Справа № 127/1839/14-ц Провадження №
22-ц/772/3270/2014Головуючий в суді першої
інстанції Федчишен С. А.Категорія
27Доповідач Стадник І. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25 листопада 2014 року м. ВінницяКолегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Вінницької
області в складі:

Головуючого, судді Стадника І.М.,

Суддів: Войтка Ю.Б., Голоти Л.О.,

при секретарі Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 04 квітня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про стягнення боргу за
договором позики, -

встановила:

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 04 квітня 2014 року
позов ОСОБА_3 задоволено частково.
Вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь позивача
заборгованість в розмірі 6755,10 доларів
США, що еквівалентно 53993,52 гривень, із
яких: 3000 доларів США, що еквівалентно
23979 грн. - основний борг, 900 доларів США,
що еквівалентно 7193, 70 грн. - несплачені
проценти за користування позикою, 560,58
доларів США, що еквівалентно 2882,12 грн. -
пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язань із сплати процентів за
користування позикою, 1500 доларів США,
що еквівалентно 11989,50 грн. - штраф, 994,52
доларів США, що еквівалентно 7949,20грн.
-100% річних за час прострочення
виконання грошового зобов'язання із
повернення позики. Вирішено питання
про стягнення судового збору.

Не погодившись із рішенням відповідач
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на невідповідність
висновків суду першої інстанції
фактичним обставинам справи та
неправильне застосування норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення.

Апелянт ОСОБА_2, повідомлений в
установленому порядку про дату, час і
місце судового засідання - судову
повістку-виклик направлено за адресою,
зареєстрованого в установленому
порядку і вказаного в апеляційній
скарзі місця його проживання, до суду
не з'явився, заяви про відкладення
судового засідання чи розгляд справи в
його відсутність суду не направив.

Позивач ОСОБА_3 в поданих суду
письмових поясненнях і в судовому
засіданні проти апеляційної скарги
заперечує, просить залишити в силі
рішення суду першої інстанції як
законне і обґрунтоване.

Відповідач ОСОБА_6 проти апеляційної
заперечує і просить її відхилити,
пояснила, що відповідач умисно
ухиляється від виконання своїх
зобов'язань за договором позики.

Відповідач ОСОБА_5, повідомлений в
установленому порядку про дату, час і
місце судового засідання, до суду не
з'явилися, що відповідно до ст. 305 ЦПК
України не перешкоджає апеляційному
розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення позивача і відповідача,
вивчивши матеріали справи і
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляції та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів приходить до
висновку про відхилення апеляційної
скарги з наступних підстав.

Згідно статтею 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до договору позики
укладеного 28 вересня 2012 року між ОСОБА_3
та ОСОБА_2, останній отримав позику у
розмірі 3000 доларів США, зі сплатою
процентів в розмірі 60% строком до 28
вересня 2013 року (а.с.9).

Умовами договору позики - п. 8.2
передбачено, що у разі несвоєчасного
виконання зобов'язання із сплати
процентів у термін визначний п.2.2.
договору, позичальник сплачує
позикодавцю пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми договору
за кожен день прострочення. За
прострочення виконання зобов'язання із
сплати процентів понад 30 днів
відповідач зобов'язаний додатково
сплатити штраф у розмірі 100% від суми
договору позики.

Таким чином, зобов'язання відповідача
ОСОБА_2 повернути отримані кошти
підтверджено належним чином.

Відповідно до розрахунків
заборгованості за договором позики
станом на 27 січня 2013 року
заборгованість становить 8255,10 доларів
США, що еквівалентно 65983,02 грн.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

За правилами статті 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обіг
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики).

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що
договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян.

На підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Факт передачі позивачем вказаної у
договорі суми позики і отримання її
відповідачем ОСОБА_2 підтверджується
розпискою від 28.09.2012 року (а.с.10).

Згідно із статтею 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором. Якщо
договором не встановлений строк
повернення позики або цей строк
визначений моментом пред'явлення
вимоги, позика має бути повернена
протягом тридцяти днів від дня
пред'явлення вимоги про це.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України
визначено, що позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором.

Відповідно до частини 1 статті 553 ЦК
України за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку та
відповідає за порушення зобов'язання
боржником.

У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
відповідно частин 1 та 2 статті 554 ЦК
України, божник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя. Поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до розділу 6 даного договору
поручителями належного виконання його
умов є ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які
відповідають перед позикодавцем у тому
ж обсязі , що і позичальник - п. 6.3
договору.

Суд першої інстанції дійшов до
обґрунтованого висновку про те, що між
сторонами дійсно було укладено договір
позики, зобов'язання за яким не
виконані відповідачем, а тому позовні
вимоги про стягнення заборгованості за
ним підлягали до задоволення.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(стаття 610 ЦК України). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, розірвання договору
(пп..1 п.1 ст. 611 ЦК України).

Частиною 2 статті 651 ЦК України
встановлено, що договір може бути
змінено або розірвано за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом;
істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Таким чином вірним є також висновок суд
про розірвання договору позики
укладеного між позивачем та
відповідачами 28 вересня 2012 року.

Статтями 10, 60 ЦПК України встановлено,
що кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 303 ЦПК
України апеляційний суд досліджує
докази, які судом першої інстанції були
досліджені з порушенням встановленого
порядку або в дослідженні яких було
неправомірно відмовлено, а також нові
докази, неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Посилання відповідача ОСОБА_2 на те, що
всі необхідні виплати за договором
позики робились ним вчасно та в повному
обсязі є безпідставними, та такими, що
не заслуговують на увагу, оскільки суду
не надано належних і допустимих
доказів на підтвердження цих
обставин.Апелянт також не обґрунтував
неможливість подання відповідних
доказів до суду першої інстанції.

Згідно з статтею 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Отже колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують, суд
першої інстанції повно та об'єктивно
дослідивши обставини справи, надавши
належну оцінку наявним у справі
доказам, ухвалив рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, що відповідно до ст. 308 ЦПК
України є підставою для відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.
304, 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 04 квітня 2014 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте протягом
двадцяти днів з цього часу може бути
оскаржена в касаційному порядку шляхом
подання касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:/підпис/ Стадник І.М. Судді:
З оригіналом вірно: Суддя
апеляційного суду /підпис/ Войтко Ю.Б.
/підпис/ Голота Л.О.
Стадник І.М.