АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9808/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Бібік М.М. Доповідач - Волошин М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Волошина
М.П.,

суддів - Демченко
Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Назаренко
А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 на рішення Бабушкінського
районного суду м.Дніпропетровська від
11 грудня 2013 року по справі за позовом
компанії "Hagworth Management Limited" до
Дніпропетровської міської ради,
ОСОБА_3, третя особа: Реєстраційна
служба Дніпропетровського міського
управління юстиції, за участю
прокурора прокуратури
Дніпропетровської області, про
визнання недійсним договорів
купівлі-продажу, звернення стягнення
на предмет іпотеки, визнання права
власності, витребування з чужого
незаконного володіння нерухомого
майна, та за зустрічною позовною заявою
ОСОБА_3 до компанії "Hagworth Management Limited",
Дніпропетровської міської ради про
визнання договору іпотеки недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

Компанія «Hagworth Management Limited» звернулася
до Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська із позовом у
відповідності до останніх уточнень
зазначивши відповідачами
Дніпропетровську міську раду, ОСОБА_3
та третю особу: Реєстраційну службу
Дніпропетровського міського
управління юстиції; про визнання
недійсним договорів купівлі - продажу,
звернення стягнення на предмет
іпотеки, припинення права власності,
витребування з чужого незаконного
володіння нерухомого майна.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтував тим, що 07 березня 2006 року
між ЗАТ «Агробанк», правонаступником
якого є ПАТ «Банк Восток» та ОСОБА_5 був
укладений договір про надання
кредитної лінії № 30.840.06,
згідно з умовами якого банк надав
ОСОБА_5 грошові кошти у вигляді
непоновлювальної кредитної лінії з
лімітом кредитування 580 000,00 доларів
США, з виплатою процентної ставки 16%
річних, строком користування по 06
березня 2026 року.

З метою забезпечення зобов'язань за
договором про надання кредитної лінії
№ 30.840.06 між ЗАТ «Агробанк» та ОСОБА_5
був укладений іпотечний договір №
30.840.06.1 від 07 березня 2006 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6,
реєстраційний номер № 649, предметом
іпотеки за яким є нерухоме майно, а
саме: незакінчене будівництвом
приміщення (квартира) в блоці А,
будівельний номер 2303, загальною
будівельною площею 334,5 м2, розташоване
на 23 поверсі будівлі (в осях 243 - 93), за
адресою: АДРЕСА_1; незакінчене
будівництвом приміщення (квартира) в
блоці А, будівельний номер 1808,
загальною площею 103,5 м2, розташоване на
18 поверсі будівлі (в осях 243 - 93), за
адресою: АДРЕСА_1.

Право власності ОСОБА_5 на предмети
іпотеки підтверджувалося договором
дольової участі у будівництві № 2303/А/100
- к від 05 січня 2006 року, що був укладений
між іпотекодавцем та ЗАТ «АКТА».

26 вересня 2011 року між ПАТ «Банк Восток»
та ТзОВ «Кредекс Фінанс» був укладений
договір про відступлення права вимоги
№ 7, згідно з яким ПАТ «Банк Восток»
відступив ТзОВ «Кредекс Фінанс» право
вимоги за кредитними договорами, у тому
числі й за договором про надання
кредитної лінії № 30.840.06 від 07 березня
2006 року, боржником за яким був ОСОБА_5

Також, 12 грудня 2011 року між ПАТ «Банк
Восток» та ТзОВ «Кредекс Фінанс» було
укладено договір про відступлення
права вимоги за іпотечним договором №
30.840.06.1 від 07 березня 2006 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_8

01 жовтня 2012 року між ТзОВ «Кредекс
Фінанс» та компанією «Hagworth Management Limited»
був укладений договір № 1/01 - 10
відступлення прав вимоги (цессії), за
умовами якого ТзОВ «Кредекс Фінанс» в
повному обсязі передало компанії «Hagworth
Management Limited» право вимоги за договором
про надання кредитної лінії 30.840.06 від 07
березня 2006 року. Також, на виконання
вимог п. 1.5 договору № 1/01 - 10 від 01 жовтня
2012 року, 05 жовтня 2012 року між ТзОВ
«Кредек Фінанс» та компанією «Hagworth
Management Limited» було укладено договір про
відступлення права за іпотечним
договором № 30.840.06.1 від 07 березня 2006
року, посвідчений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_9,
реєстровий номер 2308.

15 травня 2008 року, ЗАТ «АКТА» на
виконання своїх зобов'язань за
договором дольової участі № 2303/А/100 - к
від 05 січня 2006 року передало, а ОСОБА_5
прийняв у власність квартиру № 163, що
знаходиться на 23 поверсі третьої черги
громадських будівель
багатофункціонального призначення
(житловий будинок з вбудованими
нежитловими приміщеннями), літ. В - 25, по
АДРЕСА_1, фактичною площею 171,1 м2.

В подальшому рішенням виконавчого
комітету Дніпропетровської міської
ради від 10 липня 2008 року № 2094 було
оформлено право власності на об'єкти
нерухомого майна (житловий будинок з
вбудованими нежитловими приміщеннями)
літ. В - 25, ВІ - 1, ВІІ - 1, в - 1 за адресою
АДРЕСА_1, а саме за ОСОБА_5 було
оформлено право власності у тому числі
й на квартиру № 163 та видано свідоцтво
про право власності на вказану
квартиру.

ОСОБА_5 свої зобов'язання щодо
повернення грошових коштів за
кредитним договором не виконав і у
нього перед кредитором станом на 26
вересня 2011 року утворилася
заборгованість у розмірі 3 123 945 гривень
42 копійки. В подальшому компанії «Hagworth
Management Limited» стало відомо, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, а приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_10
було заведено спадкову справу № 29/2012.

26 жовтня 2012 року ОСОБА_11, який є сином
померлого ОСОБА_5 було подано заяву про
прийняття спадщини, однак 19 квітня 2013
року ОСОБА_11, ОСОБА_12, яка є колишньою
дружиною померлого ОСОБА_5 та ОСОБА_13,
яка є матір'ю померлого ОСОБА_14, подано
заяви про відмову від спадщини ОСОБА_5

Також, пізніше компанії «Hagworth Management
Limited» стало відомо про те, що квартира
АДРЕСА_1, яка є предметом іпотеки за
іпотечним договором № 30.840.06.1 від 30
червня 2006 року, на теперішній час
належить ОСОБА_3, на підставі договору
купівлі - продажу ВКТ № 634131,
реєстраційний № 3257 від 12 вересня 2008
року, посвідчений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_15, який був
укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3

Таким чином,позивач вважав, що ОСОБА_3,
уклавши договор купівлі - продажу
квартири № 163 від 12 вересня 2008 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_15, реєстр №
3257 набув статус іпотекодавця за
іпотечним договором № 30.840.06.1 від 07
березня 2006 року.

У зв'язку із наявністю заборгованості
за договором про надання кредитної
лінії № 30.840.06 від 07 березня 2006 року в
сумі 3 123 945 гривень 42 копійки, який був
забезпечений іпотечним договором №
20.840.06.21.1 від 25 вересня 2006 року, позивач
просив:

-визнати недійсним договір купівлі -
продажу від 12 вересня 2008 року,
укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3,
посвідчений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_15,
зареєстрований в реєстрі за № 3257;

-в рахунок часткового задоволення
вимог Компанії «Hagworth Management Limited» щодо
погашення заборгованості за кредитним
договором № 30.840.06 від 07.03.2006 року в сумі
3 123 945 гривень 42 копійки, з яких: 2 579 872
гривні 16 копійок - заборгованість по
кредиту та нарахованим відсоткам,
нарахована пеня - 544 073 гривні 26 копійок,
звернути стягнення на нерухоме майно,
що є предметом іпотеки за іпотечним
договором 30.840.06.1 від 07 березня 2006 року,
а саме: квартиру АДРЕСА_1, опис об'єкта:
загальна площа 171,1 м2; житлова площа 169,2
м2; в житловому будинку з вбудованими
нежитловими приміщеннями літ. В - 25, ВІ -
1, ВІІ - 1, в - 1 квартира № 163, яка
складається з: 1 - житлова, 2 - санвузол, І
- балкон, шляхом визнання права
власності на вказане нерухоме майно за
Компанією «Hagworth Management Limited» за ціною 2 722
570 гривень 00 копійок;

-припинити право власності ОСОБА_3 на
квартиру АДРЕСА_1, опис об'єкта:
загальна площа 171,1 м2; житлова площа 169,2
м2; в житловому будинку з вбудованими
нежитловими приміщеннями літ. В - 25, ВІ-
1, ВІІ - 1, в - 1 квартира № 163, яка
складається з: 1 - житлова, 2 - санвузол, І
- балкон;

-витребувати з чужого незаконного
володіння ОСОБА_3 на користь Компанії
«Hagworth Management Limited» квартиру АДРЕСА_1,
опис об'єкта: загальна площа 171,1 м2;
житлова площа 169,2 м2; в житловому
будинку з вбудованими нежитловими
приміщеннями літ. В - 25, ВІ - 1, ВІІ - 1, в - 1
квартира № 163, яка складається з: 1 -
житлова, 2 - санвузол, І - балкон.

Ухвалою Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 27
червня 2013 року, залучено до участі у
цивільній справі за позовом Компанії
«Hagworth Management Limited» до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, Дніпропетровську міську раду,
яка є правонаступником
співвідповідача ОСОБА_5

11 липня 2013 року від ОСОБА_3 до
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська надійшла зустрічна
позовна заява до компанії «Hagworth Management
Limited», Дніпропетровської міської ради
про визнання договору недійсним. Свої
позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтував тим,
що 07 березня 2006 року в якості
забезпечення зобов'язань за кредитними
договорами між ПАТ «Банк Восток», яке є
правонаступником ЗАТ «Агробанк» та
ОСОБА_5 був укладений договір іпотеки №
30.840.06.1, однак він вважає, що
вищезазначений іпотечний договір був
укладений з порушенням норм
законодавства, яке діяло на момент
укладання договору, оскільки передача
в іпотеку об'єктів незавершеного
будівництва повинна здійснюватись
шляхом передачі в іпотеку прав на
земельну ділянку, на якій розташований
об'єкт незавершеного будівництва,
однак відповідно до іпотечного
договору № 30.840.06.1 від 07 березня 2006 року,
права на земельну ділянку за цим
договором не передавались.

Крім того, ОСОБА_3 зазначив, що на момент
укладання спірного іпотечного
договору майнові права на об'єкти
незавершеного будівництва не могли
бути предметом іпотеки. У зв'язку з чим
він звернувся до суду з вказаним
позовом та просив визнати недійсним
договір іпотеки № 30.840.06.1 від 07 березня
2006 року, який був укладений між ПАТ
«Банк Восток», яке є правонаступником
ЗАТ «Агробанк» та ОСОБА_5 в
забезпечення виконання вимог банку за
договором про надання кредитної лінії
№ 30.840.06 від 07 березня 2006 року, за
кредитним договором № 94.840.06.14 від 30
червня 2006 року, за кредитним договором
№ 20.840.06.21 від 25 вересня 2006 року.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 11
грудня 2013 року позов компанії «Hagworth
Management Limited» до Дніпропетровської
міської ради, ОСОБА_3, третя особа:
реєстраційна служба ДМУЮ; за участю
прокурора прокуратури
Дніпропетровської області, про
визнання недійсним договорів купівлі -
продажу, звернення стягнення на
предмет іпотеки, припинення права
власності, витребування з чужого
незаконного володіння нерухомого
майна - частково задоволено.

В рахунок часткового задоволення вимог
компанії «Hagworth Management Limited» щодо
погашення заборгованості за кредитним
договором № 30.840.06 від 07 березня 2007 року
в сумі 3 123 945 (три мільйона сто двадцять
три тисячі дев'ятсот сорок п'ять)
гривень 42 (сорок дві) копійки, з яких: 2 579
872 (два мільйона п'ятсот сімдесят
дев'ять тисяч вісімсот сімдесят дві)
гривні 16 (шістнадцять) копійок -
заборгованість за тілом кредиту та
відсотками, нарахована пеня - 544 073
(п'ятсот сорок чотири тисячі сімдесят
три) гривні 26 (двадцять шість) копійок;
звернуто стягнення на нерухоме майно,
що є предметом іпотеки за іпотечним
договором № 30.840.06.1 від 07 березня 2006
року, а саме: квартиру АДРЕСА_1; опис
об'єкту в житловому будинку з
вбудованими нежитловими приміщеннями
літ. В - 25, ВІ - 1, ВІІ - 1, в - 1 квартира № 163,
яка складається з: 1 - житлова, 2 -
санвузол, І - балкон, загальна площа 171,1
кв.м.; житлова площа 169,2 кв.м.; шляхом
визнання права власності на вказане
нерухоме майно за компанією «Hagworth
Management Limited» за ціною 2 722 570 (два мільйони
сімсот двадцять дві тисячі п'ятсот
сімдесят) гривень 00 (нуль) копійок - за
квартиру АДРЕСА_1.

Визнано недійсним договір купівлі -
продажу квартири АДРЕСА_1 від 20 вересня
2008 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3,
посвідчений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_15,
зареєстрований в реєстрі за № 3257.

Витребувано з чужого незаконного
володіння ОСОБА_3 на користь компанії
«Hagworth Management Limited» квартиру АДРЕСА_1;
опис об'єкту в житловому будинку з
вбудованими нежитловими приміщеннями
літ. В - 25, ВІ - 1, ВІІ - 1, в - 1 квартира № 163,
яка складається з: 1 - житлова, 2 -
санвузол, І - балкон, загальна площа 171,1
кв.м.; житлова площа 169,2 кв.м.

У задоволенні решти позовних вимог
компанії «Hagworth Management Limited» - відмовлено.

ОСОБА_3 у зустрічному позові до
компанії «Hagworth Management Limited»,
Дніпропетровської міської ради про
визнання договору іпотеки недійсним
відмовлено.

Додатковим рішенням Бабушкінського
районного суду м.Дніпропетровська від
08 липня 2014 року вирішено питання
розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3
звернулася з апеляційною скаргою, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просила
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
первісного позову та задоволення
зустрічного позову.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів не
знаходить підстав для її задоволення
та скасування рішення суду, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
07 березня 2006 року між ЗАТ «Агробанк»,
правонаступником якого є ПАТ «Банк
Восток» та ОСОБА_5 укладено
договір про надання кредитної лінії №
30.840.06, цільовим призначенням якого було
придбання нерухомості, у відповідності
до зазначеного договору банк надав
ОСОБА_5 кредит в сумі 580 000,00 доларів США,
зі сплатою 16% річних, зі строком
повернення по 06 березня 2026 року.

Одночасно з укладенням кредитного
договору № 30.840.06 від 07 березня 2006 року
між ЗАТ «Агробанк», правонаступником
якого є ПАТ «Банк Восток» та ОСОБА_5 був
укладений іпотечний договір № 30.840.06.1
від 07 березня 2006 року, посвідчений
приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_6 за
реєстром № 649, предметом якого є
майнові права, а саме на: незакінчене
будівництвом приміщення (квартира) в
блоці А, будівельний номер 2303,
загальною проектною площею 334,5 метрів
квадратних, розташоване на 23 поверсі
будівлі (в осях 243 - 93); незакінчене
будівництвом приміщення (квартира) в
блоці А, будівельний номер 1808,
загальною проектною площею 103,5 метрів
квадратних, розташоване на 18 поверсі
будівлі (в осях 243 - 33), яке будується за
адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, набуття права власності
ОСОБА_5 на предмети іпотеки після
укладення іпотечного договору № 30.840.06.1
від 07 березня 2006 року також
підтверджується договором № 2303/А/100 - к
дольової участі у будівництві від 05
січня 2006 року, що були укладені між
ОСОБА_5 та ЗАТ «АКТА».

Матеріалами справи підтверджується, що
предмет іпотеки був обтяжений
забороною і відповідний запис був
внесений до Державного реєстру
обтяжень рухомого майна. Згідно з
витягом від 10.03.2006 року № 6761981 до
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна внесено реєстраційний запис
стосовно заборони на рухоме майно на
підставі Іпотечного договору від 07.03.2006
року, реєстровий № 649, об'єктом
обтяження є майнові права на
незакінчене будівництвом приміщення,
будівельний номер 2303, за адресою:
АДРЕСА_1.

05 січня 2006 року між ОСОБА_5 та ЗАТ
«АКТА» укладено договір дольової
участі у будівництві № 2303/А/100 - к.

15 травня 2008 року забудовник ЗАТ
«Акта», на виконання договору дольової
участі № 2303/А/100 - к від 05 січня 2006 року
передав, а ОСОБА_5 прийняв у
власність квартиру № 163, що знаходиться
на 23 поверсі третьої черги громадських
будівель багатофункціонального
призначення (житловий будинок з
вбудованими нежитловими приміщеннями),
літ. В - 25 по АДРЕСА_1, фактичною площею
171,1 м2.

У відповідності до рішення виконавчого
комітету Дніпропетровської міської
ради № 2094 від 10 липня 2008 року за ОСОБА_5
було оформлено право приватної
власності, з видачею свідоцтв на
об'єкти нерухомого майна третьої черги
громадських будівель
багатофункціонального призначення
(житловий будинок з вбудованими
нежитловими приміщеннями) літ. В - 25, ВІ -
1, ВІІ - 1, в - 1 за адресою: АДРЕСА_1,
квартири № № 124, 153, 160, 161, 162, 163, 164, 165, 166,
167, 168, 169.

07 серпня 2008 року між ОСОБА_5 та ЗАТ «Хоум
Кредіт Банк», що є правонаступником
всіх прав та зобов'язань ЗАТ «Агробанк»
було укладено додаткову угоду №1 до
кредитного договору № 30.840.06 від 07
березня 2006 року, у відповідності до
якої сторони дійшли згоди змінити п. 4.11
кредитного договору та викласти його в
наступній редакції: «п. 4.11. в строк до 01
грудня 2008 р. зареєструвати право
власності в реєстрі прав власності на
нерухоме майно та укласти додаткову
угоду до договору іпотеки, предметом
якого є квартири № 163, 164 які
розташовані у житловому будинку з
вбудованими нежитловими приміщеннями,
які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Проте ОСОБА_5 вказаного зобов'язання не
виконав та 12 вересня 2008
року уклав з ОСОБА_3 договір купівлі -
продажу ВКТ № 634131,
реєстраційний № 3257 від 12 вересня 2008
року, посвідчений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_15, у
відповідності до якого ОСОБА_5 передав
у власність ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1, а
ОСОБА_3 в свою чергу сплатив
ОСОБА_5 грошові кошти за придбану
квартиру у розмірі 600 526 гривень 78
копійок.

26 вересня 2011 року між ПАТ «Банк Восток»
та ТзОВ «Кредекс Фінанс» був укладений
договір відступлення права вимоги № 7,
у відповідності до якого до ТзОВ
«Кредекс Фінанс» перейшли всі права
грошової вимоги кредитора в тому числі
й за кредитним договором № 30.840.006 від 07
березня 2006.

12 грудня 2011 року між ПАТ «Банк Восток»
та ТзОВ «Кредекс Фінанс» був укладений
Договір про відступлення права за
іпотечним договором № 30.840.06.1 від 07
березня 2006 року, посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_16
реєстраційний № 2363.

Крім того, 01 жовтня 2012 року між ТзОВ
«Кредекс Фінанс» та Компанією «Hagworth
Management Limited» був укладений договір
відступлення прав вимоги (цессії) № 1/01 -
10, у відповідності до якого Компанія
«Hagworth Management Limited» здобула право
грошової вимоги за кредитним договором
№ 30.840.06.1 від 07 березня 2006 року.

05 жовтня 2012 року між ТзОВ «Кредекс
Фінанс» та Компанією «Hagworth Management Limited»
було укладено договір про відступлення
права за іпотечним договором № 30.840.06.1
від 07 березня 2006 року, посвідчений
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_9,
реєстраційний № 2310.

Іпотечний договір № 30.840.06.1 від 07
березня 2006 року містить застереження,
яке прирівнюється до договору про
задоволення вимог іпотекодержателя, за
своїми правовими наслідками та
передбачає передачу іпотекодержателю
права власності на предмет іпотеки в
рахунок виконання основного
зобов'язання.

Дозвіл іпотекодержателя на відчуження
квартири АДРЕСА_1 не надавався.
Відповідно до п. 1.8 Договору
відступлення прав вимоги за іпотечним
договором від 05.10.2012 року, реєстр № 2310,
відчуження предмета іпотеки
іпотекодержателем (боржником) за згоди
та/або з відома іпотекодержателя не
здійснювалось.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії 1-КИ № 478712, виданим 22 жовтня 2012
року Індустріальним відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Дніпропетровського міського
управління юстиції у
Дніпропетровській області, актовий
запис № 1271.

19 квітня 2013 року ОСОБА_11, ОСОБА_12 та
ОСОБА_13 до приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_17 було
подано заяви про відмову від прийняття
спадщини після померлого ОСОБА_5

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач на підставі договору
відступлення права вимоги здобув право
вимоги за договором про надання
кредитної лінії № 30.840.06 від 07 березня
2006 року та іпотечним договором № 30.840.06.1
від 07 березня 2006 року, а вищезазначений
договір про надання кредитної лінії та
іпотечний договір були укладені у
відповідності до норм чинного
законодавства, яке діяло на момент
укладання договорів.

Крім того, виходив з того, що ОСОБА_5,
який був боржником по вказаному
кредитному договору не виконував свої
кредитні зобов'язання, що призвело до
виникнення заборгованості, а також в
подальшому без згоди іпотекодержателя
відчужив спірну квартиру АДРЕСА_1, яка є
предметом іпотеки, на користь ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 1 Закону
України "Про іпотеку", в редакції від 24
січня 2006 року, що діяла на момент
укладення договору іпотеки, нерухомим
майном (нерухомістю) є земельні
ділянки, а також об'єкти, розташовані на
земельній ділянці і невід'ємно
пов'язані з нею, переміщення яких є
неможливим без їх знецінення та зміни
їх призначення. Застава повітряних та
морських суден, суден внутрішнього
плавання, космічних об'єктів, майнових
прав на нерухомість, будівництво якої
не завершено, регулюються за правилами
визначеними цим Законом.

Іпотека - вид забезпечення виконання
зобов'язання нерухомим майном, що
залишається у володінні і користуванні
іпотекодавця, згідно з яким
іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст. 4 Закону України "Про
іпотеку", в редакції від 24 січня 2006 року,
що діяла на момент укладення договору
іпотеки, обтяження нерухомого майна
іпотекою підлягає державній
реєстрації в порядку, встановленому
законодавством. У разі недотримання
цієї умови іпотечний договір є дійсним,
але вимога іпотекодержателя не набуває
пріоритету відносно зареєстрованих
прав чи вимог інших осіб на передане в
іпотеку нерухоме майно.

Ч. 2 ст. 5 Закону України "Про іпотеку", в
редакції від 24 січня 2006 року, що діяла
на момент укладення договору іпотеки,
передбачено, що предметом іпотеки
також може бути об'єкт незавершеного
будівництва або інше нерухоме майно,
яке стане власністю іпотекодавця після
укладення іпотечного договору, за
умови, що іпотекодавець може
документально підтвердити право на
набуття ним у власність відповідного
нерухомого майна у майбутньому.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 7 Закону
України "Про іпотеку", в редакції від 24
січня 2006 року, що діяла на момент
укладення договору іпотеки, за рахунок
предмета іпотеки іпотекодержатель має
право задовольнити свою вимогу за
основним зобов'язанням у повному
обсязі або в частині, встановленій
іпотечним договором, що визначена на
час виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь - якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Якщо інше не встановлено законом або
іпотечним договором, іпотекою також
забезпечуються вимоги
іпотекодержателя щодо відшкодування
збитків, завданих порушенням основного
зобов'язання чи умов іпотечного
договору.

Частиною 3 статті 9 Закону України "Про
іпотеку", в редакції від 24 січня 2006 року,
передбачено, що іпотекодавець має
право відчужувати предмет іпотеки
виключно на підставі згоди
іпотекодавця.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про
іпотеку", в редакції від 24 січня 2006 року,
у разі порушення іпотекодавцем
обов'язків, встановлених іпотечним
договором, іпотекодержатель має право
вимагати дострокового виконання
основного зобов'язання, а в разі його
невиконання - звернути стягнення на
предмет іпотеки.

У відповідності до ч. 3 ст. 12 Закону
України "Про іпотеку", в редакції від 24
січня 2006 року, правочин щодо відчуження
іпотекодавцем переданого в іпотеку
майна або його передачі в наступну
іпотеку, спільну діяльність, лізинг,
оренду чи користування без згоди
іпотекодержателя є недійсним.

Частиною 4 статті 16 Закону України "Про
іпотеку", в редакції від 24 січня 2006 року,
передбачено, що після завершення
будівництва будівля (споруда), житловий
будинок або житлова квартира
залишається предметом іпотеки
відповідно до іпотечного договору.

Згідно ч. 1 п. 1.14 іпотечного договору №
30.840.06.1 від 07 березня 2006 року іпотека
розповсюджується на всі невіддільні
від майна поліпшення, складові частини
та внутрішні системи, що існують на
момент укладення цього договору та
виникнуть в майбутньому.

Відповідно до ч. 3 п. 1.14 Іпотечного
договору № 30.840.06.1 від 07 березня 2006 року
всі, зроблені Іпотекодавцем в період
дії цього договору, всілякого роду
поліпшення, реконструкційні роботи,
зміни, доробки тощо, автоматично стають
предметом іпотеки.

Частинами 1, 2 статті 23 Закону України
"Про іпотеку", в редакції від 24 січня 2006
року, у разі переходу права власності
(право господарського відання) на
предмет іпотеки від іпотекодавця до
іншої особи, у тому числі в порядку
спадкування чи правонаступництва,
іпотека є дійсною для набувача
відповідного нерухомого майна, навіть
у тому випадку, якщо до його відома не
доведена інформація про обтяження
майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності
на предмет іпотеки, набуває статус
іпотекодавця і має всі його права і
несе всі його обов'язки за іпотечним
договором у тому обсязі і на тих умовах,
що існувала до набуття ним права
власності на предмет іпотеки.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 33 Закону України "Про
іпотеку", в редакції від 24 січня 2006 року,
у разі невиконання або неналежного
виконання боржником основного
зобов'язання іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Право іпотекодержателя на звернення
стягнення на предмет іпотеки також
виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону "Про
іпотеку", в редакції від 24 січня 2006 року,
іпотекодержатель може задовольнити
забезпечену іпотекою вимогу шляхом
набуття права власності на предмет
іпотеки.

Згідно п. 39 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин",
з урахуванням положень частини третьої
статті 33, статті 36, частини першої
статті 37 Закону України "Про іпотеку"
іпотекодержатель може задовольнити
забезпечену іпотекою вимогу шляхом
набуття права власності на предмет
іпотеки. Правовою підставою для
реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки, є договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання.

У зв'язку з наведеним суди мають
виходити з того, що з урахуванням цим
норм права не виключається можливість
звернення стягнення на предмет іпотеки
в такий спосіб і набуття
іпотекодержателем права власності на
нього за рішенням суду, оскільки цими
нормами передбачено задоволення вимог
іпотекодержателя шляхом набуття права
власності на предмет іпотеки, яке
ототожнюється зі способом звернення
стягнення, якщо його передбачено
договором. Тому в разі встановлення
такого способу звернення стягнення на
предмет іпотеки в договорі
іпотекодержатель на підставі частини
другої статті 16 ЦК має право
вимагати застосування його судом.

Іпотечний договір № 30.840.06.1 від 07
березня 2006 року містить застереження,
яке прирівнюється до договору про
задоволення вимог іпотекодержателя, за
своїми правовими наслідками та
передбачає передачу іпотекодержателю
права власності на предмет іпотеки в
рахунок виконання основного
зобов'язання.

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку, що на
підставі Закону "Про іпотеку" та
іпотечного договору № 30.840.06.1 від 07
березня 2006 року наявні всі підстави для
звернення стягнення на предмет іпотеки
саме шляхом визнання права власності.

Частиною 2 пункту 34 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
передбачено, що відповідно до прямої
вказівки закону (стаття 12 Закону
України «Про іпотеку») окремі
правочини щодо іпотечного нерухомого
майна, вчинені без згоди
іпотекодержателя, можуть бути визнані
недійсними за позовом
іпотекодержателя.

Так, правочин щодо відчуження
іпотекодавцем переданого в іпотеку
майна або його передачі в наступну
іпотеку, спільну діяльність, лізинг,
оренду чи користування без згоди
іпотекодержателя є недійсним.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відмову в задоволенні зустрічних
позовних вимог, зважаючи на те, що
іпотечний договір № 30.840.06.1 від 07
березня 2006 року, посвідчений приватним
нотаріусом ДМНО ОСОБА_6 за реєстром №
649, був укладений з додержанням норм
законодавства, яке діяло на момент
укладання договору, оскільки предметом
іпотеки міг бути об'єкт незавершеного
будівництва, крім того, в разі
закінчення будівництва, іпотека
зберігає силу і її предметом є будівля
(споруда), зведена в результаті
завершення будівництва відповідно до
ч.3 ст.16 Закону України «Про іпотеку».

Посилання апелянта на відсутність
підстав для визнання недійсним
договору купівлі - продажу, оскільки
під час його посвідчення нотаріус
встановив відсутність будь-яких
обтяжень нерухомого майна, що є
предметом договору, не може бути
прийнято до уваги, оскільки згідно з
роз'ясненнями, викладеними у п.34
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
від 30 березня 2012 року відповідно до
прямої вказівки закону (стаття 12 Закону
України "Про іпотеку") окремі правочини
щодо іпотечного нерухомого майна,
вчинені без згоди іпотекодержателя,
можуть бути визнані недійсними за
позовом іпотекодержателя.

Так, правочин щодо відчуження
іпотекодавцем переданого в іпотеку
майна або його передачі в наступну
іпотеку, спільну діяльність, лізинг,
оренду чи користування без згоди
іпотекодержателя є недійсним.

Крім того, договір купівлі - продажу
обмежує право позивача як
іпотекодержателя, тому суд першої
інстанції обґрунтовано визнав його
недійсним.

Посилання апелянта на те, що
представник компанії "Hagworth Management Limited"
діє на підставі не належним чином
оформленої довіреності спростовуються
наступним.

Довіреність, на підставі якої Оріненко
Є.С. представляє компанію "Hagworth Management
Limited" видана на території республіки
Кіпр і апостильована відповідно до
вимог Гаазької Конвенції, що скасовує
вимогу легалізації іноземних
офіційних документів 1961 року, згода на
обов'язковість якої надана Законом
України від 10 січня 2002 року «Про
приєднання України до Конвенції, що
скасовує вимогу легалізації іноземних
офіційних документів».

Конвенція набула чинності між Україною
і державами-учасницями Конвенції 22
грудня 2003 року. Республіка Кіпр також є
учасницею Конвенції.

Згідно ст.3 вказаної Конвенції єдиною
формальною процедурою, яка може
вимагатися для посвідчення
автентичності підпису, якості, в якій
виступала особа, що підписала документ,
та, у відповідному випадку,
автентичності відбитку печатки або
штампу, яким скріплений документ, є
проставлення передбаченого статтею 4
апостиля компетентним органом держави,
в якій документ був складений

Таким чином, згідно з положеннями
вказаної Конвенції документ, на якому
проставлено апостиль, не потребує
жодного додаткового оформлення чи
засвідчення і може бути використаний в
будь-якій державі-учасниці цієї
Конвенції.

Інші доводи апеляційної скарги
зводяться до незгоди з висновками суду
щодо оцінки доказів, і не враховують
положення ст. 212 ЦПК України про
належність права оцінки наданих
доказів безпосередньо суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
оскаржуване судове рішення ухвалено з
повним з'ясуванням судом обставин, що
мають значення для справи, у
відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права,
тому підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга - відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду
м.Дніпропетровська від 11
грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів.

Головуючий
М.П.Волошин

Судді: Е.Л.Демченко

Т.Р.Куценко