Цив. справа № 474/1110/14-ц
П.№2/474/354/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

24.11.2014 року
смт Врадіївка

Врадіївський районний суд
Миколаївської області у складі :

головуючого судді Сорочан А. В.

секретар судового засідання Євтушок Є.
В.

розглянув у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Гуляницької
сільської ради Врадіївського району ,
треті особи - Врадіївська Державна
нотаріальна контора, відділ
Держземагенства у Врадіївському
районі, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання права власності на земельну
ділянку у порядку спадкування за
заповітом,-

в с т а н о в и в:

22.10.2014 року позивач звернувся
до районного суду з позовною заявою про
визнання за ним як спадкоємцем за
заповітом після ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, право приватної власності
на земельну ділянку площею 6,5 га, яка
належала покійному на підставі
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії МК №074279 від
11.05.2004 року, отриманого покійним за
життя на підставі сертифікату серії МК
№0127330 на право на земельну частку (пай),
виданого Врадіївською районною
державною адміністрацією 31.08.1996 року,
що знаходиться на території
Гуляницької сільської ради
Врадіївського району Миколаївської
області. Обгрунтовуючи позовні вимоги
позивач вказав про те, що за життя
ОСОБА_5 04 липня 2000 року склав на нього
заповіт, де заповідав право на земельну
частку ( пай). 11 травня 2004 року власник
землі отримав державний акт серії МК
№074279, але внаслідок похилого віку та
юридичної необізнаності не вніс
відповідні зміни до заповіту щодо
вказаної земельної ділянки.
Звернувшись до нотаріального органу за
місцем відкриття спадку щодо
оформлення спадкових прав на земельну
ділянку, він отримав відмову у вчиненні
нотаріальної дії у зв»язку з тим, що не
надано оригіналу правовстановлюючого
документу - сертифікату про право на
земельну частку (пай), що на даний час
зробити неможливо, через його втрату та
недійсність. Так як в іншому порядку,
окрім судового, він не може реалізувати
своє право на спадкове майно, тому він
просив визнати за ним, як спадкоємцем
за заповітом, право власності на
вказану земельну ділянку.

Позивач та його представник у
судове засідання не з»явились та
надіслали до суду письмові заяви про
підтримання позовних вимог у повному
обсязі та розгляд справи у їх
відсутність.

Представник відповідача до суду
не з'явився, але надав до суду письмову
заяву про розгляд справи без його
участі, проти задоволення позову не
заперечує та просить ухвалити рішення
у зв»язку з визнанням позову.

Треті особи до суду не з'явились,
але надали до суду письмові заяви про
розгляд справи без їх участі, проти
задоволення позову не заперечують.

Відповідно до положень ч.2 ст. 158
ЦПК України особа, яка бере участь у
справі, має право заявляти клопотання
про розгляд справи за її відсутності.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 197 ЦПК
України за відсутністю осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

За вимогами ч.4 ст. 174 ЦПК України
у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Вивчив матеріали справи та
заяву відповідача про визнання позову,
суд вважає позов таким, що підлягає
задоволенню. Крім того, визнання
відповідачем пред'явленого до нього
позову не суперечить закону, не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб.
До такого висновку суд прийшов на
підставі наступного.

Так, як вбачається з матеріалів
справи , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5.

04 липня 2000 року ОСОБА_5 склав
заповіт, посвідчений секретарем
Гуляницької сільської ради
Врадіївського району Миколаївської
області, згідно якого заповів позивачу
належне йому за законом, на підставі
сертифікату серії МК №0127330 від 31.08.1996
року, право на земельну частку (пай)
розміром 6, 45 умовних кадастрових
гектарів, що перебуває у колективній
власності ксп ім. Леніна Гуляницької
сільської ради Врадіївського району.

Згідно довідки відділу
Держемагенства у Врадіївському районі
Миколаївської області №3603/08-41 від
12.11.2014 року, ОСОБА_5 на підставі
сертифікату на право на земельну
частку (пай) серії МК №0127330 від 31.08.1996
року ( реєстрація в Книзі реєстрації
сертифікатів за №87) отримав Державний
акт на право приватної власності на
землю серії МК №074279 від 11.05.2004 року
згідно розпорядження Врадіївської
райдержадміністрації від 30.07.2003 року
№399-р.

Згідно Витягів з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки від 15.09.2014
року №2894/08-14, та №2895/08-14, сформованого
відділом Держземагенства у
Врадіївському районі ОСОБА_5 є
власником земельних ділянок площею 2,62
га, та 3,88 га, розташованих на території
Гуляницької сільської ради
Врадіївського району Миколаївської
області, надані для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.
Нормативна грошова оцінка земельної
ділянки площею 2,62 га на час смерті
власника складає 4483,05 грн. та земельна
ділянка площею 3,88 га складає 43189,89 грн.

Як вбачається з довідки №465 від
16.09.2014 року, виданої Гуляницькою
сільською радою Врадіївського району,
ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав
по день своєї смерті по АДРЕСА_1.

Згідно довідки Державного
нотаріуса Врадіївської державної
нотаріальної контори від 23.09.2014 року,
позивачу було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, через ненадання нотаріусу
правовстановлюючого документу -
сертифікату на право на земельну
частку (пай) серії МК №0127330 від 31.08.1996
року.

Відповідно до інформаційної довідки зі
спадкового реєстру, сформованої
державним нотаріусом 29.10.2014 року, після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 відкрито
спадкову справу №146/2009. Заяви про
прийняття спадщини подали доньки
спадкодавця - ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та
внук ОСОБА_1

Відповідно до статті 1 Додаткового
протоколу до Конвенції про захист прав
людини та основоположних свобод, кожна
фізична особа має право мирно володіти
своїм майном. Ніхто не може бути
позбавлений свого майна інакше як в
інтересах суспільства і на умовах,
передбачених законом або загальними
принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України
передбачено, що право приватної
власності набувається в порядку
визначеному законом. Право приватної
власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення. Зазначене положення також
закріплено і в ст. ст. 81, 131 ЗК України, п.
22-1 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 16.04.2004
року «Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ», згідно яких
громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки на
підставі прийняття спадщини. За
вимогами ст. ст. 125, 126 ЗК України, право
власності на земельну ділянку виникає
з моменту державної реєстрації. Право
власності, користування земельною
ділянкою оформлюється відповідно до
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень".

Згідно чинного законодавства до
складу спадщини входять усі права та
обов»язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті ( ст.
1218 ЦК України).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право
на спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

За вимогами п. 17 Перехідних
положень ЗК України, сертифікати на
право на земельну частку ( пай),
отримані громадянами, вважаються
правовстановлюючими документами при
реалізації ними права вимоги на
відведення земельної частки (паю) в
натурі (на місцевості) відповідно до
законодавства. Сертифікати є дійсними
до виділення власникам земельних
часток (паїв) у натурі ( на місцевості)
земельних ділянок та видачі їм
державних актів на право власності на
землю.

Враховуючи той факт, що за життя ОСОБА_5
залишив заповіт щодо розпорядження
своїм правом на земельну частку ( пай),
на яку в подальшому власник отримав
відповідний правовстановлюючий
документ - Державний акт, відповідно до
якого зміни не були внесені в заповіт,
що не може слугувати підставою для
відмови у визнанні права власності на
земельну ділянку за заповітом, ніхто із
спадкоємців за законом не отримав та не
претендує на отримання вказаної
земельної ділянки у спадок, оригінал
сертифікату на земельну частку ( пай) не
зберігся та втратив свою дійсність у
зв»язку з отриманням власником землі
Державного акту, позивач не має іншої
можливості, аніж у судовому порядку,
поновити своє право на спадкове майно ,
яке у нього виникло у зв»язку із
смертю ОСОБА_5 Тому його право підлягає
захисту у суді. Визнання права
власності на спадкове майно в судовому
порядку є винятковим способом захисту,
так як існують перешкоди для
оформлення спадкових прав у
нотаріальному порядку.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, ч. 4 ст. 174,
ст.ст. 213, 215, 218 ЦПК України , суд , -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Гуляницької
сільської ради Врадіївського району ,
треті особи - Врадіївська Державна
нотаріальна контора, відділ
Держземагенства у Врадіївському
районі, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання права власності на земельну
ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як
спадкоємцем за заповітом, право
приватної власності на земельні
ділянки №1 (кадастровий
номер::02:000:0190), площею 3,88 га та на
земельну ділянку №2 (кадастровий номер:
:02:000:0235), площею 2,62 га., загальна
площа яких становить 6,5 га., що
розташовані на території Гуляницької
сільської ради Врадіївського району
Миколаївської області, та надані для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
які належали на праві приватної
власності на підставі Державного акту
на право приватної власності на землю
серії МК №074279 від 11.05.2004 року ОСОБА_5,
що помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення
Врадіївського районного суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
А. В. Сорочан