Справа №173/462/14-ц
Провадження №2/173/509/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 р. Верхньодніпровський
районний суд Дніпропетровської
областіВ складі: головуючої: - судді
Петрюк Т.М.

При секретарі - Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Верхньодніпровську
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства „Ідея Банк"
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитними договором,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач ПАТ „Ідея
Банк" з позовом до ОСОБА_1, про стягнення
заборгованості за кредитним договором
згідно якої просить стягнути з
відповідача заборгованість за
кредитним договором № 0189/БП1/95/00109555 від
08.04.2008 року в сумі 20467.24 грн., та понесені
судові витрати посилаючись на
наступне: 08.04.2008 року між кредитною
спілкою «Аккорд» та ОСОБА_1, було
укладено кредитний договір №
0189/БП1/95/001095 від 08.04.2008 року.

Відповідно до генерального договору
про відступлення прав за кредитними
договорами КС «Аккорд» від 01.02.2008 року
та ст. 516 ЦК України ВАТ «Плюс Банк»,
який переіменований у ПАТ «Плюс Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «Ідея
Банк» придбав у КС «Аккорд» права
кредитора за вищевказаним Кредитним
договором по відношенню до
відповідача.

КС «Аккорд» передала Банку, як
новому кредитору Кредитний договір, що
підтверджує набуття Позивачем прав
кредитодавця за Кредитним договором та
є підставою для пред»явлення
Позивачем до Відповідача вимоги та
вчинення інших дій, які випливають з
кредитного договору та /або входять до
прав кредитодавця.

Згідно Кредитного договору
відповідач отримала кредит у розмірі
3850.00 грн., зі сплатою 43.80 % річних, з
погашенням кредиту та процентів у
терміни, передбаченими встановленим
кредитним договором графіком
щомісячних платежів. Заявником було
письмово повідомлено боржника про
заміну кредитора у зобов»язані..

Протягом строку дії Кредитно
договору боржник систематично
порушував терміни сплати кредиту і
процентів за користування кредитом, у
зв»язку з чим йому було надіслано
заявником лист-повідомлення з вимогою
повернення боргу, які боржник залишив
без відповіді і задоволення,
заперечень на вимоги заявника не надав.
Останній платіж здійснено 27.12.2011 року

Станом на 08.01.2014 року у заборгованість
відповідача перед банком склала: 20467.24
грн., яка складається з:

-3850.00 грн., - заборгованість за сумою
кредиту

-9121.52 грн., - заборгованість за
простроченими процентами;

- 143.22 грн., - строкові проценти

- 7122.50 грн., - пеня за несвоєчасне
погашення платежів;

- 230 грн., - віндикаційні витрати.

Вказану вище суму заборгованості
відповідач не сплачує в добровільному
порядку, що й стало підставою звернення
до суду.

В судове засідання представник
позивача не з`явився, надавши суду
заяву про слухання справи в його
відсутність, позовні вимоги підтримує
в повному об`ємі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечував, подавши письмові
заперечення проти позову, а також
пояснив, що відповідачка здійснювала
платежі відповідно до укладеного
договору у встановлені графіком
терміни. З позовної заяви
відповідачці стало відомо, що КС
«Аккорд» провів відступлення права
вимоги ПАТ «Ідея Банк». Вважає даний
договір нікчемним, а ПАТ «Ідея Банк»
неналежним позивачем, так як в
укладеному кредитному договорі не
міститься обов»язку виконання
зобов»язань за договором на користь
третіх осіб. Жодного листа про зміну
кредитора відповідачка не отримувала.
Крім того договір про відступлення
права вимоги датований раніше ніж сам
кредитний договір, укладений маж КС
«Аккорд». Крім того у кредитному
договорі чітко вказаний його термін
дії, а саме договір укладався строком
на 1 рік і його дія закінчилась 08.08.2009
року. Його довірителька жодного
платежу після закінчення терміну дії
кредитного договору не здійснювала,
так як внесла отримані кошти в період
терміну його дії. Позивач не виконав
вимоги за ухвалою суду та не надав
суду повної розшифровки
заборгованості з указанням строків та
сум внесення проплат його
довірителькою на виконання умов
укладеного договору, тому він просить
застосувати строк позовної давності
до правовідносин, що виникли між
сторонами та відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Вислухавши, осіб, що приймали
участь у розгляді справи, дослідивши
матеріали справи суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню за наступними
підставами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов»язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов»язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 08.04.2008 року між
кредитною спілкою «Аккорд» та
відповідачем ОСОБА_1, було укладено
кредитний договір № 0189/БП1/95/0010955 від
08.04.2008 року, що підтверджується копією
кредитного договору.

Відповідно до ст. 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов»язків.

ч. 2 ст. 6 ЦК України, передбачено, що
сторони мають право врегулювати у
договорі, який передбачений актами
цивільного законодавства, свої
відносини, які не врегульовані цими
актами.

Відповідно до ст. 6 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК
України).

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є
обов»язковим для виконання сторонами.

Судом також встановлено, що
відповідно до генерального договору
про відступлення прав за кредитним
договорами КС «Аккорд» від 01.02.2008 року
та ст. 516 ЦК України ВАТ «Плюс Банк»,
який переіменований у у ПАТ «Плюс
Банк», правонаступником якого є ПАТ
«Ідея Банк» придбав у КС «Аккорд» права
кредитора за вищевказаним Кредитним
договором по відношенню до
відповідача.

КС «Аккорд» передала Банку, як
новому кредитору Кредитний договір, що
підтверджує набуття Позивачем прав
кредитодавця за Кредитним договором та
є підставою для пред»явлення
Позивачем до Відповідача вимоги та
вчинення інших дій, які випливають з
кредитного договору та /або входять до
прав кредитодавця, що підтверджується
генеральним договором про
відступлення прав за кредитним
договором..

Відповідно до пп. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК
України кредитор у зобов»язанні може
бути замінений іншою особою внаслідок
передання своїх прав за правочином.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України
заміна кредитора у зобов»язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено законом або
договором.

Посилання представника
відповідача, що договір про уступку
вимоги позивачу є нікчемним так як
укладений раніше кредитного договору,
а позивач по справі є неналежним, тому
в заодовленні позовних вимог повинно
бути відмовлено, суд вважає
безпідставними так як відповідно до
наданих суду позивачем документів
вбачається, що укладаючи кредитний
договір відповідач ОСОБА_1,. підписала
заяву та згоду про те, що вона дає згоду
кредитодавцю «Плюс Банк» на доступ до
своєї кредитної історії, та про те, що
вона ознайомлена, що права
кредитодавця за кредитним договором
0189/БП1/95/0010955 від 08.04.2008 року можуть бути
відступлені КС «Аккорд» на користь ВАТ
«Плюс Банк»

Таким чином на час укладання
кредитного договору КС «Аккорд» вже
було відомо про те, що права
кредитодавця за укладеним договором
будуть уступлені іншій особі, що
пояснює доту укладення договору про
уступку вимоги, про що було
повідомлено божницю - відповідачку по
справі, і вона надала на це свою згоду.
Також з наданих суду документів
вбачається, що здійснювалась
переуступка вимоги від КС «Аккорд» до
ВАТ «Плюс Банк», який переіменований у
у ПАТ «Плюс Банк», правонаступником
якого є ПАТ «Ідея Банк».

Виходячи з вищевикладеного позивач
за справою є належним, договір про
відступлення права вимоги є дійсним, а
відповідач, укладаючи даний кредитний
договір була проінформована та згодна
про те, що право вимоги за укладеним з
нею кредитним договором буде
відступлене до інших осіб, відповідно
за даними посилання представника
відповідача підстав для відмови у
задоволенні позовних вимог немає.

Судом також встановлено, що
згідно укладеного між сторонами
Кредитного договору відповідач
отримала кредит у розмірі 3850 грн., зі
сплатою 43.80% річних, з погашенням
кредиту та процентів у терміни,
передбаченими встановленим кредитним
договором графіком щомісячних
платежів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов"язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких вимог та умов -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що зазвичайно
ставляться.

Судом встановлено, що позивач
належним чином виконав покладені на
нього обов»язки за укладеним кредитним
договором, а саме видав відповідачу
кредитні кошти, що підтверджується
видатковим касовим ордером від 08.04.2008
року.

Відповідно до п. 1.1, 1.3, 3.3, 4.3
кредитного договору позичальник
зобов»язувався належним чином
виконувати умови кредитного договору.

Позивач посилається на те, що
відповідач належним чином не
виконувала взяті на себе зобов»язання.
В зв»язку з чим станом на 08.01.2014 року
заборгованість відповідача перед
банком склала: 20467.24 грн., яка
складається з:

-3850.00 грн., - заборгованість за сумою
кредиту

-9121.52 грн., - заборгованість за
простроченими процентами;

- 143.22 грн., - строкові проценти

- 7122.50 грн., - пеня за несвоєчасне
погашення платежів;

- 230 грн., - віндикаційні витрати, що
підтверджується розрахунком
заборгованості.

Представник відповідача заперечує
проти даної заборгованості, вказуючи,
що його довірителька, своєчасно та в
повному обсязі вносила платежі на
повернення кредитних коштів, але
будь-яких доказів з цього приводу не
надав.

Виходячи з вищевикладеного суд
вважає, що відповідачка має
заборгованість за укладеним з КС
«Аккорд» кредитним договором. А так як
розмір заборгованості нічим не
спростований, то заборгованість є саме
у такому розмірі.

Відповідно до ст.1049 ЦК України,
позичальник зобов»язаний повернути
позикодавцеві позику ( грошові кошти) у
такій самі сумі або речі, визначеними
родовими ознаками, у такій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядок, що
встановлені договором.

З дослідженого в судовому засіданні
кредитного договору № 0189/БП1/95/0010955 від
08.04.2008 року п.1.1. встановлено, що
Кредитодавець зобов»язується надати
Позичальнику у кредит грошові кошти в
сумі 3850 грн., на строк 12 місяців з 08.04.2008
року по 08.04.2009 року. Таким чином право
вимоги у позивача виникло з моменту
прострочення відповідачем
повернення кредитних коштів. А так як
такий строк встановити неможливо, так
як позивач не надав на вимогу суду
розгорнутого розрахунку
заборгованості з указанням дат
внесення відповідачкою грошових
коштів на повернення кредиту, то право
вимоги у відповідача виникло з 09.04.2009
року.

Представник відповідача просить
застосувати строк позовної давності до
правовідносин, що виникли між
сторонами. Суд вважає, що в цій частині
доводи представника відповідача є
законними та обгрунтованими виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 256 ЦК України -
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутись до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права.

Відповідно до ст. 257 ЦК України -
загальна позовна давність
встановлюється у три роки.

Відповідно до ст.. 262 ЦК України
заміна сторін у зобов»язанні не
змінює порядку обчислення та перебігу
строку позовної давності.

Відповідно до ч.3 та ч. 4 ст. 268 ЦК
України - позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у
позові.

Таким чином, з часу виникнення у
позивача права вимоги, а саме з 09.04.2009
року сплинув строк позовної давності.
Посилання позивача на те, що
відповідачка здійснила останній
платіж 27.10.2011 року, нічим не
підтверджено. Так як зазначалось вище,
що ухвала суду в частині надання
доказів саме за цією підставою
позивачем не виконана. Крім того, якщо
проаналізувати наданий суду
розрахунок боргу, то позивач вказує,
що сума основного боргу відповідачки
складає 3850 грн., тобто є саме такою як
сума коштів виданих відповідачці за
укладеним кредитним договором, з чого
суд робить висновок, що відповідачка
взагалі не вносила коштів на погашення
заборгованості за укладеним
кредитним договором, так як зі свого
боку також не змогла надати суду
квитанцій на підтвердження внесення
нею строкових платежів за укладеним
кредитним договором.

Виходячи з вищевикладеного, та із
заяви представника відповідачки,
зробленої до винесення рішення під
час наданих ним пояснень, суд вважає,
що у задоволенні позовних вимог про
стягнення з відповідачки
заборгованості за укладеним кредитним
договором № 0189/БП1/95/0010955 від 08.04.2008 року
в сумі 20467.24 грн., потрібно відмовити в
зв»язку з пропуском позивачем строку
позовної давності.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, так
як позивачу суд відмовляє в
задоволенні позовних вимог в повному
об»ємі, понесенні позивачем судові
витрати по сплаті судового збору в
сумі 243 грн 60 коп., відшкодуванню за
рахунок відповідача не підлягають та
покладаються на позивача ПАТ «Ідея
Банк»

Керуючись ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог про
стягнення із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 на
користь публічного акціонерного
товариства «Ідея Банк» заборгованості
за кредитним договором № 0189/БП1/95/0010955
від 08.04.2008 року в сумі 20467.24 грн., та у
стягненні понесених судових витрат по
сплаті судового збору в сумі 243.60 грн.,
- відмовити

Рішення може бути оскаржене протягом 10
днів з моменту його проголошення,
шляхом подачі апеляційної скарги до
Верхньодніпровського районного суду.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає чинності після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо така скарга
поданою не була. У випадку подання
апеляційної скарги рішення суду
набирає чинності після розгляду
справи судом апеляційної інстанції,
якщо не було скасоване або змінене.

Суддя
Петрюк Т.М.