Справа № 295/5317/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2014 року
м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у
складі

судді Корицької В.О.,

при секретарі Зоренко Т.О.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2,
відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом ОСОБА_5,

адреса реєстрації: 10009, АДРЕСА_1,

адреса проживання: 10012, АДРЕСА_2,

до ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі
Житомирської обласної дирекції,

10014, м. Житомир, пл. Перемоги, буд. 10-А,

ОСОБА_3,

адреса реєстрації: 10009, АДРЕСА_1,

адреса проживання: 10012, АДРЕСА_2,

та ОСОБА_4,

10008, АДРЕСА_3,

про визнання поруки припиненою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із
вищевказаним позовом, в якому з
урахуванням уточненого 17.11.2014 р.
формулювання предмету спору, просить
визнати поруку такою, що припинена за
договорами поруки №Z012/110/803/2 від 28.11.2007
р. та №Z012/110/334/1 від 11.08.2008 р., укладеними
між ОСОБА_5 та ПАТ "Райффайзен Банк
Аваль".

В обґрунтування своїх позовних вимог
зазначив, що 28 листопада 2007 року та 11
серпня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль» в особі Житомирської обласної
дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (у
подальшому змінив назву на ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_7 були
укладені кредитні договори № 2012/110/803
та № 2012/110/334.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за вказаними договорами
між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі
Житомирської обласної дирекції ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5 були
укладені договори поруки №Z012/110/803/2 від
28.11.2007 р. та №Z012/110/334/1 від 11.08.2008 р.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 помер, про що
свідчить Свідоцтво про смерть серії
НОМЕР_1 від 07 лютого 2011 року.

Згідно Свідоцтв про право на спадщину
за законом від 13 вересня 2011 року та
Договору про поділ спадкового майна
від 13 вересня 2011 року спадкоємцями
позичальника є його діти ОСОБА_3 та
ОСОБА_4.

У зв'язку із чим, позивач просить
припинити поруку в силу положень ст.
ст. 523, 608 ЦК України.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав заявлені позовні
вимоги.

Представник банку у задоволені позову
просив відмовити, посилаючись на те, що
у зв'язку зі смертю боржника за
кредитним договором має місце не
цілеспрямована заміна боржника в
зобов'язанні за згодою сторін, а
успадкування грошового обов'язку
спадкоємцем, що прийняв спадщину. При
чому, згідно ст. 520 ЦК України банк не
надавав згоду на заміну
боржника/позичальника новим
боржником/спадкоємцем. Оскільки заміна
боржника не відбулася, то норма частини
першої статті 523 ЦК України не підлягає
застосуванню.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 із заявленими
позовними вимогами погодилися.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши
і дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку, що заявлені
вимоги обґрунтовані і підлягають
задоволенню з огляду на таке.

28 листопада 2007 року та 11 серпня 2008 року
між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі
Житомирської обласної дирекції ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» (у подальшому
змінив назву на ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль») та ОСОБА_7 були укладені
кредитні договори № 2012/110/803 та №
2012/110/334.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за вказаними договорами
між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі
Житомирської обласної дирекції ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5 були
укладені договори поруки №Z012/110/803/2 від
28.11.2007 р. та №Z012/110/334/1 від 11.08.2008 р.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 помер, про що
свідчить Свідоцтво про смерть серії
НОМЕР_1 від 07 лютого 2011 року.

Згідно Свідоцтв про право на спадщину
за законом від 13 вересня 2011 року та
Договору про поділ спадкового майна
від 13 вересня 2011 року спадкоємцями
позичальника є його діти ОСОБА_3 та
ОСОБА_4.

17 березня 2014 року ОСОБА_5 звернувся до
банку із заявою, відповідно до якої
просив підтвердити факт припинення
договорів поруки, а також повідомити
про наявність інших договорів іпотеки
та поруки, укладених для забезпечення
виконання кредитних договорів
позичальника. Відповідь на це
звернення на день подачі позову не
надходила.

Відповідно до статті 608 ЦК України
зобов'язання припиняється смертю
боржника, якщо воно є нерозривно
пов'язаним з його особою і у зв'язку з
цим не може бути виконане іншою особою.

У випадку смерті боржника за кредитним
договором його права і обов'язки за цим
договором переходять до спадкоємців,
які зобов'язані задовольнити вимоги
кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.
Вимоги кредитора вони зобов'язані
задовольнити шляхом одноразового
платежу, якщо домовленістю між
спадкоємцями і кредитором інше не
встановлено. У разі відмови від
одноразового платежу суд за позовом
кредитора накладає стягнення на майно,
яке було передано спадкоємцям у натурі
(пункт 5 статті 1219, стаття 1282 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 523
ЦК України порука або застава,
встановлена іншою особою, припиняється
після заміни боржника, якщо поручитель
або заставодавець не погодився
забезпечувати виконання зобов'язання
новим боржником.

Аналіз наведених норм дає підстави для
висновку про те, що у разі смерті
боржника за кредитним договором за
наявності спадкоємців відбувається
заміна боржника в зобов'язанні, який
несе відповідальність у межах вартості
майна, одержаного у спадщину.

Отже, доводи представника банку про те,
що у разі смерті боржника, який був
стороною кредитного договору, не
відбувається заміна боржника в
зобов'язанні, оскільки має місце
успадкування грошового обов'язку
спадкоємцем, є помилковим.

Аналогічна правова позиція викладене в
постанові ВСУ від 17.04.2013 р. у справі
№6-18цс13.

Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів не однакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

Враховуючи викладене вище, суд
приходить до висновку, що вимоги
позивача є обґрунтованими та
підлягають задоволенню у межах
заявлених вимог.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Керуючись ст.ст. 88, 158, 169, 209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати поруку, встановлену договорами
поруки №Z012/110/803/2 від 28.11.2007 р. та
№Z012/110/334/1 від 11.08.2008 р., укладеними між
ОСОБА_5 та ПАТ "Райффайзен Банк Аваль",
припиненою.

Стягнути з ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"
на користь ОСОБА_5 судовий збір у сумі
243, 60 грн.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Богунський районний суд
міста Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя
В.О.Корицька