселився у спірне житлове приміщення
зі згоди колишнього власника - ОСОБА_6
та користувався таким за договором
житлового найму, проте суд залишив
поза увагою те, що жодних попереджень
щодо виселення ні від ОСОБА_6 ні від
ОСОБА_3 він не отримував.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що скаргу слід задовольнити
з таких підстав.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК
України, рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив
справу згідно із законом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з»ясованих
обставин, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
таким вимогам не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову,
районний суд виходив з того, що
позивачем не подано належних та
допустимих доказів на підтвердження
укладення між позивачем ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 договору найму квартири, який
би чітко відповідав вимогам закону.

Проте з такими висновками суду
повністю погодитись не можна з таких
підстав.

Судом установлено, що згідно довідки з
місця проживання про склад сім»ї і
прописку № 146 від 13.02.2012 року у квартирі
АДРЕСА_1 з 02.08.2005 року за згодою
колишнього власника квартири ОСОБА_6,
яка надала згоду на реєстрацію
ОСОБА_5 строком на три роки, позивач
зареєстрований як тимчасовий
мешканець (а.с.6, 21). Згідно з цією
довідкою у квартирі була
зареєстрована також мати власника
квартири (ОСОБА_6) і дружина позивача
ОСОБА_7 з 26.03.2003 року по 11.05.2012 року.

Зазначена квартира на підставі
нотаріально посвідченого договору
купівлі-продажу квартири від 28.04.2012
року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_3
належить останньому (а.с.86). 03.05.2012 року
право власності на квартиру
зареєстровано за ОСОБА_3 в Обласному
комунальному підприємстві Львівської
обласної ради «Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки».

З матеріалів справи вбачається, що за
письмовою заявою ОСОБА_3 Залізничний
районний відділ Головного управління
державної міграційної служби України у
Львівській області 05.10.2012 року зняв
ОСОБА_5 з реєстраційного обліку з
зазначеної квартири. Постановою
Львівського окружного
адміністративного суду від 16.04.2013 року,
яка залишена без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 21.08.2014 року,
визнано протиправними дії
Залізничного районного відділу
Головного управління Державної
міграційної служби України у
Львівській області зі зняття ОСОБА_5 з
реєстраційного обліку в квартирі
АДРЕСА_1. Зобов'язано Головне
управління Державної міграційної
служби України у Львівській області
поновити реєстрацію місця проживання
ОСОБА_5 у вказаній квартирі (а.с.119-123).

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законно сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких
беруть участь ті самі особи або особа,
щодо якої встановлено ці обставини.

Вищезазначеною постановою
Львівського окружного
адміністративного суду від 16.04.2013 року
встановлено незаконність зняття
ОСОБА_5 з реєстраційного обліку у
квартирі АДРЕСА_1. Як убачається з
копії паспорта, реєстрацію місця
проживання позивача у спірній
квартирі поновлено (а.с.210). Отже, ОСОБА_5
не позбавлений права на користування
спірним житловим приміщенням у
встановленому законом порядку і
підлягає вселенню у квартиру.

За таких обставин, рішення районного
суду, як таке, що не відповідає вимогам
матеріального права в силу вимог п.4 ч.1
ст.309 ЦПК України залишатися в законній
силі не може і підлягає скасуванню з
ухваленням судом апеляційної
інстанції нового рішення про
задоволення позову.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, ч.2 ст.314, ст.316,
ст.317, ст.319 ЦПК України, колегія суддів,
-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5
задовольнити.

Рішення Залізничного районного
суду м. Львова від 04 вересня 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення.
Позов ОСОБА_5 задовольнити. Зобов'язати
ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_5 перешкоди в
користуванні квартирою АДРЕСА_1 та
вселити ОСОБА_5 в квартиру АДРЕСА_1.

Рішення Апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення, може бути оскаржене у
касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
М.М.Шандра

Судді:

І.І. Кабаль

Н.Л.Шумська