Заводський районний суд м.
Справа № 2/487/1410/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.11.2014
Заводський районний суд м. Миколаєва в
складі

головуючого судді
Разумовської О.Г.,

при секретарі
Прокопенко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Будинкоуправління № 1
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Миколаєва до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та в
інтересах її малолітньої дитини ОСОБА_4
про визнання особи такими, що втратили
право користування житловим
приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

05. 03. 2014 представник Будинкоуправління
№ 1 квартирно-експлуатаційного відділу
м. Миколаєва звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та в
інтересах її малолітньої дитини ОСОБА_4
про визнання особи такими, що втратили
право користування житловим
приміщенням- кімнатою АДРЕСА_1

Позовні вимоги мотивовано тим, що
відповідачі зареєстровані в кімнаті
гуртожитку АДРЕСА_1, що знаходиться на
балансі позивача, однак у вказані
кімнаті фактично не проживають, а тому
просили визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
малолітню ОСОБА_4 особами, що втратили
право користування вказаним житловим
приміщенням.

До судового засідання представник
позивача не з'явився, суду надав заяву
від 07. 10. 2014, в якій позовні вимоги
підтримав, просив їх задовольнити.
Також просила справу розглядати за
його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 до судового
засідання не з'явився, про час та місце
судового розгляду повідомлявся
завчасно належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5
до судового засідання не з'явилася,
суду надала заперечення проти позову, в
яких позовні вимоги не визнала, проти
задоволення позову заперечувала,
вважаючи його безпідставним,
посилаючись на відсутність підстав для
задоволення вимог позивача. У
задоволенні позову просила суд
відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги задоволенню
не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25. 05. 1990
відповідачу ОСОБА_2 разом зі сім'єю
надано кімнату АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_2 проживає та
зареєстрований у квартирі разом з
членами своєї сім'ї - відповідачами
ОСОБА_3 та її малолітньою дитиною
ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1), що
підтверджується наявною в матеріалах
справи довідкою форми № 3 про склад
сім'ї, виданою Будинкоуправління № 1
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Миколаєва (позивачем у справі).

Позивач Будинкоуправління № 1
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Миколаєва є балансоутримувачем
вказаного будинку.

Актом від 13. 11. 2013 позивачем було
зафіксовано, що у зазначеній вище
кімнаті гуртожитку зареєстровані
відповідачі, та останні в теперішній
час (на час складання акту) не
проживають, а в кімнаті проживає жінка
з 9 річною дитиною. При цьому не
зазначено строк не проживання, не
вказано ПІБ осіб, який актом виявлено
як проживаючих в кімнаті, акт належним
чином не завірено.

Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу
УРСР визнання особи такою, що втратила
право користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 Житлового
кодексу УРСР у разі тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається займане жиле
приміщення у випадках і в межах
строків, установлених частиною першою,
пунктами 1 і 5 частини третьої і
частиною четвертою статті 71 цього
Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 Житлового
кодексу УРСР члени сім'ї власника
жилого будинку (квартири), які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Житлового
кодексу УРСР якщо наймач або члени його
сім'ї були відсутні з поважних причин
понад шість місяців, цей строк за
заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем, а в разі спору -
судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Житлового
кодексу УРСР ніхто не може бути
виселений із займаного жилого
приміщення або обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
як з підстав і в порядку, передбачених
законом.

Таким чином, на підставі
вищевикладеного, пояснень сторін,
досліджених письмових матеріалів
справи, судом встановлено, що
відповідачі у спірному житловому
приміщенні проживають постійно,
зв'язок з кімнатою на строк, що
перевищує визначений ч. 2 ст. 71
Житлового кодексу УРСР, не втрачали, і
іншого належними доказами у справі не
підтверджено, а тому позовні вимоги
щодо визнання відповідачів особами, що
втратили право користування житловим
приміщенням - кімнатою АДРЕСА_1 є
безпідставними та необгрунтованими, а
тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 208-218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог
Будинкоуправління № 1
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Миколаєва до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та в
інтересах її малолітньої дитини ОСОБА_4
про визнання особи такими, що втратили
право користування житловим
приміщенням відмовити.

Рішення набуває законної сили через 10
днів після його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області через Заводський районний суд
м. Миколаєва в строк та порядок,
визначений ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя
О.Г. Разумовська