Справа № 495/7719/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2014 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання:
Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 495/7719/14-ц

за позовом ОСОБА_1

до Бритівської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області

про визнання права власності на
спадкове майно

В С Т А Н О В И В :

17.10.2014 року ОСОБА_1 (далі по тексту -
позивач) звернувся до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовною заявою до Бритівської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області (далі по тексту -
відповідач) про визнання права
власності на спадкове майно (а.с.1-3).

Так, позивач просить суд:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на
спадкове майно, що складається з
житлового будинку, який складається в
цілому з: будівля - літ. «А», загальною
площею - 275,0 кв.м., з яких 88,5 кв.м. - площа
першого поверху, 71,8 кв.м. - площа другого
поверху, 114,7 кв.м. - площа цокольного
поверху, підвалу - літ. «а», ганок - літ.
«а1», літня кухня - літ. «Б», прибудова -
літ. «б», сарай - літ. «В», сарай - літ.
«Г», вбиральня - літ. «Д» та споруд №1-8.

Ухвалою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 20.10.2014 року відкрито провадження у
справі № 495/7719/14-ц за позовом ОСОБА_1 до
Бритівської СР про визнання права
власності на спадкове майно. Справу
призначено до розгляду (а.с.25).

Позивач - ОСОБА_1, в судове засідання
17.11.2014 року не з'явився, але подав до
суду заяву, згідно з якою заявлені
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, просить їх задовольнити та
розглянути справу за його відсутності
(а.с.31).

Відповідач - Бритівська СР, відзив або
заперечення на позов ОСОБА_1 до суду не
надала та її представник в судове
засідання 17.11.2014 року не з'явився без
поважних причин, про причини неявки суд
не повідомив, будь-яких клопотань не
заявляв, хоча був належним чином
повідомлений про час та місце
проведення судового розгляду, про що
свідчить наявне в матеріалах справи
відповідне поштове повідомлення (а.с.30).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
169 Цивільного процесуального кодексу
України, суд відкладає розгляд справи в
межах строків, встановлених статтею 157
цього Кодексу, у разі першої неявки в
судове засідання сторони або
будь-якого з інших осіб, які беруть
участь у справі, оповіщених у
встановленому порядку про час і місце
судового розгляду, якщо вони
повідомили про причини неявки, які
судом визнано поважними.

Неявка представника в судове засідання
без поважних причин або неповідомлення
ним про причини неявки не є перешкодою
для розгляду справи (ч.2 ст.169 ЦПК
України).

Враховуючи викладені обставини та
норми чинного законодавства, суд
вважає за можливе розглянути справу за
відсутності учасників судового
процесу, на підставі наявних та
достатніх для розгляду матеріалів
справи.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши
матеріали справи, дослідивши надані
докази, суд дійшов до висновку про
законність, правомірність та
обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, про що
свідчить паспорт серії НОМЕР_3 виданий
18.06.1997 року та картка фізичної особи -
платника податків № НОМЕР_2 від 18.07.2012
року (а.с.5-7).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2, що
підтверджується виданим 02.09.2009 року
Виконавчим комітетом Бритівської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_4, актовий запис № 24 (а.с.8).

За життя ОСОБА_2 було складено заповіт
від 14.09.2009 року, який зареєстровано в
реєстрі за № 1138 приватним нотаріусом
Б-Дністровського РНО ОСОБА_3, згідно
якого усе майно, де б воно не було та з
чого б воно не складалося, і взагалі все
те, що на день смерті буде належати
ОСОБА_2 і на що вона за законом матиме
право, ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Даний заповіт за життя
ОСОБА_2 не був змінений і не скасований
(а.с.9).

13.07.2013 року ОСОБА_1 було отримано
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом, видане державним нотаріусом
Білгород-Дністровської міської
державної нотаріальної контори
Одеської області Кушнір І.В.,
реєстровий № 1790 (а.с.10).

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за заповітом, видане державним
нотаріусом Білгород-Дністровської
міської державної нотаріальної
контори Одеської області Кушнір І.В.
(реєстровий № 1790), ОСОБА_1 отримав
спадщину у вигляді земельної ділянки
під НОМЕР_5, площею 0,1200 га, у тому числі
за земельними угіддями, гектарів:
багаторічні насадження - 0,0513 га,
забудовані землі - 0,0687 га, розташованої
в АДРЕСА_1, що належала померлій на
підставі Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЖ
№ 705591, виданого Бритівською сільською
радою 17.02.2009 року на підставі рішення
сесії Бритівської сільської ради від
18.05.2007 року № 425-V для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд,
зареєстрованого в Книзі записів
державних атів на право власності на
землю та на право постійного
користування землею, договорів оренди
землі за № 030, кадастровий номер
земельної ділянки: :02:001:0139 (а.с.10).

Відповідно до листа КП
«Білгород-Дністровське БТІ» № 1545 від
01.10.2014 року, реєстрація права власності
на житловий будинок АДРЕСА_1, не
проводилася (а.с.13).

Згідно довідки виконавчого комітету
Бритівської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області № 698 від 05.09.2014 року,
згідно запису в по господарській книзі
№ 14, особовий рахунок № НОМЕР_6, за
адресою: АДРЕСА_1, значиться житловий
будинок 1991 року побудови (а.с.15).

Згідно акту встановлення меж земельної
ділянки в натурі та схеми додатку від
21.10.2007 року на земельній ділянці, яка
передавалася у власність ОСОБА_2, була
визначена забудова на площі 0,0687 га
(а.с.16-17).

Відповідно до технічного паспорту
(інвентаризаційна справа № 71), виданого
07.08.2013 року ФОП ОСОБА_5, замовником
технічної інвентаризації садибного
(індивідуального) житлового будинку, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1, є
ОСОБА_1 (а.с.18-24).

Згідно із листом завідуючого
Б-Дністровської МДНК № 2880/02-14 від 27.09.2014
року, при зверненні до нотаріальної
контори з метою оформлення та
отримання свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, ОСОБА_1 було
відмовлено у зв'язку із тим, що видати
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на житловий будинок під
АДРЕСА_1, не можливо у зв'язку із
відсутністю у спадкодавця
правовстановлюючого документу на
житловий будинок та не зареєстровано
право власності на житловий будинок.
Рекомендовано звернутись до суду
(а.с.14).

Таким чином, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_2 залишилась спадщина, зокрема, у
вигляді житлового будинку АДРЕСА_1

Дані обставини і стали підставою для
звернення ОСОБА_1 до суду із
відповідною позовною заявою.

Відповідно до пункту 1 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
30.05.2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування», спадкові
відносини регулюються Цивільним
кодексом України, законами України
«Про нотаріат», «Про міжнародне
приватне право», іншими законами, а
також прийнятими відповідно до них
підзаконними нормативно-правовими
актами.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України
встановлено, що спадкуванням є перехід
прав та обов'язків (спадщини) від
фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом
або за законом (ст.1217 ЦК України).
Заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.
Право на заповіт має фізична особа з
повною дієздатністю. Право на заповіт
здійснюється особисто (ст.ст. 1233, 1234 ЦК
України).

Частинами 2, 4 статті 1236 Цивільного
кодексу України встановлено, що
заповідач має право скласти заповіт
щодо усієї спадщини або її частини.
Чинність заповіту щодо складу спадщини
встановлюється на момент відкриття
спадщини. Нотаріус посвідчує заповіт,
який написаний заповідачем
власноручно або за допомогою
загальноприйнятих технічних засобів
(ч.1 ст.1248 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст.1268 Цивільного
кодексу України, спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. Незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини.

Згідно із ст.1258 Цивільного кодексу
України, спадкоємці за законом
одержують право на спадкування
почергово. Кожна наступна черга
спадкоємців за законом одержує право
на спадкування у випадку відсутності
спадкоємців попередньої черги,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини або відмови
від її прийняття.

Положеннями ч.1 ст.328 Цивільного кодексу
України встановлено, що право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, а спадкування за
законом є однією з підстав набуття
права власності.

Як встановлено матеріалами справи та
підтверджено в ході судового засідання
спадкоємцем ОСОБА_2 (померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3) за заповітом, який
претендує на спадщину у вигляді
житлового будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В свою чергу, вказаний спадкоємець
позбавлений права на отримання
зазначеної спадщини у зв'язку із тим, що
спадкодавець не встиг за життя
провести державної реєстрації
нерухомого майна та оформити право
власності згідно діючого
законодавства України.

Враховуючи вищевикладені обставини та
норми чинного законодавства, суд
дійшов до висновку про задоволення
позовної заяви ОСОБА_1 до Бритівської
СР про визнання права власності на
спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1233, 1234, 1236, 1268
Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 10,
11, 57-60, 157, 169, 197, 208, 209 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Бритівської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області про визнання права
власності на спадкове майно -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
(АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) право власності на спадкове
майно, що складається з житлового
будинку під номером 30, розташованого в
АДРЕСА_1, який складається в цілому з:
будівля - літ. «А», загальною площею - 275,0
кв.м., з яких 88,5 кв.м. - площа першого
поверху, 71,8 кв.м. - площа другого
поверху, 114,7 кв.м. - площа цокольного
поверху, підвалу - літ. «а», ганок - літ.
«а1», літня кухня - літ. «Б», прибудова -
літ. «б», сарай - літ. «В», сарай - літ.
«Г», вбиральня - літ. «Д» та споруд № 1-8.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, а
також особи, які не брали участі у
справі, якщо суд вирішив питання про їх
права та обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В. Мишко