У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

26 листопада 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Парінової І.К.,
Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про розподіл спільного майна
подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_4,
діючої через представника ОСОБА_6 на
рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 15 вересня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_5 про розподіл
спільного майна подружжя,
обґрунтовуючи вимоги тим, що з 01.05.2006
року вона перебувала у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_5

28.01.2011 року окружним судом Прага-Захід
Чеської республіки шлюб між ними було
розірвано. За час зареєстрованого
шлюбу вони разом з ОСОБА_5 придбали
незавершений будівництвом склад по
АДРЕСА_1; земельну ділянку, для
комерційного призначення, площею 0,1296
га, за вказаною адресою; автомобіль
марки ВАЗ-2121, держаний номерний знак
НОМЕР_1, 1989 року випуску, вартістю 10000
гривень; причіп легковий-В марки ПП, 2007
року випуску, держаний номерний знак
НОМЕР_2, вартістю 10 000 гривень.

Також, за час зареєстрованого шлюбу між
ними, ОСОБА_5 отримав у приватну
власність земельну ділянку для ведення
особистого селянського господарства,
площею 0,2103 га по АДРЕСА_2 та земельну
ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
площею 0,1500 га по вищевказаній адресі.

Вказуючи, що зазначене майно є спільною
власністю подружжя, позивачка просила
поділити це майно.

Рішенням Тячівського районного суду
Закарпатської області від 20
травня 2014 року, розділено спільно
нажите майно між подружжям та
присуджено ОСОБА_4 причіп легковий - В,
держаний номерний знак НОМЕР_1,
2007 року випуску, вартістю 10000 гривень.

ОСОБА_5 присуджено легковий автомобіль
марки ВАЗ 2121 універсал-В, 1989 року
випуску, державний номерний знак
НОМЕР_1, вартістю 10000 гривень. В іншій
частині позову було відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Закарпатської області від 15 вересня 2014
року, рішення суду першої інстанції
було скасовано та у справі ухвалено
нове рішення, яким позов було
задоволено частково. Проведено
розподіл майна подружжя, шляхом
визнання за ОСОБА_4 права власності на Ѕ
частину ідеальної частки майна в
спільній сумісній власності, що
належить у майні: легковому автомобілі
марки ВАЗ 2121, 1989 року випуску, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 та причепі
легковому типу - В, марки ПП, 2007 року
випуску, державний номерний знак
НОМЕР_2, яке залишено співвласникам
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 для здійснення права
спільної часткової власності. В іншій
частині позову було відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, діюча через
представника ОСОБА_6, просить
скасувати рішення апеляційного суду в
частині відмови в задоволенні її
позову та передати справу в цій частині
на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Зокрема, докази та обставини, на які
посилається заявник, були предметом
дослідження апеляційного суду і при їх
дослідженні та встановленні судом
дотримані норми процесуального та
матеріального права.

Суд апеляційної інстанції вірно
визначив обсяг майна, що є спільною
сумісною власністю подружжя та вірно
поділив це майно між сторонами по
справі.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків апеляційного суду не
спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, діючої через
представника ОСОБА_6, відхилити.

Рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 15 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун І.К. Парінова С.П. Штелик