Справа № 347/2555/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2014
м. Косів

Косівський районний суд
Івано-Франківської області в складі :

Головуючого –судді : Цалин
Б.М.

Секретаря –Терлюжак Н.П.

з участю представника
позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому,
заочному судовому засіданні в залі
суду м. Косів справу за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу
за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд із
вказаним позовом .

Представник позивача, ОСОБА_1 в
судовому засіданні позовні вимоги
ОСОБА_2 підтримав, суду пояснив, що 06
січня 2011 року ОСОБА_3 разом із чоловіком
ОСОБА_4 позичили в позивача, ОСОБА_2,
грошові кошти в сумі 10000 (десять тисяч)
доларів США, які разом зобов"язувались
повернути до 06 квітня 2011 року. По даний
час відповідачі не виконали свого
боргового зобов"язання та взагалі
уникають зустрічей та розмов із
позивачем в справі. Позивачем із
поважних причин пропущено строк
позовної давності, так як останній
утримувався в слідчому ізоляторі
м.Івано-Франківськ з 24.06.2011 року по
27.06.2014 року.

Наведені обставини свідчать про умисне
ухилення відповідачів від повернення
позичених коштів, що змушує позивача
звернутись із вказаним позовом до суду.
Просить позов задоволити та стягнути
із відповідачів в солідарному порядку
в користь загальну суму боргу за
договором позики 10000 доларів США, що в
гривневому еквіваленті за курсом НБУ
станом на 14.10.2014 року становить – 129 500
грн.

Відповідачі в справі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в
судові засідання на 06.11.2014 року та на
20.11.2014 року не з”являлися будучи
неодноразово повідомленими належним
чином про час та місце розгляду справи
по суті.

У справі є достатньо доказів для її
вирішення, що у сукупності із вказаними
вище обставинами дає судові підстави
для застосування положень ч. 4 ст. 169,
ст.ст. 224, 225 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає
позов підставним та таким, що підлягає
до задоволення із наступних підстав:

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків встановлених ст.61 цього
Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Ст.57 ЦПК України, зазначає, що доказами
є будь-які фактичні дані на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Згідно із ст.59 ЦПК України обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Крім того, відповідно до
положень ст.218 ЦК України, заперечення
однією із сторін факту вчинення
правочину або оспорювання окремих його
частин може доводитись письмовими
доказами, засобами аудіо-, відеозапису
та іншими доказами. Рішення суду не
може ґрунтуватись на свідченнях
свідків.

Таким чином, ураховуючи вищенаведені
положення закону не може доводитися
свідченням свідків, а також
поясненнями сторін не лише заперечення
факту вчинення або оспорювання окремих
його частин, а й факт його вчинення, а
також виконання зобов'язань, що виникли
з правочину.

Із письмової розписки (а.с.12), оригінал
якої оглянуто в судовому засіданні,
вбачається, що ОСОБА_3, та ОСОБА_4
позичили 10 000 доларів США терміном на
три місяці, тобто до 06 квітня 2011 року.

Вказаний факт засвідчується власноруч
написаною розпискою відповідачів в
присутності свідка ОСОБА_5.

При цьому, в ході судового розгляду
відповідачами не подано суду письмових
заперечень, а ні по факту написання та
підпису боргової розписки від 06.01.2011
року (а.с.12), а ні доказів в
підтвердження виконання ними свого
боргового зобов”язання.

Таким чином судом встановлено, що
фактично відповідно до договору позики
від 06.01.2011 року (а.с.12) ОСОБА_2 надав
ОСОБА_3, ОСОБА_4 в борг 10 000 доларів США,
що згідно з курсом НБУ станом на 14.10.2014 р
еквівалентно 129 500 грн. ( 10000 х 12.95 =129
500грн).

Згідно ст.1046 ЦК України, за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст.59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ч. 2 ст.1047 ЦК України, на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики
внаслідок його реального характеру є
доказом не лише факту укладення
договору, але й факту передачі грошової
суми позичальнику.

Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно вимог ст. ст. 526, 525 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

За змістом ч. 1 ст.527 ЦК України, боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом

Відповідно до ч. 1 ст.1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст.625 цього
Кодексу.

За вищенаведених підстав суд вважає
підставними та доведеними в судовому
засіданні вимоги позивача.

Окрім цього, суд вважає за необхідне,
відповідно до ст. 88 ЦПК України
стягнути з відповідачів в користь
позивача понесені ним судові витрати
по оплаті судового збору .

На підставі наведеного ст.
ст. 23, 625,1046,1050,1167 ЦК України, керуючись
ст.ст. 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити. Стягнути в
солідарному порядку з ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІДН НОМЕР_1)
зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
фактично проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_4 (ІДН НОМЕР_2) зареєстрованого в
ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично проживаючого в
ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_5, (ІДН НОМЕР_3) жителя
ІНФОРМАЦІЯ_6 129 500,00 грн ( сто двадцять
дев"ять тисяч п"ятсот гривень 00 копійок)
заборгованості за договором позики та
1538,60 грн. понесених судових витрат.

Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано до суду
протягом десяти діб з дня отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до
Івано-Франківського Апеляційного суду
через Косівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
для осіб, які брали участь у справі, але
не були присутні в судовому засіданні
під час проголошення судового рішення
–протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Б.М.Цалин