Справа № 357/9330/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Голуб А. В. ,

при секретарі - Руденко Н. Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Біла Церква в залі суду №4
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, Комунальне підприємство
Білоцерківської міської ради
житлово-експлуатаційна контора №7 про
усунення перешкод в користуванні
загальним коридором,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з
вищевказаним позовом до ОСОБА_2,
посилаючись на те, що позивачка, та
треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

являються співвласниками по 1/4 частині
кожен квартири АДРЕСА_1. Позивачка
вказувала на те, що по сусідству з нею в
квартирі №4 проживає відповідач ОСОБА_2
05.04.2014 року коли в квартирі АДРЕСА_1
нікого не було вдома ОСОБА_2 самовільно
встановив цегля ну перегородку в
коридорі загального користування
квартир №3 і №4 за вищевказаною адресою
при цьому захопив 3,5 кв.м. загального
коридору. Позивачка вказувала на те, що
за її скаргою до КП БМР ЖЕК №7
інспектором з контролю за технічним
станом утримання будинків та
прибудинкової території КП БМР ЖЕК №7
було встановлено, що відповідач
самовільно встановив цегляну
перегородку в коридорі загального
користуван ня квартир №3 і №4 за
вищевказаною адресою і відповідачу
було надано припис №44 від 28.04.2014 року з
вимогою демонтувати самовільно
збудовану цегляну перегородку в
коридорі загального користування до
28.05.2014 року однак вказаний припис
відповідач відмовляється виконувати.
Позивачка посилалася на те, що
встановлена відповідачем перегородка
перешкоджає входу і виходу їй та членам
її сім»ї в її квартиру, та робить
неможливим виїзд з квартири з дитячою
каляскою, а вивозити та завозити
каляску в квартиру позивачці необхідно
по декілька разів на день, бо її дитині
виповнилося тільки чотири місяці, а
також позивачка посилалася на те, що
цегляна перегородка закриває лампу,
внаслідок чого темно в загальному
коридорі біля її квартири. Позивачка
вказувала на те, що відповідач
самовільно зробив перегородку у
спільному коридорі співмешканців
будинку готельного типу, що спричинило
їй перешкоди у користуванні спільним
коридором. Вказане питання було
розглянуто на адмінкомісії
Білоцерківської міської ради 25.06.2014
року і відповідач оштрафований, але
цегляну перегородку останній
демонтувати відмовляється. Позивачка
просила в судовому порядку зобов"язати
ОСОБА_2 усунути перешкоди в
користуванні загальним коридором
квартири №3 та квартири АДРЕСА_2 з
приведенням до попереднього стану
шляхом демонтажу самовільно
встановленої цегляної перегородки, а
також позивачка просила стягнути з
відповідача на користь позивачки
судові витрати, а саме судовий збір в
розмірі 243,60 грн.

В судовому засіданні позивачка та її
представник ОСОБА_6 уточнили позовні
вимоги позивачки при цьому посилалися
на те, що відповідач ОСОБА_2 самовільно
без отримання дозволу виконавчого
комітету Білоцерківської міської ради
та без згоди позивачки, яка являється
співвласником коридору загального
користування, який розташований біля
квартири №3 та квартири АДРЕСА_2,
збудував вищевказану цегляну
перегородку на вищевказаному коридорі
загального користування, тим самим
порушив права позивачки. Позивачка та
її представник вказували на те, що
вказаною спірною перегородкою
відповідачем було відгорожено частину
площі коридору загального
користування, включаючи батарею
центрального опалення, яка передбачена
для опалення коридору, а також було
відгороджено лампочку, яка освітлювала
на коридорі загального користування
вхід до квартир за №3 та за АДРЕСА_2.
Відповідачем ОСОБА_2 було порушено
права позивачки на користування
загальним коридором, батареєю
центрального опалення, яка передбачена
для опалювання коридору, а також було
порушено право позивачки на
користування освітленням біля
квартири АДРЕСА_1. Крім вказаного,
внаслідок влаштування спірної
перегородки позивачка не може
безперешкодно заїзджати дитячою
каляскою до своєї квартири, оскільки
вхідні двері в її квартиру не
відкриваються на повну ширину, і
позивачка з дитячою каляскою не може
заїхати у прохід своєї квартири.
Позивачка та її представник також
вказували на те, що відповідач не бажає
в добровільному порядку усунути
вищевказані порушення. А тому
позивачка та її представник просили в
судовому порядку зобов"язати ОСОБА_2
усунути перешкоди в користуванні
загальним коридором квартири №3 та
квартири АДРЕСА_2 з приведенням до
попереднього стану шляхом демонтажу
самовільно встановленої цегляної
перегородки, а також позивачка просила
стягнути з відповідача на користь
позивачки судові витрати, а саме
судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Відповідач позов заперечував.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в
суді позов підтримали.

Представник КП БМР ЖЕК № 7 до суду не
з"явився, про день і час розгляду справи
був належним чином повідомлений, надав
суду письмові пояснення по позову в
яких вказав, що позов він підтримує, а
також просив справу розглядати без
участі представника третьої особи.

Заслухавши учасників процесу, покази
свідків та дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає до
задоволення.

В судовому засіданні було встановлено,
що відповідно до свідоцтва про право
власності №39305 від 28.09.2006 року ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 на праві
спільної часткової власності по 1/4
частині кожному належить квартира
АДРЕСА_1. Згідно до витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно виданого Білоцерківським
міжміським бюро технічної
інвентаризації 06.10.2006 року за ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 зареєстровано
право спільної часткової власності по
1/4 частині за кожним на квартиру
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні встановлено, що
після укладення шлюбу з ОСОБА_8 28.04.2007
року ОСОБА_7 після реєстрації шлюбу
присвоєно прізвище - ОСОБА_8.

В суді встановлено, що у квартирі
АДРЕСА_1 проживає на даний час
позивачка ОСОБА_1 з двома малолітніми
дітьми. Наведене підтвердили учасники
процесу в суді.

Також судом встановлено, що відповідно
до свідоцтва про право власності від
15.07.2004 року квартира АДРЕСА_2 належить
на праві особистої власності ОСОБА_9.
Згідно до витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно виданого
Білоцерківським міжміським бюро
технічної інвентаризації 05.08.2004 року за
ОСОБА_9 зареєстровано право приватної
власності на квартиру АДРЕСА_2.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач ОСОБА_2 являється сином
власника квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_9 і
відповідач, та його дружина ОСОБА_10 з
весни 2014 року проживають у квартирі
АДРЕСА_2. Наведене підтвердили учасники
процесу в суді.

Відповідно до відомостей
адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС
України в м.Києві від 05.08.2014 року
відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в
АДРЕСА_3.

В судовому засіданні встановлено, що
будинок АДРЕСА_2 знаходиться на балансі
КП БМР ЖЕК № 7.

В судовому засіданні було встановлено,
що на початку квітня 2014 року біля
квартир №3 та АДРЕСА_2 була збудована
цегляна перегородка з дверима на
коридорі загального користування. При
цьому було відгороджено частину площі
коридору загального користування,
включаючи батарею центрального
опалення, яка передбачена для опалення
коридору, та освітлення, оскільки було
відгороджено лампочку, яка освітлювала
вхід до квартир за №3 та за АДРЕСА_2.
Наведене підтвердили у суді учасники
процесу, свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12
Наведене також підтверджується
фотоматеріалами та матеріалами справи.

Судом встановлено, що інспектором з
контролю за технічним утриманням
будинків та прибудинкової території КП
БМР ЖЕК №7 ОСОБА_13 06.06.2014 року було
складено протокол №000002 про
адміністративне правопорушення за ст.
150 КУпАП стосовно ОСОБА_2 і у вказаному
протоколі зазначено, що 06.06.2014 року о 10
год. в ході обстеження під"їзду №1
житлового будинку АДРЕСА_1 мешканець
квартири №4 ОСОБА_2 самовільно збудував
цегляну перегородку з дверима на
коридорі загального користування.
Вказані дії є порушенням п. 1.4.1 та 1.4.4
Правил утримання жилих будинків та
прибудинкових територій затверджених
наказом Держжитлокомунгоспу України
№76 від 17.05.2005 року. Також встановлено,
що у вказаному протоколі відповідач
ОСОБА_2 власноручно написав пояснення в
яких вказав, що він побудував
перегородку біля своєї квартири для
того щоб покращити умови проживання а
також санітарний стан біля своєї
квартири. Наведене підтверджується
копією протоколу та вказане підтвердив
відповідач.

Згідно до постанови адміністративної
комісії виконкому Білоцерківської
міської ради від 25.06.2014 року №357 гр.
ОСОБА_2 допустив проступок який полягає
в тому, що 06.06.2014 року о 10 год. в ході
обстеження під"їзду №1 житлового
будинку АДРЕСА_1 мешканець квартири №4
ОСОБА_2 самовільно збудував цегляну
перегородку з дверима на коридорі
загального користування. Вказані дії є
порушенням п. 1.4.1 та 1.4.4 Правил
утримання жилих будинків та
прибудинкових територій чим порушив
ст. 150 КУпАП.

Постановою адміністративної комісії
виконкому Білоцерківської міської
ради від 25.06.2014 року №357 ОСОБА_2
притягнуто до адміністративної
відповідальності і накладено на нього
адміністративне стягнення у вигляді
попередження.

ОСОБА_2 ствердив у суді, що йому відомо
про вищевказану постанову і дійсно він
отримав попередження, вказану
постанову він не оскаржував. Наведене
підтверджує ться копією постанови №357
від 25.06.2014 року, поясненнями
відповідача.

З відповіді КП БМР ЖЕК №7 від 30.04.2014 року
№885 на заяву ОСОБА_1 від 07.04.2014 року
вбачається, що інспектором з контролю
за технічним утриманням будинків та
прибудинкової території КП БМР ЖЕК №7
було надано припис №44 від 28.04.2014 року
мешканцю квартири АДРЕСА_2 з вимогою
демонтувати самовільну збудовану
цегляну перегородку в коридорі
загального користування до 28.05.2014 року.
Відповідач підтвердив у суді, що він
отримував вищевказаний припис однак до
даного часу він не виконав вимоги
вказаного припису.

При вирішенні вказаного спору суд
виходить з наступного.

Згідно до ст. 316 ЦК України, правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном. На зміст права власності не
впливають місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

Згідно до ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.
При здійсненні своїх прав та виконанні
обов'язків власник зобов'язаний
додержуватися моральних засад
суспільства. Усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав. Власність зобов'язує.
Власник не може використовувати право
власності на шкоду правам, свободам та
гідності громадян, інтересам
суспільства, погіршувати екологічну
ситуацію та природні якості землі.

В ст. 382 ЦК України, передбачено питання
щодо квартири як об'єкта права
власності. У вказаній статті зазначено,
що квартирою є ізольоване помешкання в
житловому будинку, призначене та
придатне для постійного у ньому
проживання. Власникам квартири у дво-
або багатоквартирному житловому
будинку належать на праві спільної
сумісної власності приміщення
загального користування, опорні
конструкції будинку, механічне,
електричне, сантехнічне та інше
обладнання за межами або всередині
квартири, яке обслуговує більше однієї
квартири, а також споруди, будівлі, які
призначені для забезпечення потреб
усіх власників квартир, а також
власників нежитлових приміщень, які
розташовані у житловому будинку.

Відповідно до ст. 383 ЦК України, власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб і не має права
використовувати його для промислового
виробництва. Власник квартири може на
свій розсуд здійснювати ремонт і зміни
у квартирі, наданій йому для
використання як єдиного цілого, - за
умови, що ці зміни не призведуть до
порушень прав власників інших квартир
у багатоквартирному житловому будинку
та не порушать санітарно-технічних
вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно до ст. 386 ЦК України, держава
забезпечує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності. Власник,
який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Статтею 391 ЦК України передбачено
захист права власності від порушень, не
пов'язаних із позбавленням володіння.
Так у вказаній статті зазначено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Згідно до ст. 150 ЖК України, громадяни,
які мають у приватній власності
будинок (частину будинку), квартиру,
користуються ним (нею) для особистого
проживан ня і проживання членів їх
сімей і мають право розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд:
продавати, дарувати, заповідати,
здавати в оренду, обмінювати,
закладати, укладати інші не заборонені
законом угоди.

Відповідно до ст. 152 ЖК України,
переобладнання і перепланування
жилого будинку (квартири), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, провадяться з дозволу
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів.

Згідно до ч.ч. 1,2 ст. 156 ЖК України, члени
сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням. Члени сім'ї власника
будинку (квартири) зобов'язані дбайливо
ставитися до жилого будинку (квартири).

Відповідно до ч.4 ст. 156 ЖК України, до
членів сім'ї власника будинку
(квартири) належать особи, зазначені в
частині другій статті 64 цього Кодексу.
Припинення сімейних відносин з
власником будинку (квартири) не
позбавляє їх

права користування займаним
приміщенням.

Згідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України, до членів
сім'ї наймача належать дружина наймача,
їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача
може бути визнано й інших осіб, якщо
вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство.

Відповідно до 1.4.1. Правил утримання
жилих будинків та прибудинкових
територій затверджених Наказом
Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 N 76
та зареєстрованих в Міністерстві
юстиції України 25 серпня 2005 р. за N 927/11207,
переобладнання і перепланування жилих
будинків, жилих і нежилих у жилих
будинках приміщень дозволяється
робити після одержання дозволу
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів відповідно до
законодавства.

Згідно до 1.4.3. вказаних Правил, до
елементів перепланування жилих
приміщень належать: перенесення і
розбирання перегородок, перенесення і
влаштування дверних прорізів,
улаштування і переустаткування
тамбурів, прибудова балконів на рівні
перших поверхів багатоповерхових
будинків.

Відповідно до п. 1.4.4. Правил,
перепланування жилих будинків, жилих і
нежилих у жилих будинках приміщень, що
погіршує умови експлуатації і
проживання всіх або окремих громадян у
будинку або квартирі, не допускається.

Згідно до п.1.4.5. Правил, для одержання
дозволу на переобладнання або
перепланування жилих будинків, жилих і
нежилих у жилих будинках приміщень їх
власник або уповноважена ним особа,
наймач (орендар) приміщення за згодою
його власника подають до органу
місцевого самоврядування заяву про
надання дозволу на переобладнання або
перепланування та, у разі необхідності,
можуть подаватися такі документи:
копія свідоцтва на право власності або
договору найму (оренди) приміщення;
копія поповерхових планів, завірених в
установленому порядку; проект
переобладнання або перепланування
жилих будинків, жилих і нежилих у жилих
будинках приміщень, погоджений в
установленому порядку; згода
власників, співвласників (наймачів) або
уповноважених ними осіб на
переобладнання та перепланування
приміщень, що перебувають у їх спільній
власності.

Відповідно до п. 1.4.6. Правил, власник,
наймач (орендар) жилого будинку, жилого
чи нежилого у жилому будинку
приміщення, що припустив самовільне
переобладнання або перепланування, що
призводить до порушення
конструктивних елементів або засобів
протипожежного захисту, зобов'язаний
за свій рахунок привести це
приміщення до попереднього стану.

Згідно до п. 4 Правил користування
приміщеннями житлових будинків і
гуртожитків затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 08.10.1992
року №572 із змінами, власники, наймачі
(орендарі) приміщень житлових будинків
і гуртожитків мають право на
переобладнання і перепланування
житлових і підсобних

приміщень, балконів і лоджій за
відповідними проектами без обмеження
інтересів інших громадян, які
проживають у будинку, гуртожитку, з
дозволу власника будинку (квартири),
власника гуртожитку (житлового
приміщення у гуртожитку) та органу
місцевого самоврядування, що
видається в установленому порядку.

З врахуванням вищенаведеного суд
робить висновок про те, що в судовому
засіданні було встановлено, що на
початку квітня 2014 року біля квартири
АДРЕСА_1 член сім"ї власника квартири
АДРЕСА_2 ОСОБА_9 - ОСОБА_2 самовільно без
одержання дозволу виконавчого
комітету Білоцерківської міської ради,
та без згоди позивачки, яка відповідно
до ст. 382 ЦК України являється
співвласником коридору загального
користування біля квартири №3 та
АДРЕСА_2, збудував цегляну перегородку
з дверима на коридорі загального
користування. При цьому ОСОБА_2 було
відгороджено частину площі коридору
загального користування, включаючи
батарею центрального опалення, яка
передбачена для опалення коридору, а
також було відгороджено лампочку, яка
освітлювала вхід до квартири №3 та
квартири АДРЕСА_2. Наведене
підтверджується поясненнями
позивачки, її представника, третіх осіб
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, КП БМР ЖЕК №7.
Наведене також підтверджується
протоколом №000002 від 06.06.2014 року про
адміністративне правопорушення за ст.
150 КУпАП стосовно ОСОБА_2 складеним
інспектором з контролю за технічним
утриманням будинків та прибудинкової
території КП БМР ЖЕК №7 ОСОБА_13,
постановою адміністративної комісії
виконкому Білоцерківської міської
ради від 25.06.2014 року №357, відповіддю КП
БМР ЖЕК №7 від 30.04.2014 року №885 на заяву
ОСОБА_1 від 07.04.2014 року, фотоматеріалами
та матеріалами справи. Частково
наведене підтвердили у суді свідки
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12

Відповідач в судовому засіданні
підтвердив те, що ні він, ні власник
квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_9 не отримували
дозвіл виконавчого комітету
Білоцерківської міської ради, а також
згоду позивачки, та інших власників,
співвласників (наймачів) на
перепланування коридору загального
користування біля квартири №3 та
АДРЕСА_2, а саме, щодо встановлення
цегляної перегородки з дверима на
коридорі загального користування біля
квартири АДРЕСА_1.

Відповідач в судовому засіданні також
підтвердив і те, що вказаною спірною
перегородкою було відгорожено частину
площі коридору загального
користування, включаючи батарею
центрального опалення, яка передбачена
для опалення коридору, а також було
відгороджено лампочку, яка освітлювала
на коридорі загального користування
вхід до квартир за №3 та за АДРЕСА_2.

Отже в судовому засіданні було
встановлено, що ОСОБА_2 було порушено
вимоги п.п. 1.4.1., 1.4.4., 1.4.5. Правил
утримання жилих будинків та
прибудинкових територій затверджених
Наказом Держжитлокомунгоспу України
17.05.2005 N 76 та зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 25 серпня
2005 р. за N 927/11207.

З вищевикладеного вбачається, що гр.
ОСОБА_2 було порушено права позивачки
на користування загальним коридором,
батареєю центрального опалення, яка
передбачена для опалювання коридору, а
також було порушено право позивачки на
користування освітленням біля
квартири АДРЕСА_1, оскільки
відповідачем було відгорожено
лампочку, яка освітлювала на коридорі
загального користування вхід до
квартир за №3 та за АДРЕСА_2. Крім
вказаного, внаслідок влаштування
спірної перегородки позивачка не може
безперешкодно заїзджати дитячою
каляскою до своєї квартири, оскільки
вхідні двері в її квартиру не
відкриваються на повну ширину, і
позивачка з дитячою каляскою не може
заїхати у прохід своєї квартири.
Останнє підтверджується поясненнями
позивачки, її представника, третіх осіб
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
фотоматеріалами.

У відповідності до вимог п. 1.4.6. Правил
утримання жилих будинків та
прибудинкових територій затверджених
Наказом Держжитлокомунгоспу України
17.05.2005 N 76 та зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 25 серпня
2005 р. за N 927/11207. власник, наймач (орендар)
жилого будинку, жилого чи нежилого у
жилому будинку приміщення, що
припустив самовільне переобладнання
або перепланування, що призводить до
порушення конструктивних елементів
або засобів протипожежного захисту,
зобов'язаний за свій рахунок привести
це приміщення до попереднього стану.

На підставі вищевикладеного, суд
вважає що слід задоволити позовні
вимоги позивачки та зобов"язати ОСОБА_2
усунути перешкоди в користуванні
загальним коридором квартири №3 та
квартири АДРЕСА_2 з приведенням до
попереднього стану шляхом демонтажу
самовільно встановленої цегляної
перегородки.

Суд вважає за необхідне стягнути з з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60 грн.
судового збору.

Згідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд не приймає до уваги заперечення
відповідача про те, що він не
встановлював спірну перегородку на
коридорі загального користування
квартир №3 та №4, а вказану пе регородку
встановив його батько ОСОБА_9, який є
власником квартири АДРЕСА_2, та про те,
що до будівництва перегородки батько
відповідача ОСОБА_9 розмовляв з
позивачкою і вона не заперечувала
ОСОБА_9 щодо будівництва перегородки,
оскільки вказані заперечення
спростовуються ви ще викладеними у
рішенні суду доказами. Відповідач не
надав суду належних та безспірних
доказів про те, він не встановлював
вищевказану спірну перегородку. Свідки
ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_11 в суді
показали, що вони особисто не були
присутні в той час коли будувалася
спірна перегородка і хто конкретно
будував вказану перегородку вони не
бачили, а тому суд ставиться критично
та не приймає до уваги показів свідків
ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_11 в тій частині,
що спірну перегородку будував батько
відповідача ОСОБА_9

Суд також не приймає до уваги
заперечення відповідача про те, що
встановлена перегородка не
перешкоджає позивачці вивозити та
ввозити дитячу каляску до своєї
квартири, так як двері, які встановлені
у цегляній перегородці відкриваються у
внутрішню сторону, оскільки вказані
заперечення спростовуються вище
викладеними у рішенні суду доказами.

Крім вказаного, суд не приймає до уваги
заперечення відповідача про те, що біля
квартири позивачки є освітлення,
оскільки судом встановлено, що
освітлення є біля квартири № 2 та іншої
квартири, а освітлення, яке передбачене
для квартири №3 та №4 відгорожене
відповідачем.

На підставі викладеного та ст.ст.
316,317,319,382,383,386,391 ЦК України, ст.ст.
64,150,152,156 ЖК України, Правил утримання
жилих будинків та прибудинкових
територій затверджених Наказом
Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 N 76
та зареєстрованих в Міністерстві
юстиції України 25 серпня 2005 р. за N 927/11207,
Правил користування приміщеннями
житлових будинків і гуртожитків
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 08.10.1992 року №572 із
змінами, керуючись ст.ст. 10,60,88,212-215,218
ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов"язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в
користуванні загальним коридором
квартири №3 та квартири АДРЕСА_2 з
приведенням до попереднього стану
шляхом демонтажу самовільно
встановленої цегляної перегородки

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60
грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Київської області через
Білоцерківський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення суду.

Суддя А. В. Голуб