УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2014 року суддя
Іллічівського районного суду м.
Маріуполя Донецької області ОСОБА_1,
ознайомившись в м.Маріуполі із заявою
ОСОБА_2 про встановлення фактів, що
мають юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

18 листопада 2014 року заявниця
звернулась до Іллічівського райсуду м.
Маріуполя з заявою про встановлення
фактів, що мають юридичні значення, в
якій просить встановити факт, що її син
ОСОБА_3 народився в м.Луганську України,
що ОСОБА_4, 04 червня 1966року народження
та помер 25 квітня 2013 року є батьком
ОСОБА_3 та зобов’язати Іллічівський
ВРАЦС Маріупольського МУЮ
зареєструвати народження її сина з
зазначенням відповідних даних.

Ознайомившись із заявою, суддя прийшов
до висновку, що її подано без
додержання вимог, встановлених ст. 119
ЦПК України.

Так, відповідно до пунктів 3, 5, 6 ч. 2 ст. 119
ЦПК позовна заява повинна містити
зміст позовних вимог, виклад обставин,
якими позивач обґрунтовує вимоги,
зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину.

Згідно частин 3, 4 ст. 235 ЦПК України
справи окремого провадження
розглядаються судом з додержанням
загальних правил, встановлених цим
Кодексом, за винятком положень щодо
змагальності та меж судового розгляду.
Інші особливості розгляду цих справ
встановлені цим розділом.

Крім того, відповідно до приписів ст. 258
ЦПК України у заяві повинно бути
зазначено наступне: який факт заявник
просить встановити та з якою метою;
причини неможливості одержання або
відновлення документів, що посвідчують
цей факт; докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що
підтверджують викладені в заяві
обставини, і довідка про неможливість
відновлення втрачених документів.

Натомість заявником в заяві не було
вказано причин неможливості одержання
або відновлення документів, що
посвідчують факт родинних відносин її
сина ОСОБА_3 з померлим батьком ОСОБА_4,
не надано доказів наявності причин
неможливості їх одержання або
відновлення в позасудовому порядку.

Разом з тим, в своїх роз’ясненнях,
викладених у листі від 01.01.2012 року "Про
судову практика розгляду справ про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення" Верховний Суд України
зазначив, що вирішуючи питання про
прийняття заяв про встановлення
фактів, що мають юридичне значення,
судам необхідно враховувати, що ці
заяви повинні відповідати як загальним
правилам щодо змісту і форми позовної
заяви, встановленим ст. 119 ЦПК, так і
вимогам щодо її змісту, передбаченим
ст. 258 цього Кодексу.

Якщо у заяві не зазначено, який
конкретно факт просить встановити
заявник, з яких причин неможливо
одержати або відновити документ, що
посвідчує цей факт, якими доказами він
підтверджується, або до заяви не
приєднано довідки про неможливість
одержання чи відновлення необхідних
документів, суддя відповідно до ст. 121
ЦПК постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави для залишення
заяви без руху і надає заявникові строк
для усунення недоліків.

Вказані недоліки заяви свідчать про
недотримання вимог процесуального
закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України
суддя, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
викладених у статті 119 цього Кодексу,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1
ст. 121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення фактів,
що мають юридичне значення залишити
без руху, надавши заявниці для усунення
недоліків строк п’ять днів з дня
отримання ухвали, про що повідомити
заявницю, надіславши їй копію ухвали та
роз’яснити, що у випадку, якщо вимоги
не будуть виконані до зазначеного
строку, позовна заява буде вважатися
неподаною та повернута заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:

ОСОБА_1