Справа № 534/1887/14-ц
№ 2/534/816/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2014 року

Комсомольський міський суд
Полтавської області в складі:
головуючого судді при
секретарі Крикливого В.В.
Клімовій С.І. з участю: представника
позивачаОСОБА_3 відповідачаОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в місті
Комсомольську справу за цивільним
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення
боргу за договором позики,

в с т а н о в и в :

У липні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до
суду із згаданим позовом, в якому
прохає стягнути з відповідача ОСОБА_4
борг за договором позики в розмірі 54234
грн. та понесені судові витрати по
сплаті судового збору.

Свої вимоги мотивує тим, що 24 листопада
2013 року передав відповідачу в борг 4600
доларів США строком до 01 липня 2014 року.
Однак, у встановлений договором строк
відповідач отриманих в борг коштів не
повернув і на даний час продовжує
ухилятися від виконання своїх боргових
зобов'язань.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 наполягав на
задоволенні позову з підстав,
викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 проти задоволення
позову заперечував, посилаючись на те,
що у дійсності згадана сума
заборгованості виникла в результаті
його невдалої підприємницької
діяльності з реалізації комп'ютерної
техніки. Ці кошти він заборгував
постачальнику товарів і в борг їх не
отримував. Крім того, він зазначив, що
на час розгляду справи вже повернув
позивачу 200 доларів США.

Будучи належно повідомленими про час і
місце розгляду справи, позивач та
представник відповідача ОСОБА_6 до залу
суду не з'явилися, причин неявки не
повідомили.

Розглянувши справу в межах заявлених
вимог, суд вважає позов ОСОБА_5
обґрунтованим з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу.

Дослідивши приєднані до справи
письмові докази, судом встановлено, що
24 листопада 2013 року відповідач ОСОБА_4
отримав від позивача ОСОБА_5 в борг 4600
доларів США, що підтверджується
розпискою (а.с.48). Згідно згаданого
договору (розписки) ОСОБА_4 взяв на себе
зобов'язання повернути запозичені
кошти до 01 липня 2014 року.

Вирішуючи питання щодо задоволення
позову в частині стягнення боргу за
договором позики, суд виходить з того,
що наявність простроченої
заборгованості відповідача перед
позивачем підтверджується належними
та допустимими доказами і доказів
погашення цієї заборгованості
відповідачем не надано.

Станом на 25 листопада 2014 року офіційний
курс долара США встановлений
Національним Банком України складає
1500,7932 грн. за 100 доларів США. Однак, в
судовому засіданні представник
позивача наполягала на стягненні з
відповідача боргу саме в розмірі 54234
грн., тобто за курсом долара США на час
звернення до суду із позовом, яким
становив 1179,21 грн. за 100 доларів США. Від
збільшення розміру позовних вимог у
зв'язку із зміною курсу долара США
відмовилася.

Враховуючи позицію представника
позивача, суд вважає, що з відповідача
підлягає стягненню борг в розмірі 54234
грн.

За змістом ст.ст.10, 59, 60 ЦПК України,
правосуддя у цивільних справах
здійснюється на засадах змагальності
сторін, тому кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які
посилається, як на підставу своїх вимог
або заперечень. Обставини справи, які
за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

З огляду на викладене, суд вважає
неспроможними заперечення ОСОБА_4
проти позову, так як будь-яких доказів
на підтвердження відсутності
договірних правовідносин з
відповідачем або часткового погашення
боргу суду не надано.

Доводи відповідача про відсутність у
нього можливості погасити борг, судом
не приймаються до уваги, так як у
відповідності до ч.1 ст.625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

У відповідності до ст.88 ЦПК України
понесені позивачем судові витрати по
сплаті судового збору в розмірі 663,35
грн. (121 + 542,35 = 663,35) підлягають стягненню
з відповідача на користь позивача
(а.с.1,2).

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.625, 1046, 1050 ЦК України, ст.213 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_5 - задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5
борг за договором позики в розмірі 54234
(п'ятдесят чотири тисячі двісті
тридцять чотири) гривні 00 копійок та 663
(шістсот шістдесят три) гривні 35
копійок понесених судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Полтавської області.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається через Комсомольський
міський суд протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя підпис
В.В. Крикливий

З оригіналом вірно.

Суддя
В.В. Крикливий