№2-о/760/213/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2014 року Солом'янський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Зінченко
С.В.

при секретарі
Резніченко Л.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Києві
цивільну справу за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа: Управління
Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва, про
встановлення факту, що має юридичне
значення, -

в с т а н о в и в :

Заявник звернулась до суду із
заявою, в якій просила встановити факт
її спільного постійного проживання,
ведення спільного господарства та
перебування на утримання зі своїм
чоловіком ОСОБА_2, посилаючись на те, що
встановлення такого факту необхідно їй
для призначення пенсії.

Так, заявник вказує, що з ОСОБА_2 вона
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
15.06.1975 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 року, коли
ОСОБА_2 помер. Оскільки за життя
чоловіка заявник постійно отримувала
від нього допомогу та фактично
перебувала на його утриманні, то після
смерті чоловіка вона звернулась до
Управління Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва із
заявою про призначення їй пенсії, проте
отримала відмову через відсутність в
неї доказів спільного постійного
проживання, ведення спільного
господарства та перебування на
утримання зі своїм чоловіком ОСОБА_2.

Заявник в судовому засіданні
заяву підтримала та просила про її
задоволення.

Представник зацікавленої особи в
судовому засіданні просила в
задоволенні заяви відмовити, оскільки
в заявника відсутні докази, які б
свідчили про звернення заявника до
Управління Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва із
заявою про призначення їй пенсії та
відмови їй у цьому, а отже заявником не
використано можливості досудового
регулювання спору.

Вислухавши пояснення заявника та
представник зацікавленої особи,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що заява
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Згідно ст. 256 Цивільного
процесуального кодексу України у
судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що заявник
ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому
шлюбі з 15.06.1975 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 року
(а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер (а.с. 8).

Оскільки за життя чоловіка заявник
постійно отримувала від нього допомогу
та фактично перебувала на його
утриманні, то після смерті чоловіка
вона звернулась до Управління
Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва із
заявою про призначення їй пенсії, проте
отримала відмову через відсутність в
неї доказів спільного постійного
проживання, ведення спільного
господарства та перебування на
утримання зі своїм чоловіком ОСОБА_2.

Встановлено, що факт спільного
проживання заявника та ведення
спільного господарства
підтверджується матеріалами справи
(а.с.11-14), письмовими поясненнями
сусідів заявника ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, відповіддю Солом'янського РУГУ
МВС України на запит суду від 19.09.2014
року.

Також з матеріалів справи вбачається,
що заявник ОСОБА_1, одержуючи значно
менший розмір пенсійного забезпечення,
фактично перебувала на утриманні та
одержувала допомогу від померлого
ОСОБА_2, яка була постійним і основним
джерелом засобі для існування.

Із заперечень представника
зацікавленої особи вбачається, що
зацікавлена особа просить в
задоволенні заяви відмовити, оскільки
в заявника відсутні докази, які б
свідчили про звернення заявника до
Управління Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва із
заявою про призначення їй пенсії та
відмови їй у цьому, а отже заявником не
використано можливості досудового
регулювання спору, не заперечуючи при
цьому фактичних обставин справи, а отже
спір щодо таких в даному випадку
відсутній.

При цьому суд критично ставиться до
таких пояснень представника
зацікавленої особи, оскільки
невикористання особою позасудового
порядку вирішення спорів не може
обмежувати право особи на звернення до
суду.

Таким чином, виходячи з
наведеного, оцінивши наявні у справі
докази в їх сукупності, суд приходить
до висновку, що заява є обґрунтованою
та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та
керуючись статтями 209, 210, 212-215, 218, 256, 259
ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована
особа: Управління Пенсійного фонду
України в Солом'янському районі м.
Києва, про встановлення факту, що має
юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт спільного
проживання, ведення господарства та
утримання ОСОБА_1 разом з її чоловіком
ОСОБА_2 з квітня 1984 року по ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Рішення суду
набирає законної сили після закінчення
строку для подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: