________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2-о/520/370/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2014 року

Київський районний суд м. Одеси у
складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за заявою ОСОБА_1,
зацікавлена особа ОСОБА_2 про
встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

08.09.2014 року заявник звернулась до суду з
вказаною заявою, в якій просить суд
встановити факт родинних відносин, а
саме, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла
ІНФОРМАЦІЯ_5, є матір'ю ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6.

Свої вимоги обгрунтовувала тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_5 померла її бабка ОСОБА_3,
котра доводилася матір'ю її матері
ОСОБА_4.

Після її смерті відкрилась спадщина на
належну їй ? частку квартири АДРЕСА_1.

Заявник зазначає, що її мати ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_6, була єдиною
спадкоємицею першої черги після смерті
бабки. Проживала, була зареєстрована з
нею і фактично прийняла спадщину.
Однак, спадкове майно не оформила та
свідоцтво про право на спадщину не
отримала.

Заявник стверджує, що оформити
свідоцтво про право на спадщину на ?
частину квартири, яка раніше належала
бабці, не уявляється можливим, так як в
свідоцтві про смерть її ім'я записано
«ОСОБА_6», а в свідоцтві про народження
гр. ОСОБА_4 матір'ю значиться «ОСОБА_6».

Через що державний нотаріус просив
підтвердити, що «ОСОБА_6» та «ОСОБА_6» -
це одна і та ж особа, що і стало
підставою для звернення до суду з даною
заявою.

Особи, що беруть участь у справі, про
час і місце судового розгляду
сповіщені належним чином у порядку
ст.74, 76, 77 ЦПК України.

Заявник у судове засідання з`явилась,
заяву підтримала в повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені в
заяві.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 у судовому
засіданні проти задоволення даної
заяви не заперечував.

Правовідносини по справі є
цивільно-правовими та стосуються
сімейних відносин у з`язку з чим
підлягають розгляду відповідно до
положень Цивільного Кодексу України та
Сімейного кодексу України.

Суд, дослідивши матеріали справи та
надані докази, вважає, що вимоги ОСОБА_1
є законними, обгрунтованими та
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

У судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_4, що
підтверджується копією Свідоцтва про
народження серії НОМЕР_1, видане
повторно 31.07.1963 року, де в графі «мати»
записана ОСОБА_6 (а.с.21).

З оригіналу зазначеного свідоцтва
вбачається, що воно було видано
повторно 31 липня 1983 року (а.с.21).

23 березня 1973 року Відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Чернівецького міського управління
юстиції між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було
зареєстровано шлюб, та складено
актовий запис за № 469. Після реєстрації
шлюбу ОСОБА_6 змінила прізвище на
«ОСОБА_6». Вказане підтверджується
повним витягом з Державного реєстру
актів цивільного стану громадян щодо
актового запису про шлюб (а.с. 48-50).

06 липня 1974 року у відділі реєстрації
актів громадянського стану
Ленінського районного управління
юстиції м. Одеси було зареєстровано
шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_4, про що
складено актовий запис за № 681. Вказане
підтверджується довідкою відділу
реєстрації актів громадянського стану
Одеського обласного управління
юстиції №6982/09-57 від 17 жовтня 2002 року
(а.с.23).

Від даного шлюбу народились діти:
донька, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження Серії НОМЕР_2 (а.с. 6) та син
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, що
підтверджується свідоцтвом про
народження Серії НОМЕР_3 (а.с. 7 а).

Подружні стосунки між ОСОБА_9 та ОСОБА_4
не склались, в результаті чого 21 травня
1991 року шлюб між ними було розірвано, що
підтверджується копією Свідоцтва про
розірвання шлюбу Серії НОМЕР_4 (а.с. 70).

На підставі Розпорядження органу
приватизації № 117845 від 31 травня 1998 року
(а.с.21) того ж дня Управлінням
житлово-комунального господарства
міськвиконкому Одеської міської ради
народних депутатів ОСОБА_4, ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було видано Свідоцтво
про право власності на житло, а саме
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 63,4
кв.м.

Дане свідоцтво зареєстровано та
записано в реєстраційну книгу за № 19-9852
та зареєстровано в БТІ 21 квітня 1998 року
(а.с. 8)

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 померла, про що
Першим відділом реєстрації актів
цивільного стану Приморського
районного управління юстиції м. Одеси в
книзі реєстрації актів про смерть
зроблено запис за № 101158 (а.с. 9).

Після її смерті відкрилась спадщина на
? частину квартири АДРЕСА_1, спадкоємцем
першої черги була її донька ОСОБА_1, яка
проживала та була зареєстрована за
адресою мешкання ОСОБА_3, однак
спадкове майно не оформила та
свідоцтво про право на спадщину не
отримала.

Згодом, ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 померла, про
що Першим Приморським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Одеського міського управління юстиції
в Книзі реєстрації смертей зроблено
відповідний актовий запис за № 6077, що
підтверджується Свідоцтвом про смерть
Серії НОМЕР_5 (а.с. 10).

У відповідності зі ст. 1223 ЦК у разі
відсутності заповіту право на
спадкування за законом одержують
особи, визначені у статтях 1261-1265 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за
законом одержують право на спадкування
почергово. Кожна наступна черга
спадкоємців за законом одержує право
на спадкування у разі відсутності
спадкоємців попередньої черги,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини або відмови
від її прийняття.

Згідно зі ст. 1261 ЦК у першу чергу право
на спадкування за законом мають діти
спадкодавця, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належать спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України строк
для прийняття спадщини встановлюється
у шість місяців та починається з часу
відкриття спадщини.

В установлений законом строк, а саме 23
лютого 2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулися до Третьої одеської
державної нотаріальної контори із
заявами про прийняття спадщини після
смерті матері ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_6.

31 березня 2011 року державним нотаріусом
Третьої одеської державної
нотаріальної контори Глуханчук І.В.,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кожному було видано
Свідоцтво про право на спадщину за
законом на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1
(а.с. 12,15).

Тобто, спадщина, на яку ОСОБА_1 та ОСОБА_2
отримали свідоцтво, складалась лише з ?
частки їх матері ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_6, без врахування ? частки
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5.

Як вбачається з листа нотаріальної
контори № 2506/02-14 від 21.05.2013 року,
оформити свідоцтво про право на
спадщину на ? частину квартири АДРЕСА_1,
яка належала ОСОБА_3, не уявляється
можливим, так як документах виявлені
розбіжності в її імені, а саме: в
свідоцтві про смерть НОМЕР_6 ім'я
записано «ОСОБА_6», а в свідоцтві про
народження НОМЕР_1 гр. ОСОБА_4 матір'ю
значиться «ОСОБА_6». Через що державний
нотаріус просив підтвердити, що
«ОСОБА_6» та «ОСОБА_6» це одна і таж
особа (а.с. 82).

Як пояснила заявниця у судовому
засіданні, неточний запис в імені бабки
у повторному свідоцтві про народження
матері серії НОМЕР_1 від 31.07.1963 року, про
який зазначає нотаріус, пояснюється
тим, що первинне свідоцтво про
народження ОСОБА_4 було втрачене.
Свідоцтво, що видавалося повторно у 1963
році, було складено зі слів, у сільській
місцевості, в селі Чагор Глибокського
району Чернівецької області, де на той
час мешкали мати та бабка. При видачі
цього свідоцтва ім'я бабки
документально не перевірялося.

Судом враховані норма ст. 3 СК України,
яка вказує, що сім`ю складають особи,
які проживають разом, мають спільні
права та обов'язки.

Сім`я розглядається як соціальний
інститут і водночас як союз конкретних
осіб. Сім`я є первинним та основним
осередком суспільства. Сім`ю складають
особи, які спільно проживають,
пов'язані спільним побутом, мають
взаємні права та обов'язки, що й є
ознаками сім`ї.

Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я -
це щось більше, ніж просто правова,
суспільна чи економічна одиниця, це
спільнота любові, солідарності, це те
місце, де зустрічаються різні
покоління і допомагають однин одному
зростати у людській мудрості та
узгоджувати індивідуальні права з
іншими вимогами суспільного життя.

У відповідності до положень частини 2
статті 234 ЦПК України справи про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, суд розглядає в порядку
окремого провадження.

Згідно з вимогами частини 3 статті 235
ЦПК України справи окремого
провадження розглядаються судом з
додержанням загальних правил,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України
суд розглядає справи про встановлення
факту родинних відносин між фізичними
особами. У судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти , від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
встановлено іншого порядку їх
встановлення.

Отже, з урахуванням вказаного суд
вважає доведеним факт того що ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, померла ІНФОРМАЦІЯ_5, є
матір'ю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_6.

При винесенні даного рішення суд бере
до уваги, що заінтересована особа брат
заявника - ОСОБА_2 проти задоволення
заяви не заперечував, що означає
відсутність спору щодо спадкового
майна.

Суд, розглядаючи справу повно, всебічно
та об'єктивно, прийшов до висновку що
вимоги заявниці ОСОБА_1 є
обґрунтованими та підлягаючими
задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись,
ст. ст. 15, 16, 208, 212, 213, 214, 215, 218, п.5 ч.1 ст. 256
ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа ОСОБА_2
про встановлення факту родинних
відносин,- задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а
саме, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла
ІНФОРМАЦІЯ_5, є матір'ю ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду м. Одеси апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Куриленко О. М.