Справа № 203/2521/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2014 року

Кіровський районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Маймур
Ф.Ф.

при секретарі - Величко О.М.

за участю : позивача – ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Дніпропетровської
міської ради, третя особа – приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_5 про
встановлення факту, що має юридичне
значення, визнання права власності в
порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

11 квітня 2014 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
звернулись до Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська з позовом до
Дніпропетровської міської ради, третя
особа – приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_5 про
встановлення факту, що має юридичне
значення, визнання права власності в
порядку спадкування (а.с.4-8)

Позивачі у позовній заяві та у судовому
засіданні в обґрунтування позовних
вимог, посилались на те, що 27.03.2008 року
померла ОСОБА_6, яка була бабусею
позивачів, за життя нею було придбано
та отримано у власність нерухоме, а
саме: житловий будинок №14 житловою
площею 32,60 кв.м. з господарськими спору
дами та будівлями по вул. Новосельній у
м. Дніпропетровську та земельна
ділянка площею 0,0421 га, що розташована
на території Кіровського району м.
Дніпропетровська, вул. Новосільна, буд.
14. Після смерті ОСОБА_6 єдиним
спадкоємцем першої черги став її
чоловік (дідусь позивачів) - ОСОБА_7,
який прийняв спадщину та фа ктично
вступив у володіння спадковим майном,
так як на час відкриття спадщини пос
тійно проживав із ОСОБА_6 ОСОБА_7
звернувся до но таріальної контори але
йому було роз’яснено, що видати
свідоцтво про право на спадщину після
одного з власників можливо лише після
виділення (визначення) часток
померлого з спільного сумісного майна
в судовому порядку. Рішенням суду було
визначено частки. До своєї смерті
ОСОБА_6 і ОСОБА_7 зробили поліпшення
будинку, який відповідно до Технічного
паспорту на садибний (індивідуальний)
житловий будинок, ви готовленого
станом на 03.09.2010 Комунальним
підприємством "Дніпропетровське між
міське бюро технічної інвентаризації-"
Дніпропетровської обласної ради
(інвентариза ційна справа №2443;
реєстровий №246-2), став складатися з
таких частин: А-1 - жит ловий будинок, А1-1
- прибудова, А2-1 - прибудова, а-1 -
прибудова, а1-1 - тераса, під.А-1 - підвал,
під.А1-1 - підвал, під.А2-1 - підвал, а -
ганок, а1 - сходи, а2 - вхід в підвал, Б -
убиральня, Г - гараж, під.Г - яма
оглядова, Д – навіс. Оформити згідно
закону своє право на ? частку будинку,
прибудови та право на спадщину ОСОБА_7
не встиг так як 22.03.2013 він помер не
залишивши заповіту. Спадкоємцями
померлого ОСОБА_7 є позивачі, тому
позивачі звернулися до суду та просили
встановити факт постійного проживання
ОСОБА_7 із своєю дружиною - ОСОБА_6, на
момент її смерті, тобто на 27.03.2008 року та
визнати за кожним з позивачів по 1/3
частини зазначеного домоволодіння та
земельної ділянки з урахуванням
поліпшень та перебудов (а.с.4-8)

Представник позивачів у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
просив їх задовольнити.

Дніпропетровська міська рада у судове
засідання свого представника не
направила, надала на адресу заяву в
якій просила розглянути справу без
його участі(а.с.136)

Третя особа - приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_5
свого представника у судове засідання
не направила, але надала заяву з
проханням розглядати вказану цивільну
справу без їх участі(а.с.127)

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали даної цивільної
справи, суд приходить до наступного
висновку з таких підстав.

Судом встановлено, що 30.12.1997 року ОСОБА_6
було придбано у власність житловий
будинок № 14 житловою площею 32,60 кв.м. з
господарськими спору дами та
будівлями по вул. Новосельній у м.
Дніпропетровську, який на момент
купівлі, складався з літ. А-1 - житловий
будинок, Б - вбиральня, №1-10 - огорожа, І
– мостіння, та земельну ділянку площею
0,0421 га, що розташовану на території
Кіровського району м.
Дніпропетровська, вул. Новосільна, буд.
14, Дердавний акт Д* № 030095, Код ДЗК 75019103,
що підтверджується копією договору
купівлі-продажу нерухомого майна № 413
від 30.12.1997 року укладеного на товарній
біржі "Нове століття", копією
державного акту про право приватної
власності на землю серія ІІІ-ДП
виданого на підставі рішення від 18.05.2000
№1050 виконавчого комітету
Дніпропетровської мі ської ради
(а.с.11-12)

Встановлено, що ОСОБА_6 померла 27.03.2008
року, після смерті якої П’ятою
Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою було відкрито
спадкову справу № 484/2008 року, з заявами
про прийняття спадщини до нотаріуса
звернулись ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_4,
але ще був спадкоємець відповідно до
ст.. 1261 ЦК України – ОСОБА_8, який
прийняв спадщину відповідно до п. 3 ст.
1268 ЦК України, але свідоцтво про право
на спадщину не видавалось, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть та копією спадкової справи
(а.с.44-61)

Встановлено, що на момент смерті
ОСОБА_6, а саме 27.03.2008 року остання
проживала з своїм чоловіком ОСОБА_7 за
адресою: м. Дніпропетровськ, вул.
Новосільна, буд. 14, який прийняв
спадщину та фа ктично вступив у
володіння спадковим майном, що
підтверджується поясненнями свідків,
копією рішення Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська № 2-2330/10 від
01.07.2010 року та копією домової
книги(а.с.13-14, 137-141)

Рішенням Кіровського районного сду м.
Дніпропетровська від 10.07.2010 року
ухваленим по цивільній справі № 2-2330/10
визначено, що частки ОСОБА_6, померлої
27.03.2008, та ОСОБА_7 в праві спільної
сумісної власності на будинок №14 по
вул. Новосільній у м. Дніпропетровську
складають по ? кожного, припинено право
спільної сумісної влас ності на
вказаний будинок та визнано за ОСОБА_7
право власності на ? частку цьо го
будинку, що підтверджується копією
вказаного рішення(а.с.13-14)

Судом встановлено, що до своєї смерті
ОСОБА_6 і ОСОБА_7 зробили поліпшення
будинку, який відповідно до Технічного
паспорту на садибний (індивідуальний)
житловий будинок, ви готовленого
станом на 03.09.2010 Комунальним
підприємством "Дніпропетровське між
міське бюро технічної інвентаризації"
Дніпропетровської обласної ради
(інвентариза ційна справа №2443;
реєстровий № 246-2), став складатися з
таких частин: А-1 - жит ловий будинок, А1-1
- прибудова, А2-1 - прибудова, а-1 -
прибудова, а1-1 - тераса, під.А-1 - підвал,
під.А1-1 - підвал, під.А2-1 - підвал, а -
ганок, а1 - сходи, а2 - вхід в підвал, Б -
убиральня, Г - гараж, під.Г - яма
оглядова, Д - навіс. Відповідно
Технічному висновку, складеному ТОВ
"Промтехстальпроект" (Дер жавна
ліцензія АВ № 051902 України), про
проведення обстеження й оцінки
експлуата ційної придатності
будівельних конструкцій прибудови
(літ. А2-1, а-1), тераси (лит. а1-1) підвалу (
під літ. А1-1) житлового будинку й гаража
(літ. Г), розташованих за адре сою: вул.
Новосельна, 14 у м. Дніпропетровську,
конструктивне рішення обстежуваних
приміщень житлового будинку й гаража
забезпечує безпечну роботу несучих
елементів; стан будівельних
конструкцій обстежуваних приміщень
(літ. А2-1, а-1, а1-1, під літ. А2-1 і літ. Г)
житлового будинку й гаража,
розташованих за адресою: вул.
Новосельна, 14 у м. Дніпропетровську, на
момент обстеження класифікується як
задовільне; будівельні конструкції
обстежуваних приміщень житлового
будинку й гаражу за адресою: вул. Но
восельна, 14 є придатними до
експлуатації, що підтверджується
копією технічного паспорту,
показаннями свідка та
висновком(а.с.15-22,30-31)

Встанволено, що 30 липня 2010 року помер
ОСОБА_8 (син ОСОБА_8 о.В. та ОСОБА_7Л.), що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть (а.с.24)

Судом встановлено, що 22 березня 2013 року
помер ОСОБА_7, та після його смерті до
приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_5 з
заявами про прийняття спадщини
звернулись: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
які є онуками померлого, але позивачам
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, оскільки ОСОБА_7 не
встиг за життя оформити згідно закону
своє право на ? частку будинку тому в
них відсутній правовстановлюючий
документ, що підтверджується рішенням
Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 13.11. 2013 року в
цивільній справі № 203/7031/13-ц, копією
свідоцтва про смерть ОСОБА_9 (син
ОСОБА_7Л.), копіями свідоцтв про
народження ОСОБА_9 ОСОБА_3, ОСОБА_4,
копією спадкової справи № 19/2013 (а.с.73-125)

Правовідносини, які виникли між
сторонами урегульовані нормами
Конституції України, Цивільного
кодексу України (2003 року).

Згідно із ст. 41 Конституції України,
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Право приватної власності набувається
в порядку, визначеному законом. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
права власності.

Відповідно до ст. 210 ЦК України правочин
підлягає державній реєстрації лише у
випадках, встановлених законом. Такий
правочин є вчиненим з моменту його
державної реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ст. 331 ЦК України, право
власності на нову річ, яка виготовлена
(створена) особою, набувається нею, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Право власності на
новостворене нерухоме майно (житлові
будинки, будівлі, споруди тощо) виникає
з моменту завершення будівництва
(створення майна).

Відповідно до ст.. 368 ЦК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Майно, набуте в результаті
спільної праці та за спільні грошові
кошти членів сім'ї, є їхньою спільною
сумісною власністю, якщо інше не
встановлено договором, укладеним у
письмовій формі.

Згідно ч. 3 ст. 375 ЦК України, право
власника на забудову здійснюється ним
за умови додержання архітектурних,
будівельних, санітарних, екологічних
та інших норм і правил, а також за умови
використання земельної ділянки за її
цільовим призначенням.

Відповідно до ст. 376 ЦК України,
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил. За власником або
користувачем земельної ділянки може
бути визнано право власності на майно,
яке самовільно побудоване на ній, якщо
це не порушує права інших осіб.

Відповідно до ст. 392 ЦК України особа
має право пред’явити позов про
визнання за нею права власності, якщо
це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати нею
документа, який засвідчує право
власності.

Згідно ст..1261 ЦК України у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Відповідно частинам 1, 3, 5 ст.1268 ЦК
України спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її; спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї; незалежно від часу прийняття
спадщини вона нале жить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої ст..1272 ЦК
України якщо спадкоємець протягом
строку, встановленого ст..1270 ЦК України,
не подав заяву про прийняття спадщини,
він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно ч.1 ст.1278 ЦК України частки
кожного спадкоємця у спадщині є
рівними, якщо спадкодавець у заповіті
сам не розподілив спадщину між ними.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256
ЦПК України передбачено, що суд
розглядає справи про встановлення
факту родинних відносин між фізичними
особами.

Пунктом 6 частиною 1 ст. 256 ЦПК
України передбачено, що суд розглядає
справи, щодо належності
правовстановлюючих документів особі,
прізвище, ім’я по батькові, місце і час
народження якої, що зазначені в
документі, не збігаються з ім’ям, по
батькові, прізвищем, місцем і часом
народження цієї особи, зазначеним у
свідоцтві про народження або в
паспорті.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України
передбачено, що у судовому порядку
можуть бути встановлені також інші
факти, від яких залежить виникнення,
зміна або припинення особистих
майнових прав фізичної особи, якщо
законом не визначено іншого порядку їх
встановлення.

Вирішуючи вищезазначені докази,
свідчення свідків суд приходить до
висновку що можливо встановити факт
постійного проживання ОСОБА_7, який
помер 23.03.2013 року із своєю дружиною -
ОСОБА_6, яка померла 27.03.2008 року, на
момент її смерті.

Оцінюючи усі докази, які були
досліджені судом у судовому засіданні
у їх сукупності, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_6, яка померла 27.03.2008
року та ОСОБА_7, який помер 22.03.2013 року
фактично були власниками земельної
ділянки площею 0,0421 га, що розташована
на території Кіровського району м.
Дніпропетровська, вул. Новосільна,
буд.14 та жит лового будинку №14 з
господарськими спорудами та будівлями
по вул. Новосельній у м.
Дніпропетровську, але за життя ОСОБА_7
не встиг перереєструвати відповідну
частку, тому враховуючи всі докази
наявні в матеріалах справи та те, що
позивачі вчасно звернулись до
нотаріальної контори з заявами про
прийняття спадщини, позивачі є єдиними
спадкоємцями, суд приходить до
висновку, що позов можливо
задовольнити та визнати за кожним з
позивачів по 1/3 частині земельної
ділянки площею 0,0421 га, що розташована
на території Кіровського району м.
Дніпропетровська, вул. Новосільна,
буд.14, Д* № 030095, код ДЗК 75019103, та 1/3
частині жит лового будинку №14 з
господарськими спорудами та будівлями
по вул. Новосельній у м.
Дніпропетровську відповідно до
Технічного паспорту на садибний
(індивідуальний) житловий будинок який
складається з: А-1 - житловий будинок, А1-1
- прибудова, А2-1 - прибудова, а-1 -
прибудова, а1-1 - тераса, під.А-1 - підвал,
під.А1-1 - підвал, під.А2-1 - підвал, а -
ганок, а1 - сходи, а2 - вхід в підвал, Б -
убиральня, Г - гараж, під.Г - яма
оглядова, Д – навіс, в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_6, яка
померла 27.03.2008 року та ОСОБА_7, який
помер 22.03.2013 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.
41 Конституції України, ст. ст. 317, 319, 321,
328, 328, 331,375, 376, 392, 1223, 1270, 1272 Цивільного
кодексу України (2003 року), ст.ст. 10, 11, 60,
212, 213, 215, 226 ЦПК України, суд, –

В И Р І Ш И В :

Встановити факт постійного
проживання ОСОБА_7, який помер 23.03.2013
року із своєю дружиною - ОСОБА_6, яка
померла 27.03.2008 року, на момент її смерті.

Визнати за ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1) право
власності на 1/3 частину земельної
ділянки площею 0,0421 га, що розташована
на території Кіровського району м.
Дніпропетровська, вул. Новосільна,
буд.14, Д* № 030095, код ДЗК 75019103, та 1/3
частину жит лового будинку №14 з
господарськими спорудами та будівлями
по вул. Новосельній у м.
Дніпропетровську відповідно до
Технічного паспорту на садибний
(індивідуальний) житловий будинок який
складається з: А-1 - житловий будинок, А1-1
- прибудова, А2-1 - прибудова, а-1 -
прибудова, а1-1 - тераса, під.А-1 - підвал,
під.А1-1 - підвал, під.А2-1 - підвал, а -
ганок, а1 - сходи, а2 - вхід в підвал, Б -
убиральня, Г - гараж, під.Г - яма
оглядова, Д – навіс, в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_6, яка
померла 27.03.2008 року та ОСОБА_7, який
помер 22.03.2013 року.

Визнати за ОСОБА_3 (ІПН: НОМЕР_2) право
власності на 1/3 частину земельної
ділянки площею 0,0421 га, що розташована
на території Кіровського району м.
Дніпропетровська, вул. Новосільна,
буд.14, Д* № 030095, код ДЗК 75019103, та 1/3
частину жит лового будинку №14 з
господарськими спорудами та будівлями
по вул. Новосельній у м.
Дніпропетровську відповідно до
Технічного паспорту на садибний
(індивідуальний) житловий будинок який
складається з: А-1 - житловий будинок, А1-1
- прибудова, А2-1 - прибудова, а-1 -
прибудова, а1-1 - тераса, під.А-1 - підвал,
під.А1-1 - підвал, під.А2-1 - підвал, а -
ганок, а1 - сходи, а2 - вхід в підвал, Б -
убиральня, Г - гараж, під.Г - яма
оглядова, Д – навіс, в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_6, яка
померла 27.03.2008 року та ОСОБА_7, який
помер 22.03.2013 року.

Визнати за ОСОБА_4 (ІПН: НОМЕР_3) право
власності на 1/3 частину земельної
ділянки площею 0,0421 га, що розташована
на території Кіровського району м.
Дніпропетровська, вул. Новосільна,
буд.14, Д* № 030095, код ДЗК 75019103, та 1/3
частину жит лового будинку №14 з
господарськими спорудами та будівлями
по вул. Новосельній у м.
Дніпропетровську відповідно до
Технічного паспорту на садибний
(індивідуальний) житловий будинок який
складається з: А-1 - житловий будинок, А1-1
- прибудова, А2-1 - прибудова, а-1 -
прибудова, а1-1 - тераса, під.А-1 - підвал,
під.А1-1 - підвал, під.А2-1 - підвал, а -
ганок, а1 - сходи, а2 - вхід в підвал, Б -
убиральня, Г - гараж, під.Г - яма
оглядова, Д – навіс, в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_6, яка
померла 27.03.2008 року та ОСОБА_7, який
помер 22.03.2013 року.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 223 ЦПК
України.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Кіровський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

Ф.Ф. Маймур