Провадження № 2/161/5040/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

10 листопада 2014 року
Луцький міськрайонний суд Волинської
області у складі :

головуючої-судді
Кирилюк В.Ф.

при секретарі
Поліщук Д.Р.

з участю: позивача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 21.10.2014 року звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини.

Свій позов обґрунтовує тим, що рішенням
Луцького міськрайонного суду від 14.05.2013
року шлюб між нею та відповідачем
розірвано. В шлюбі народилась дочка
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває на
її утриманні. Відповідач матеріальної
допомоги на утримання дитини
добровільно не надає.

Покликаючись на викладені обставини,
просила стягнути аліменти з
відповідача на її користь на утримання
дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій
грошовій сумі в розмірі 700 грн.
щомісячно, починаючи з січня 2014 року до
досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач заявлені
вимоги підтримала з підстав,
зазначених в позовній заяві і просить
задовольнити їх.

Відповідач в судове засідання не
з'явився. Надав суду письмові
заперечення проти позову. Позов визнає
частково, згідний на стягнення з нього
в користь позивача аліментів на
утримання їх дочки ОСОБА_4 в розмірі 385,80
грн., покликаючись на ч.2 ст.182 СК
України, відповідно до якої
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку. Вказує також, що не
припиняв утримувати дитину та
матеріально забезпечувати її у силу
своїх можливостей, постійно приймав
участь у її вихованні, догляді за нею,
намагається надати їй повноцінне
батьківське піклування та турботу.
Однак, в цьому перешкоджає колишня
дружина, яка забороняє бачитись йому з
дочкою та налаштовує її проти нього. В
підтвердження своїх слів надав суду
банківські квитанції про
перерахування коштів позивачу.

Заслухавши пояснення позивача,
з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до висновку, що позов підлягає до
задоволення частково з наступних
підстав.

З пояснень сторін, матеріалів справи
судом встановлено, що рішенням
Луцького міськрайонного суду від 14.05.2013
року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
розірвано(а.с.7).

В шлюбі народилася дочка ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що

підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1 від 29.06.2000 року.
Батьками дитини згідно зазначеного
свідоцтва вказані ОСОБА_3 та
ОСОБА_2(а.с.6).

З пояснень позивача судом встановлено,
що сторони проживають окремо, дитина
проживає з матір'ю та перебуває на її
утриманні, позивач працює. Згідно
довідки ТзОВ «Пакко Холдинг» загальна
сума її доходу на посаді фахівця з
бухгалтерського обліку за період з
квітня по вересень 2014 року становить
10332,87 грн.(а.с.8-10,32).

Згідно пояснень відповідача в
письмових запереченнях на позов та
наданих доказів, останній не працює,
іншої сім'ї не має, на його забезпеченні
матір, пенсіонер по віку(а.с.22-26, 31).

З довідки Луцької спеціалізованої
школи І-ІІІ ступенів № 5 від 08.10.2014 року
вбачається, що ОСОБА_4 навчається у 9-В
класі даної школи. Батько дитини ОСОБА_3
не бере участі у вихованні дитини, не
спілкується з вчителями, не забирає
дитину додому, протягом останнього
навчального року навчання дитини у
школі жодного разу не був на
батьківських зборах (а.с.11).

З висновку ЛКК № 508 від 08.10.2014 року КЗ
«Луцька міська дитяча поліклініка»
вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
знаходиться на диспансерному обліку
та потребує оздоровлення (а.с.12).

Відповідно до ст.180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дітей, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Аналізуючи зібрані та досліджені в
судовому засіданні докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку
про стягнення з відповідача в користь
позивача аліментів на утримання
неповнолітньої дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в
розмірі 700 грн.(сімсот) грн. щомісячно,
починаючи від дня пред'явлення позову 21
жовтня 2014 року і до досягнення дитиною
повноліття.

При стягненні з відповідача в користь
позивача аліментів на утримання дочки
в заявленій позивачем сумі суд
враховує, що відповідач є особою
молодого віку, працездатним, не хворіє,
інших утриманців не має, має змогу
працювати та надавати такі кошти на
утримання дитини. Разом з тим, суд
враховує, що позивач отримує невелику
заробітну плату, виплачує іпотечний
кредит, забезпечуючи таким чином
житлом, в тому числі і дитину, що дитина
хворіє та вік дитини, в якому потреба в
коштах на утримання, навчання та
виховання більша, ніж в малолітньому
віці.

Посилання відповідача в письмових
запереченнях на те, що надає колишній
дружині кошти саме на утримання дитини
та, що на його забезпеченні перебуває
матір, суд до уваги не приймає.

Як пояснила в судовому засіданні
позивач, колишній чоловік до початку 2014
року за їх домовленістю надавав їй
кошти на сплату іпотечного кредиту, в
зв'язку з чим не зверталася до суду з
позовом про стягнення з нього
аліментів. З початку року такі кошти
відповідач надавати перестав. Позивач
заперечила також, що створює
колишньому чоловікові будь-які
перешкоди в намаганні утримувати,
бачити чи спілкуватися з дитиною,
оскільки, перебуваючи на роботі, вона
не може впливати на вирішення цих
питань. Останній має можливість
спілкуватися з дитиною в школі, після
школи, з вчителями, брати участь у
батьківських зборах, проте не робить
цього зі своєї волі.

Як зазначив в запереченнях відповідач,
його мати є пенсіонером, а значить
отримує пенсію. Про те, що він надає
кошти непрацездатній матері, доказів
суду не надав. За таких обставин мати не
може рахуватись такою, що перебуває на
його утриманні.

Що стосується суми аліментів, яку
згідний сплачувати відповідач на
утримання неповнолітньої дочки, то
відповідно до ч.2 ст.182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків визначення розміру аліментів
у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір аліментів суд
враховує також, що згідно ст.7 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік» у 2014 році встановлений
прожитковий мінімум для дітей віком
від 6 до 18 років: з 1 січня - 1286 грн., з 1
липня - 1320 грн., з 1 жовтня - 1373 грн.
Вказаний прожитковий мінімум повинні
забезпечити обоє батьків.

Таким чином, враховуючи викладене
вище, суд вважає, що розмір аліментів,
заявлений позивачем не є завищеним,
відповідає інтересам дитини, а
відповідач, як батько дитини, будучи
здоровою, працездатною особою, за
встановлених обставин спроможний
сплачувати аліменти на утримання
дитини саме в такому розмірі.

Разом з тим, позов в частині
стягнення з відповідача аліментів з
01.01.2014 року, тобто за минулий час, до
задоволення не підлягає.

У відповідності до ч.1 ст.191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що
аліменти за минулий час можуть бути
присуджені лише в тому випадку, якщо
позивач подасть суду докази того, що
він вживав заходів щодо одержання
аліментів з відповідача, але не міг їх
одержати у зв'язку з ухиленням
останнього від їх сплати.

Позивач пояснила суду, що з початку 2014
року намагалася вирішити питання з
відповідачем щодо надання ним
матеріальної допомоги на утримання
дочки добровільно. Разом з тим, доказів
щодо цього суду не надала, з позовом до
суду про стягнення аліментів не
зверталася. Докази того, що не могла
одержати аліменти у зв'язку з ухиленням
відповідача від їх сплати також
відсутні.

Тому позов в цій частині до задоволення
не підлягає.

Суд приходить до висновку також,
що згідно ст.88 ЦПК України, з
відповідача в дохід держави слід
стягнути 243,60 грн. судового збору.

В задоволенні решти вимог
позивача слід відмовити.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України слід
допустити негайне виконання рішення
суду в частині стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184,191 СК
України, керуючись ст.ст. 3, 10, 57-60, 88, 208,
209, 215, 218, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути аліменти з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м.Луцк
Волинської області в користь ОСОБА_2 на
утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в
розмірі 700(сімсот) грн. щомісячно,
починаючи від дня пред'явлення позову 21
жовтня 2014 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 в дохід держави 243,60 грн.
(двісті сорок три грн. 60 коп.) судового
збору.

Допустити негайне виконання
рішення суду в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Cуддя Луцького міськрайонного суду
В.Ф.Кирилюк