АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8292/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Шевцова Т.В. Доповідач - Максюта
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого: Максюти Ж.І.,

суддів :
Кочкової Н.О., Козлова С.П.

при секретарі: Кулику О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 12 червня
2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення суми
боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідачів про стягнення суми боргу.
В обґрунтування своїх позовних вимог
посилався на те, що відповідач - ОСОБА_2
23.09.2013р. взяла у нього в борг суму грошей
у розмірі 26 000 доларів США, про що
написала власноручно боргову розписку.
Відповідно до умов боргової розписки
ОСОБА_2 зобов'язувалась повернути в
строк до 23.09.2018 року, а у разі
неможливості повернення переоформити
на нього, по Договору дарування, 1/2
частини квартири, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Виконання зобов'язань ОСОБА_2 по
борговій розписні від 23.09.2013р. було
частково забезпечено порукою ОСОБА_4, в
обсязі визначеному договором поруки
від 19.10.2013 р.

У лютому 2014р. ОСОБА_2 під час розмови
взагалі відмовилась будь-коли виконати
взяті на себе грошові зобов'язань з
приводу повернення суми боргу ОСОБА_3,
та повідомила його, що останній може
спробувати звернутися до суду з
позовом про стягнення з неї
заборгованості.

20 лютого 2014 р. він звернувся до ОСОБА_4 з
письмовою вимогою про виконання свого
зобов'язання укладеним Договором
поруки від 19.10.2013 p., у строк до 20.03.2014 р.

ОСОБА_4 в порушення договору поруки не
сплатив за ОСОБА_2 заборгованість в
обсязі визначеному договором поруки,
що на дату подання позову складає 850
грн.

3 приводу цих обставин позивач
звернувся до суду за захистом своїх
порушених прав.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 12 червня
2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення боргу -
задовольнити.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
суму боргу в розмірі 265 109 (двісті
шістдесят п'ять тисяч сто дев'ять грн. 00
коп.) грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
суму заборгованості за Договором
поруки від 19.10.2013р. у розмірі 850
(вісімсот п'ятдесят) грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
судовий збір у розмірі 2772,80 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати, та
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволені позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, рішення суду
частковому скасуванню, з ухваленням в
скасованій частині нового рішення у
відповідності до п.3, 4 ст.309 ЦПК України.

Задовольняючи позов районний суд
послався на те, що відповідачем ОСОБА_2
не виконані зобов'язання згідно
боргової розписки від 23.09.2013р., на його
вимогу повернути грошові кошти
добровільно, вона категорично
відмовилась, а тому вимоги позивача про
стягнення на його користь суми позики є
обґрунтованими.

Але повністю погодитись з таким
висновком суду не можна.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, відповідач ОСОБА_2
23.09.2013р. отримала від позивача ОСОБА_3 в
борг суму грошей у розмірі 26 000
(двадцять шість тисяч) доларів США, про
що склала власноручно боргову
розписку.

Відповідно до умов боргової розписки
відповідач ОСОБА_2 зобов'язувалась
повернути отримані кошти до 23.09.2018р., а у
разі неможливості повернення -
переоформити на позивача, по договору
дарування, 1/2 частину квартири, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Виконання зобов'язань відповідача
ОСОБА_2 по борговій розписці від 23.09.2013р.
було частково забезпечено порукою
відповідача ОСОБА_4 в обсязі
визначеному договором поруки від
19.10.2013p., а саме в розмірі 50
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦКУ
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо договором
не встановлений строк повернення
позики або цей строк визначений
моментом пред'явлення вимоги, позика
має бути повернена позичальником
протягом тридцяти днів від дня
пред'явлення позикодавцем вимоги про
це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 2 вказаної статті
позика, надана за договором
безпроцентної позики, може бути
повернена позичальником достроково,
якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з боргової розписки,
наданої ОСОБА_2 ОСОБА_3 строк виконання
боргового зобов'язання сторонами був
визначений - до 23.09.2018р., таким чином на
час звернення ОСОБА_3 з позовом до суду
строк виконання взятого ОСОБА_2 на себе
грошового зобов'язання не настав, а
тому підстав застосування ст. ст.526,611,625
ЦКУ у суду першої інстанції не було.

З цих підстав не підлягають до
задоволення позовні вимоги відносно
поручителя за договором поруки ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України,
апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 12 червня
2014 року - скасувати.

В задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_2 про стягнення суми боргу -
відмовити.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий:
______________Ж.І. Максюта

Судді:
______________Н.О. Кочкова

______________ С.П.Козлов